Справа № 990/189/25
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 травня 2025 року

м. Київ

справа № 990/189/25

адміністративне провадження № П/990/189/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: головуючої судді Коваленко Н.В., суддів: Бучик А.Ю., Кравчука В.М., Чиркіна С.М., Стародуба О.П., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Вищої ради правосуддя про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

1. У травні 2025 року ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі також Комісія, ВККС України, відповідач), Вищої ради правосуддя (далі також ВРП, Рада, відповідач), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення ВККС України від 27 листопада 2023 року № 28/ко-23 про визнання судді Покровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 такою, що не відповідає займаній посаді;

- визнати протиправним та скасувати рішення ВККС України від 14 лютого 2024 року № 54/ко-24 про виправлення описки;

- визнати протиправним та скасувати рішення Вищої ради правосуддя від 03 квітня 2025 року № 711/0/15-25 про звільнення судді Покровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 (далі також спірні, оскаржені рішення).

- зобов`язати Вищу кваліфікаційну комісію суддів України продовжити у складі колегії оцінювання судді Покровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 відповідність займаній посаді з другої стадії (етапу) «Дослідження досьє та проведення співбесіди».

2. Позивачка обґрунтовує позов тим, що рішення ВККС України від 27 листопада 2023 року № 28/ко-23, яким вона визнана такою, що не відповідає займаній посаді, не є достатньо і належно необґрунтованим, а ті мотиви, які містяться у вказаному рішенні відповідача, є довільними і нераціональними, помилковими щодо фактів та не ґрунтуються на повній та усебічній оцінці доказів та усіх важливих обставин, фактично є суб`єктивними припущеннями членів Комісії.

3. Зокрема, стверджує, що Комісія поза межами наданих їй повноважень й замість відповідного суду надала оцінку діючим цивільно - правовим договорам, які мають презумпцію правомірності і в судовому порядку недійсними не визнавались, а також обставинам стосовно користування позивачкою майном, оцінку яким, на думку ОСОБА_1 , може надавати лише суд під час вирішення відповідного спору у встановленому законом порядку.

4. Також зазначає, що Комісія допустила порушення вимог частини шостої статті 84 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» й не скористалась передбаченим законом правом зупинити кваліфікаційне оцінювання судді до моменту отримання відповіді від уповноваженого органу - НАЗК.

5. Встановивши порушення позивачкою у сфері запобігання корупції та дійшовши висновку про непідтвердження законності джерел походження доходів та майна її близьких осіб та стосовно правомірності підстав користування нею майном, Комісія, на думку ОСОБА_1 , перебрала на себе визначену законом компетенцію НАЗК, що не відповідає закону і свідчить про вихід за межі наданих ВККС України повноважень під час проведення кваліфікаційного оцінювання щодо судді з метою підтвердження його відповідності займаній посаді.

6. Подібні за змістом аргументи наводяться у позові й в частині обґрунтування вимог, які стосуються рішення ВРП від 03 квітня 2025 року № 711/0/15-25, зокрема, акцентується увага на невмотивованості такого рішення, у тому числі відсутності оцінки ключових питань та доводів позивачки, невідповідності наведених у ньому тверджень фактичним обставинам і доказам, які не були враховані й не досліджувались.

7. У цій частині позову позивачка також зазначає, що в оскарженому рішенні не доведено невідповідності ОСОБА_1 окремим Єдиним показникам доброчесності та професійної етики, затвердженим рішенням ВРП від 17 грудня 2024 року № 3659/0/15-24, а також зауважує, що її кваліфікаційне оцінювання здійснювались на підставі Переліку індикаторів 2023 року, чинного на момент проведення з нею співбесіди ВККС України.

8. В обґрунтуванні вимог стосовно визнання протиправним та скасування рішення ВККС України від 14 лютого 2024 року № 54/ко-24 про виправлення описки ОСОБА_1 вказує, що такий адміністративний акт Комісії не відповідає ані визначенню поняття «описки», ані змісту процедури виправлення описок, передбаченої Регламентом Комісії, усталеній правозастосовчій практиці Верховного Суду та Вищої ради правосуддя щодо природи та способу усунення помилок, описок та інших недоліків .

9. Позивачка наголошує, що у спосіб прийняття такого рішення ВККС України фактично змінила зміст вже прийнятого нею раніше рішення і вийшла за межі допустимого виправлення описок та очевидних помилок, оскільки за відсутності відповідної мотивації виклала суттєво інші показники результатів оцінювання судді, зокрема, за критеріями доброчесності та професійної етики.

10. Ознайомившись із матеріалами позовної заяви, колегія суддів установила, що така відповідає вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі - відсутні.

11. Справа підсудна Верховному Суду як суду першої інстанції відповідно до частини четвертої статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження згідно із частиною другою статті 266 цього Кодексу.

12. За правилами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

13. Вимог щодо розгляду цієї справи з повідомленням (викликом) сторін у позовній заяві та доданих до неї документах не міститься.

14. Характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі, яка згідно з процесуальним законом не належить до категорії справ, що підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження та може бути віднесена до справ незначної складності, не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності здійснювати розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін з власної ініціативи.

15. Враховуючи вищевикладене Верховний Суд вважає, що справу належить розглядати за правилами спрощеного позовного провадження колегією суддів у складі п`яти суддів без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

16. На виконання вимог статей 162-164 та 261 Кодексу адміністративного судочинства України Верховний Суд встановлює сторонам визначені процесуальним законом строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

17. Керуючись статтями 160-164, 171, 241, 248, 261, 262, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Вищої ради правосуддя про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії та відкрити провадження у справі.

Справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами колегією суддів у складі п`яти суддів.

Встановити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Роз`яснити відповідачеві, що відповідно до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Встановити позивачці п`ятиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання до суду відповіді на відзив та документів, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду заперечень проти відповіді на відзив і документів, що підтверджують надіслання (надання) заперечень і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Повідомити учасникам справи, що: відзив на позовну заяву (відзив), відповідь на відзив та заперечення повинні відповідати вимогам частин другої - четвертої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України; письмові докази, які подаються до суду, повинні бути оформлені відповідно до вимог статті 94 цього ж Кодексу, зокрема, подані в оригіналі або у належним чином засвідченій копії, а якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством, зокрема, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за адресою на офіційному веб-порталі Судової влади України в мережі Інтернет: http://supreme.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями й не оскаржується.

Головуюча суддя Н.В. Коваленко

Судді: А.Ю. Бучик

В.М. Кравчук

С.М Чиркін

О.П. Стародуб