Справа № 748/5130/24
Суддя: Кухта В. О.
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/748/1/25
Єдиний унікальний № 748/5130/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2025 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді Кухти В.О.,

секретаря Крошки І.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

09.12.2024 р. до Чернігівського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява від позивача до відповідача, в якій позивач просить: 1) скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № ПС 001147 від 27.11.2024 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 132-1 КУпАП, і накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 51 000,00 грн; 2) закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 132-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 ; 3) стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що він є власником спеціалізованого вантажного сідлового тягача марки «MAN» моделі «TGA18.440», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та спеціалізованого напівпричепа-самоскида марки «SCHMITZ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

21.11.2024 р. в.о. начальником відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті Петренком Русланом Миколайовичем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення № ПС 001147 якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 000,00 грн.

Так, за змістом вказаної постанови 24.10.2024 р. об 14 год. 58 хв., перебуваючи в зоні габаритно-вагового контролю за адресою: с. Красне, Чернігівського району, а/д М-01, 124 км., позивач, керуючи вантажним автомобілем MAN, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITZ, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який є ФОП-ом, здійснив відмові від проходження габаритно-вагового контролю, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 132-1 КУпАП.

Того ж дня, 24.10.2024 р., старшим державним інспектором відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Ващенок І.П. та старшим державним інспектором відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Буряком О.М. складено акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю (№ 010501 від 24.10.2024 р.).

У подальшому 24.10.2024 р. об 14 год. 58 хв. старшим державним інспектором відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Ващенок І.П. складено акт блокування/розблокування автомобільного т.з. згідно якого, відповідно до абз. 4 ч. 19 ст. 6 ЗУ «Про автомобільний транспорт» прийнято рішення про блокування автомобільного т.з., підстава блокування т.з: відмова від проходження габаритно-вагового контролю. Номер блокуючого пристрою 076 (задовільний).

Також позивач зазначає, що у зазначено вище акті, у графі пояснення водія, ОСОБА_1 власноруч надані пояснення: «Я стою на трасі M-01 км 125, не заїхав, бо проблеми з двигуном і не можу рухатись. Інспектори це все бачили».

Також в акті зазначено дату і час розблокування: 25.10.2024 р. об 11 год. 54 хв., стан блокуючого пристрою (блокіратора) задовільний (без ушкоджень). Підстава розблокування: технічні недоліки усунено, водій має змогу заїхати на ваги. Після чого було проведено зважування переміщуваного ОСОБА_1 вантажу. Згідно талону зважування від 25.10.2024 р. № 397 фактична маса складає 19 650 кг.

Відтак, за результатами зважування фактів перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм, правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових т.з. уповноваженими особами відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті, як стверджує позивач, не встановлено.

Натомість, незважаючи на усі вищезазначені обставини, більш ніж через місяць від згаданих подій, а саме 27.11.2024 р., стосовно позивача винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 000,00 грн.

Позивач звертається з даним позовом до суду, оскільки вважає, що із зазначених вище обставин в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121-3 КУпАП, а тому він просить суд скасувати вищезазначену постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 51 000,00 грн та закрити дане провадження.

Ухвалою суду від 10.12.2024 р. судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

10.12.2024 р. до суду надійшла заява від позивача про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом зазначеним вище, в якій позивач просить забезпечити позов, шляхом зупинення примусового стягнення на підставі постанови № ПС 001147 від 27.11.2024 р. про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 132-1 КУпАП, якою передбачено стягнення штрафу у розмірі 51 000,00 грн із позивача до набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою суду від 11.12.2024 р. відмовлено у вищезазначеній заяві позивача про забезпечення позову, оскільки заявник звернувся до суду з адміністративним позовом у встановленому порядку та строк, як результат відбулося оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, то зазначені обставини не тільки відстрочують момент набрання постановою законної сили, але і зупиняють її виконання до набрання остаточним рішенням суду законної сили.

06.01.2025 р. до суду надійшов відзив на позов від відповідача, згідно якого відповідач не визнає позовні вимоги з наступних підстав.

