Справа № 300/6603/24
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 300/6603/24 пров. № А/857/5305/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Мікули О. І., Пліша М. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2024 року в справі № 300/6603/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Форесс Інвест Груп" до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання зареєструвати податкову накладну,-

суддя в 1-й інстанції Григорук О.Б.,

час ухвалення рішення 31 грудня 2024 року,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Форесс Інвест Груп" (далі позивач) звернулося в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, Державної податкової служби України, в якому просило:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних № №11181578/41075774 від 06.06.2024.

зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю Форесс Інвест Груп № 39 від 23.10.2023 з дня її фактичного подання.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач - ГУ ДПС в Івано-Франківській області, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що комісією Головного управління ДПС в Івано-Франківській області прийнято рішення №11181578/41075774 від 06.06.2024 року про відмову у реєстрації податкової накладної №39 від 23.10.2023 року, у зв`язку з ненаданням/ частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладною/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.

Стверджує, що долучені платником податку документи не підтвердили здійснення господарської операції, в зв`язку з чим платнику було запропоновано надати додаткові пояснення та документи. Причиною відмови в реєстрації податкової накладної є ненадання платником копій документів, а саме ненаданням додаткових пояснень. Апелянт вважає, що позивач як активний учасник господарської діяльності на певному сегменті ринку, обізнаний з тонкощами роботи на цьому ринку, а відтак має розуміння сутності та тонкощів певних операцій, має усвідомлення не тільки щодо базових документів, які супроводжують певні операції, а й щодо інших документів, які зазвичай супроводжують такого роду операції. Відтак, саме позивач має можливість визначити конкретний перелік документів, який наявний у нього та супроводжує певні операції з тим, щоб подати ці документи для реєстрації ПН.

Зазначає про дискреційні повноваження ДПС України у спірних правовідносинах.

Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Форесс Інвест Груп" зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 11.01.2017, перебуває на обліку в органі податкової служби, є платником податку на додану вартість.

Видами діяльності платника податків є: 46.73 оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 77.32 надання в оренду будівельних машин і устаткування; 47.52 роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами, та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах; 52.10 Складське господарство та ін.(а.с. 9-11).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи 02.01.2023 між ТОВ «Форесс Інвест Груп» та ТОВ «ПМК-77» укладено договір купівлі-продажу №01/01-2022 на реалізацію будівельних матеріалів та виробів в асортименті.

Відповідно видаткової накладної №324 від 23.10.2023 позивачем передано ТОВ «ПМК-77» товар: «Труба водопровідна ПЕ 100*110*10,0 SDR.11» у кількості 248,763 м на суму 143278,68 грн., в тому числі ПДВ 23879,78 грн.(а.с. 45).

25.10.2023 ТОВ «ПМК-77» здійснено оплату за поставлений товар згідно платіжної інструкції №1784 від 25.10.2023 (а.с.49).

23.10.2023 позивачем складено податкову накладну №39 на суму 143278,68 грн. в тому числі ПДВ 23879,68 грн., яка була направлена до податкового органу в електронному вигляді для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та реєстрацію, якої було зупинено (а.с. 61).

Позивачем 27.05.2024 надано контролюючому органу пояснення та документи щодо податкової накладної від 23.10.2023 №39 (а.с. 62).

29.05.2024 податковим органом направлено позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної, яким запропоновано позивачу надати документи на підтвердження інформації зазначеної в податковій накладній, а саме документи, що підтверджують оренду приміщення від ФОП ОСОБА_1 та оренду ТЗ від ТОВ «Форесс», які вказані в ТТН на реалізацію товару (акти наданих послуг, банківські виписки з особових рахунків, що підтверджують сплату коштів за надані послуги оренди), а також розрахункові документи щодо сплати орендної плати за нежитлове приміщення ТОВ «Форесс» згідно договору оренди №02/23 від 01.01.2023 (а.с. 98-100).

Податковим органом прийнято рішення №11181578/41075774 від 06.06.2024, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної №39 від 23.10.2023 з мотивів ненадання/часткового надання позивачем додаткових пояснень, копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 63).

Позивач скористався правом адміністративного оскарження, однак рішенням від 21.06.2024 залишено скаргу без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування без змін (а.с. 67).

Не погодившись з прийнятим рішенням позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до п.201.7 ст.201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Згідно п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Так, механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначені Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165 (далі за текстом - Порядок № 1165).

Пунктами 5, 6 Порядку № 1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року №520, п.5 якого встановлено, що перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/ інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Матеріалами справи, відповідно до квитанції податкового органу стверджується, що податкова накладна № 39 від 23.10.2023 прийнята, але її реєстрацію зупинено. Запропоновано надати пояснення та копії документів достатніх для прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем надано до податкового органу пояснення щодо господарської операції та надано додатки, а саме видаткові накладні №103 від 08.05.2023, №324 від 23.10.2023, договір оренди офісу №02/23 від 01.01.2023, договір оренди транспортного засобу від 03.10.2022, договір поставки між ТОВ «ФОРЕСС ІВЕСТ ГРУП» та ТОВ «Трубна компанія «ФАВОРИТ»№210323 від 21.03.2023, договір між ТОВ «Форесс Інвест Груп» та ТОВ «ПМК-77» №01/01-23 від 02.01.2023, договір оренди складу від 01.01.2022, платіжна інструкція №1104 від 26.04.2023, платіжна інструкція від 25.10.2023, товарно-транспортна накладна №1 від 08.05.2023, товарно-транспортна накладна №Р324 від 23.10.2023, акт звірки на 23.05.2024, акт звірки за жовтень 2023 (а.с. 19-30, 41-46, 48, 49).