Так, 24.10.2024 р. посадовою особою Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області була проведена рейдова перевірка т.з. марки MAN TGA 18/440, державний номерний знак НОМЕР_4 .

Під час перевірки водієм ОСОБА_1 старшому державному інспектору були надані посвідчення водія, Свідоцтво про реєстрацію т.з, товарно-транспортна накладна № 208600.

На підставі наданих документів та пояснень позивача було встановлено, що т.з. належить ОСОБА_1 та використовується ним для перевезення вантажу (пісок) на замовлення.

Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) водію було також запропоновано пройти габаритно-ваговий контроль, на що водій одразу відповів, що т.з. зламався і він не може заїхати на ваги, що не відповідало дійсності, як зазначає відповідач, та в результаті чого водій порушив вимоги ч. 3 ст. 132-1 КУпАП.

Посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області було зафіксовано факт відмови водія від проходження габаритно-вагового контролю та складено Акт 3 010501 від 24.10.2024 р. про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю.

Одночасно також було складено Акт АБ № 003828 від 24.10.2024 р. про блокування/розблокування автомобільного т.з.

Зі змістом зазначених документів позивач був ознайомлений, як зазначає відповідач, копії актів отримав.

Відеозаписи проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) від 24.10.2024 р. підтверджують факт відмови від проходження габаритно-вагового контролю.

Одночасно, відповідач зазначає, що після складання всіх зазначених вище документів та блокування т.з., водієм самостійно було розвантажено частину вантажу з т.з. і вже станом на 14 год 00 хв. 25.10.2024 р. позивач погодився пройти габаритно-ваговий контроль, в результаті якого порушення вагових норм зафіксовано не було, тому т.з. було розблоковано і він продовжив подальший рух.

Твердження позивача про раптову несправність т.з. 24.10.2024 р. не відповідає дійсності і є лише способом уникнути відповідальності з боку позивача, як стверджує відповідач у своєму відзиві.

Відтак, відповідач наголошує на тому, що жодного доказу на підтвердження факту поломки роботи двигуна т.з., його ремонту, виклику допоміжних служб і т.д. позивачем не надано.

Разом з тим, одразу після вивантаження частини вантажу, т.з. знову став придатним до використання та подальшого перевезення вантажу до місця розвантаження.

Також відповідач звертає увагу на те, що листом № 97779/45/24-24 від 05.11.2024 р. позивача було повідомлено належним чином, щодо участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення 27.11.2024 р. з 10 год. 00 хв. до 11 год. 00 хв., де 13.11.2024 р. лист було отримамано позивачем.

Так, на розгляд даної справи позивач прибув, щодо спростування зафіксованого порушення зазначив те ж саме, що і в Акті АБ № 003828 від 24.10.2024 р. про блокування/розблокування автомобільного т.з., як зазначає відповідач. В результаті розгляду справи, за рішенням в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області, було прийняте рішення про винесення постанови про накладення адміністративного стягнення від 27.11.2024 р. ПС № 001147, за порушення ч. 3 ст. 132-1 КУпАП, а саме ухилення або відмова від проходження габаритно-вагового контролю, а так само перевищення встановлених обмежень швидкості руху т.з., порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, розташування т.з. на проїзній частині, вчинення правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121 цього Кодексу, в зоні габаритно-вагового контролю тянуть за собою накладення штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Крім того, відповідач наголошує на тому, що копію постанови позивач отримувати відмовився, а тому копія постанови була направлена рекомендованим лимто на його юридичну адресу.

Таким чином, постанова, яка оскаржується позивачем у цій справі, за своїм змістом повністю відповідає вимогам та містить необхідну інформацію, згідно якої уповноваженою посадовою особою Укртрансбезпеки було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 132-1 КУпАП, як стверджує відповідач у своєму відзиві.

Також, відповідач не погоджується із розміром судових витрат позивача на правничу (правову) допомогу, яку просить стягнути ОСОБА_1 із відповідача на його користь, оскільки справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалам, а отже підготовка позовної заяви не потребує вивчення значного обсягу матеріалів.

Водночас, предмет спору в цій справі не є складним, як зазначає відповідач, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, а отже сума судових витрат позивача на правничу (правову) домогу у розмірі 5 000,00 грн є завищеною та неспівмірною із складністю справи.

Відповідач, одночасно із наданим відзивом, зазначає, що у зв`язку з некоректною роботою «Електронного суду», частими перебоями в роботі електроенергії та мережі інтернет, тяжкої ситуації з фінансуванням та відправленням поштової кореспонденції, у зв`язку із великою завантаженістю на роботі, а також у зв`язку із уповільненням робочого процесу внаслідок повітряних тривог, які змушують працівників територіального органу, Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області, який знаходиться в центрі міста, задля збереження життя та здоров`я, постійно спускатися до бомбосховища і перебувати там до відбою повітряної тривоги, що як наслідок, у сукупності, унеможливило відповідача надати в строк відзив сторонам та суду, а тому відповідач просить суд прийняти до уваги вищевикладені причини пропуску строку на подачу ним відзиву поважними та поновити йому такий пропущений строк на 1 день, задля подачі вищезазначеного відзвиву в строк, який зазначений в ухвалі суду про відкриття спрощеного провадження без повідомленням виклику сторін від 10.12.2024 р.

Відповідь на відзив позивач не надав.

Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку.

Судом встановлено, що позивач є власником спеціалізованого вантажного сідлового тягача марки «MAN» моделі TGA 18.440, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.11), а також є власником спеціалізованого напівпричепа Н/ПР-самоскида марки «SCHMITZ» моделі SKI 24-9.65, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.10).

Згідно із постанови про накладення адміністративного стягнення № ПС 001147 від 27.11.2024 р., встановлено, що позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 000,00 грн (а.с.12).

За змістом вказаної постанови, 24.10.2024 р. о 14 год. 58 хв., перебуваючи в зоні габаритно-вагового контролю за адресою: c. Красне, Чернігівського району, а/д М-01, 124 км., водій ОСОБА_1 , керуючи вантажним автомобілем MAN, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITZ, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який є фізичною особою-підприємцем здійснив відмову від проходження габаритно-вагового контролю (а.с.12). Також дані твердження підтверджуються доповідною запискою старшого державного інспектора Відділу державного нагляду (контролю) в Чернігівській області Ігоря Ващенка від 31.10.2024 р. (а.с.86).

24.10.2024 р. складено акт про відмову позивача від проходження габаритно-вагового контролю № 010501 старшими державними інспекторами відділу державного нагляду (конролю) у Чернігівській області Ващенок І.П. та Буряком О.О. (а.с.14).

Крім того, 24.10.2024 р. об 14 год. 58 хв. на позивача складено акт № АБ 003828 блокування/розблокування автомобільного т.з., за яким прийнято рішення про блокування тягача марки «МАN» моделі TGA 18.440, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також напівпричепа-самоскида марки «SCHMITZ» моделі SKI 24-9.65, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , водієм та власником яких є позивач (а.с.13).

Підстава блокування: відмова від проходження габаритно-вагового контролю в зоні ГВК. Номер блокуючого пристрою (блокіратора) (стан) 076 (задовільний).

Пояснення водія: «Я стою на трасі M-01 км 125, не заїхав, бо проблеми з двигуном і не можу рухатися. Інспектори це все бачили».

В вищезазначеному акті також зазначена дата і час розблокування: 25.10.2024 р. 11 год. 54 хв., стан блокуючого пристрою (блокіратора) задовільний (без ушкоджень).

Підстава розблокування: технічні недоліки усунено, водій має змогу заїхати на ваги.

Згідно талону зважування № 397 від 25.10.2024 р. 14 год. 02 хв. фактична маса складає 19 650 кг (а.с.15).

Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) була проведена у строк, визначений щотижневим графіком проведення рейдових перевірок Відділом державного нагляду (контролю) у Чернігівській області у період з 21.10.2024 р. по 27.10.2024 р. (а.с.56) відповідно до направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) № НР 003574 від 18.10.2024 р. (а.с.57).