Судом встановлено, що в межах господарської операції згідно договору купівлі-продажу № 01/01-23 від 02.01.2023 позивачем здійснено поставку товару до ТОВ «ПМК-77» згідно видаткової накладної №324 від 23.10.2023 товару на суму 143278,68 грн (а.с. 45).

На виконання пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України 23.10.2023 Позивачем було складено та подано на реєстрацію податкову накладну від 23.10.2023 № 39.

25.10.2023 ТОВ ПМК-77 здійснило платіж в тому числі за поставлений товар у розмірі 281998,80 грн., що підтверджується банківською інструкцією №1784 (а.с. 49).

Таким чином, що серед документів, які надані позивачем на вимогу податкового органу наявні документи, які свідчать про наявність підстав для формування податкової накладної №39 від 23.10.2023. Зокрема такими документами у межах цієї господарської операції є наданий договір між ТОВ «Форесс Інвест Груп» та ТОВ «ПМК-77» №01/01-23 від 02.01.2023, видаткова накладна №324 від 23.10.2023, яка підтверджує факт передачі товару в повному обсязі та виникнення обов`язку у позивача на складення податкової накладної № 39 від 23.10.2023, копія платіжної інструкції від 25.10.2023, яка свідчить про здійснені платежі за поставлений товар, товарно-транспортна накладна №Р324 від 23.10.2023.

Саме цими документами підтверджується виникнення права позивача на складення податкової накладної у зв`язку з настанням першої події, згідно із ст. 187 Податкового кодексу України та на виконання приписів п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.

Водночас податковим органом запропоновано позивачу надати додаткові пояснення та додаткові документи, які позивачем не надано до податкового органу до прийняття оскаржуваного рішення.

Щодо пропозиції надати додаткові пояснення та додаткові докази, а також складу документів, які пропонував надати податковий орган, суд зазначає наступне.

Зі змісту повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної, запропоновано позивачу надати документи на підтвердження інформації зазначеної в податковій накладній, а саме документи що підтверджують оренду приміщення від ФОП ОСОБА_1 та оренду ТЗ від ТОВ Форесс, які вказані в ТТН на реалізацію товару (акти наданих послуг, банківські виписки з особових рахунків, що підтверджують сплату коштів за надані послуги оренди), а також розрахункові документи щодо сплати орендної плати за нежитлове приміщення ТОВ «Форесс» згідно договору оренди №02/23 від 01.01.2023 (а.с. 98-100).

Варто зауважити, що жоден із документів, що витребовувалися у позивача не підтверджує та не спростовує наявність підстав у позивача на складення податкової накладної №39 від 23.10.2023, при цьому саме договір між ТОВ «Форесс Інвест Груп» та ТОВ «ПМК-77» №01/01-23 від 02.01.2023, видаткова накладна №324 від 23.10.2023, яка підтверджує факт передачі товару в повному обсязі та виникнення обов`язку у позивача на складення податкової накладної № 39 від 23.10.2023.

Колегія суддів звертає увагу, що при розгляді цієї справи встановленню підлягає факт настання обставин, якими обумовлено обов`язок платника податків скласти податкову накладну та її зареєструвати в ЄРПН.

Положеннями п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Таким чином, враховуючи досліджені докази, судом встановлено наявність обов`язку у позивача станом на 23.10.2023 скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Верховний Суд неодноразово, зокрема у постановах від 12 листопада 2019 року у справі № 816/2183/18, від 18 лютого 2020 року у справі № 360/1776/19, від 27 квітня 2020 року у справі № 360/1050/19, від 18 червня 2020 року у справі № 824/245/19-а, наголошував на тому, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу. Приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкової накладної фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями.

При цьому, податковий орган під час вирішення питання про реєстрацію податкової накладної чи відмову у її реєстрації не має права здійснювати аналіз господарської операцій платника податків на предмет її реальності (нереальності).

Така оцінка може надаватись контролюючим органом виключно у межах проведення відповідної документальної перевірки платника податків.

В оскаржуваному рішенні Комісією Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, як підставу для прийняття рішення вказано ненадання/часткового надання позивачем додаткових пояснень, копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд першої інстанції наголосив, що відсутність певного документа чи ненадання його контролюючому органу не може бути підставою для відмови в реєстрації податкових накладних чи розрахунку коригування без наведення відповідного обґрунтування, а також за умови, якщо інші надані документи підтверджують проведення господарської операції. Приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності.

Як ствердив суд попередньої інстанції, позивач виконав свій обов`язок щодо надіслання відповідачу пояснень та первинних документів, необхідних для реєстрації податкової накладної.

Таким чином, окружний суд дійшов правильного висновку, що оскаржуване рішення Комісії ГУ ДПС в Івано-Франківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, яким позивачу відмовлено в реєстрації податкової накладної № 39 від 23.10.2023 прийнято без врахування поданих позивачем документів, які є достатніми для реєстрації податкової накладної.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 23.10.2018 року у справі № 822/1817/18 загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Отже, відповідачами, як суб`єктом владних повноважень, не надано суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не наведено обґрунтованих мотивів прийняття оскаржуваного рішення, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, неупереджено, добросовісно та розсудливо.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскаржуване рішення Комісії ГУ ДПС про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо дискреційності повноважень контролюючого органу в спірних правовідносинах.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Суд зазначає, що дискреційні функції ДПС України як суб`єкта владних повноважень під час прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних чітко визначені законом, оскільки чинним законодавством України визначений вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Оскільки під час розгляду справи у суді позивачем доведено надання ним до ГУ ДПС в Івано-Франківській області документів, які є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд вважає, що у даному випадку, у ДПС України відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, у зв`язку з чим повний та ефективний захист порушеного права позивача може бути забезпечений шляхом зобов`язання ДПС України здійснити реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних з дня її фактичного подання.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2024 року в справі № 300/6603/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. І. Мікула
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 07 травня 2025 року.