Згідно із товарно-транспортної накладної № 208600, встановлено, що позивачем використовувалися вищезазначені т.з. задля перевезення вантажу (пісок) на замовлення (а.с.64).

Відповідно до безкоштовного запиту Міністерства юстиції України ЄДР юридичних осіб, ФОП та громадських формувань, встановлено, що позивач є фізичною-особою підприємцем з видом діяльності 49.41 Вантажний автомобільний транспортний (основний), дата запису: 20.10.2021 р. (а.с.68).

Згідно із повідомленням про розгляд справи від 05.11.2024 р. Державної служби України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області, встановлено, що цим повідомленням позивача викликали 27.011.2024 р. з 10 год. 00 хв. до 11 год. 00 хв. до Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області за адресою: м. Чернігів, вул. П`ятницька, буд. 39, каб. 610, для участі у розгляді справи про порушення ч. 3 ст. 132-1 КУпАП (а.с.69-70).

Відповідно до повідомленням про вручення поштового відправлення № 06 009 801 756 07, дата подання: 06.11.2024 р., встановлено, що позивач отримав вищезазначене повідомлення про виклик 13.11.2024 р., що підтверджується також власним підписом ОСОБА_1 (а.с.70).

Копію постанови № ПС 001147 від 27.11.2024 р. щодо визнання винним позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 000,00, було направлено ОСОБА_1 для ознайомлення та сплати, що підтверджується довідкою про направлення копії постанови від 27.11.2024 р. Державною службою України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області та фіксальним чеком № 797 Укрпошти (а.с.72,73).

Факт відмови позивача від проходження габаритно-вагового контролю підтверджується відеозаписом, зафіксованим портативним відеореєстратором під час рейдової перевірки від 24.10.2024 р. (а.с.46).

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 175 КАС України, у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Ухвалою суду від 10.12.2024 р. про відкриття спрощеного провадження у справі відповідачу встановлено п`ятиденний строк з дня вручення йому копії даної ухвали для подання відзиву на позов.

Згідно із повідомлення про вручення поштового відправлення № 06 009 921 638 92 від 11.12.2024 р., встановлено, що відповідач отримав копію вищевказаної ухвали суду 17.12.2024 р., що також підтверджується підписом у графі «розписка про одержання» (а.с.45). Також, суд отримав вищезазначене повідомлення про вручення 23.12.2024 р.

Відзив на позовну заяву, який був поданий через електронний суд, отриманий судом 06.01.2025 р., з чого слідує, що відповідач пропустив встановлений судом строк на подання відзиву, однак, дослідивши доводи викладені у відзиві, щодо причин пропуску строку на подачу такого відзиву, то суд, врахувавши зазначені вище обставини, вважає такі причини пропуску поважними, а отже вбачає за необхідне прийняти даний відзив та долучити його до матеріалів справи та поновити відповідачу строк на його подання.

Згідно із ст. 1 КУпАП, завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальність перед суспільством.

Згідно із пп. 2, 15, 29 п. 5 Положень Укртансбезпека, відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському, електричному залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль т.з. у зонах габаритно-вагового контролю; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Саттею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративного відповідальності, іншими доказами, перелік яких не вичерпний.

За приписами частини 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 1.3 ПДР, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 р. № 1306 визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.10 ПДР України, визначено, що габаритно-ваговий контроль це перевірка габаритних і вагових параметрів т.з. (в тому числі механічного т.з.), причепу і вантажу на предмет відповідальності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина т.з.) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Згідно п. 2.4-1 ПДР України, у місці здійснення габаритно-вагового контролю на вимогу працівника пункту габаритно-вагового контролю або поліцейського, водій вантажного автомобіля (в тому числі механічного т.з.) повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) передати для перевірки документи, зазначені в підпунктах «а», «б» і «г» п. 2.1 цих Правил; б) надати т.з. та причіп (за наявності) для валового та/або габаритного контролю відповідно до встановленої процедури.

Відповідно до ч. 3 ст. 132-1 КУпАП, ухилення або відмова від проходження габаритно-вагового контролю, а так само перевищення встановлених обмежень швидкості руху т.з., порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, розташування т.з. на проїзній частині, вчинення правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121 цього Кодексу, в зоні габаритно-вагового контролю тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 12 ст. 6 ЗУ «Про автомобільний транспорт», державному контролю підлягають усі т.з. українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно із п. 22 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою КМУ № 1567 від 08.11.2006 р. передбачено, що у разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акту перевірки суб`єкта господарювання або акту перевірки т.з. посадові особи, що повели перевірку, роблять про це запис.

Відповідно до абз. 4 ч. 19 ст. 6 ЗУ «Про автомобільний транспорт», під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право супроводжувати транспортний засіб, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також забороняти подальший рух такого транспортного засобу у порядку, визначеному КМУ.

Згідно із пп. 1 п. 14 Порядку супроводження автомобільного т.з., що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування для здійснення габаритно-вагового контролю, а також заборони подальшого руху такого автомобільного т.з. затвердженого постановою КМУ від 19.05.2023 р. № 513, посадова особа складає акт про блокування/розблокування автомобільного т.з. згідно з додатком 2 шляхом установлення на колесо т.з. блокуючого номерного пристрою (блокуратора) у випадку відмови водія т.з., що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, виконати рішення про супроводження т.з.

Отже, позивач відмовився під проходження габаритно-вагового контролю від 24.10.2024 р. внаслідок поломки роботи двигуна т.з., у результаті чого, працівниками Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області прийнято рішення про блокування т.з. відповідно до абз. 4 ч. 19. ст. 6 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

На наступний день, 25.10.2024 р., позивач погодився пройти габаритно-ваговий контроль, в результаті якого порушення вагових норм зафіксованих працівниками Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області не було, а тому т.з. позивача розблокували.

Так, проаналізувавши надані докази суду, встановлено, що позивачем не надано доказів поломки роботи двигуна т.з., його ремонту, виклику допоміжних служб для усунення його поломки.

Разом з тим, у позовній заяві позивача міститься лише загальна інформація несправності двигуна без чіткого пояснення та доказів причин такої тимчасової поломки, що призвели до раптової неспроможності рухатись автомобіль.

Відтак, суд приходить до висновку, що посилання позивача на поважність причин відмови від проходження габаритно-вагового контролю внаслідок поломки двигуна т.з. не мають підтвердження, оскільки в матеріалах справи відсутні які-небудь докази щодо встановлених несправностей двигуна т.з. позивача та його подальшого ремонту, з чого слідує, що вони є безпісдтавними та такими, що не відповідають дійсності і є лише способом уникнути відповідальності з боку позивача.

Таким чином, суд вважає твердження відповідача, зазначені у відзиві, на спростування позовних вимог позивача обґрунтованими та такими, що доводять факт порушення позивачем ч. 3 ст. 132-1 КУпАП , оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження габаритно-вагового контролю 24.10.2024 р., яке здійснювали працівники Віддлу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області на підставі щотижневого графіку проведення рейдовхи перевірок у період з 21.10.2024 р. по 27.10.2024 р. та відповідно до направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) № HP 003574 від 18.10.2024 р.

Суд вважає, що постанова № ПС 001147 від 27.11.2024 р. відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам чинного законодавства, а саме стягнення, яке накладене на нього у вигляді штрафу у розмірі 51 000,00 грн, передбаченим санкцією ч. 3 ст. 132-1 КУпАП.

Під час розгляду справи не встановлено факту бездіяльності чи протиправних дій з боку працівників Державної служби України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області щодо позивача, а тому у задоволенні його позову слід відмовити.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то судові витрати (сплачений при подачі позову судовий збір та витрати на професійну (правничу) допомогу) слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 25, 72, 77, 175, 262, 286 КАС України, ст. ст. 1, 7, 132-1, 245, 251 КУпАП, ЗУ «Про автомобільний транспорт», суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51) про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручена в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя В.О. Кухта