Справа № 620/3024/25
Суддя: Сергій КЛОПОТ
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року м.Чернігів Справа № 620/3024/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Клопота С.Л.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та просить наступне.

1. Визнати протиправним та скасувати рішення №85 від 28.02.2025 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області м. Одеса вул.. Канатна буд. 83. КОД , про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком згідно п.4 ч.І ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати м.Одеса вул.. Канатна буд. 83. КОД ,зарахувати ОСОБА_1 , до страхового стажу згідно трудової книжки періоди його роботи:

з 31.10.1991 року по 29.12.1991 рік. з 03.01.1992 року по 30.09.1992 рік.

з 23.11.1992 року по 21.05.1993 рік. з 01.10.1993 року по 13.10.1995 рік

з 24.10.1995року по 01,08.1997рік, з 25.08.1997 року по 04.02.2000 рік

з 04.02.2000 року по 03.07.2000 рік, з 24.07.2000 року по 28.06.2002 рік

з 05.08.2002року по 10.10.2002 рік, з 04.01.2003 року по 30.06.2004 рік

з 10.08.2004 року по 30.04.2006 рік, з 02.04.2007 року по 20.07.2007 рік

з 10.08.2007 року по 19.01.2011 рік

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком згідно п.4 ч.І ст.115 Закону України «Про загальнообов,зкове державне пенсійне страхування» починаючи з 21.02.2025 року.

Ухвалою судді від 18.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позов.

Відповідачем подано відзив на позов, у якому останній позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд враховує таке.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Трудову діяльність розпочав на Гнідинцівському заводі по стабілізації нафти та виробництві газу з 11 серпня 1983 року, де на його ім`я заповнили трудову книжку НОМЕР_1 .

20 жовтня 1983 року звільнений з роботи в зв`язку з службою в армії.

Після служби в армії навчався в м. Москва по 01.07.1991 рік. Після навчання почав працювати в російській федерації.

Прийнятий на роботу згідно наказу №20 від 31.10.1991 року менеджером в Малому підприємстві «АНІОН -1», і згідно наказу №30 від 29.12.1991 року звільнений з посади в зв`язку з переводом на роботу в СП «АЛЬФА -БЕН», де, згідно наказу № 2 від 03.01.1992 року, зарахований на посаду менеджера. Відповідно до наказу № 22 від 30.09.1992 року звільнений з посади менеджера за власним бажанням.

Згідно наказу 2к від 23.11.1992 року прийнятий на роботу по контракту на посаду мененджера в АО «Атілла» і відповідно до наказу № 9к від 21.05.1993 року звільнений з роботи в зв`язку з закінчення строку трудового договору (контракту).

Згідно наказу № 12-к від 01.10.1993 року зарахований на посаду інженера в ТОВ «ТЕСТ» і звільнений відповідно до наказу №12-к від 13.10.1995 року за власним бажанням.

Згідно наказу № 13-к від 24.10.1995 року прийнятий в ТОВ «ТЕСТ» на посаду менеджера, згідно наказу № 2-к від 14.01.1997 року переведений на посаду начальника відділу заготівельника і наказу № 4-к від 01.08.1997 року звільнений за власним бажанням.

Згідно наказу № 11-к від 25.08.1997 року прийнятий в ТОВ «БІЗНЕС КОНСАЛТ» на посаду менеджера і відповідно до наказу № 19-к від 04.02.2000 року звільнений за власним бажанням.

Згідно наказу № 2 від 04.02.2000 року прийнятий на роботу в ТОВ МК «ІНТЕРЄЬР» на посаду менеджера і відповідно наказу № 5 від 03.07.2000 року звільнений за власним бажанням.

Згідно наказу № 33 від 24.07.2000 року прийнятий на роботу в ТОВ «МЄХОР» на посаду менеджера і згідно наказу № 10 від 28.06.2002 року звільнений за власним бажанням.

Згідно наказу № 348-п/02 від 05.08.2002 року прийнятий на роботу в ТОВ «Планета Термоформіт» на посаду менеджера і згідно наказу № 545-у/02 від 10.10.2002 року звільнений за власним бажанням.

Згідно наказу № 16/к від 04.01.2003 року прийнятий на роботу в ТОВ «Фірма Супра» на посаду вантажника і відповідно до наказу №23/к від 30.06.2004 року звільнений за власним бажанням.

Згідно наказу № К07-05 від 10.08.2004 року прийнятий на роботу в ТОВ «Центус медикал» робітником і відповідно до наказу № 21-06 від 30.04.2006 року звільнений за власним бажанням.

Згідно наказу № 1л/с-09 від 02.04.2007 року прийнятий на роботу в ТОВ «МЕГА-ОФІС» на посаду сервісного інженера і відповідно до наказу № Іл/с - 18 від 20.07.2007 року звільнений за власним бажанням.

Згідно наказу № 103 від 10.08.2007 року прийнятий на роботу в «Міжнародний Центр Професійної освіти» на посаду техніка АГВ і відповідно до наказу № 05 від 19.01.2011 року звільнений за власним бажанням.

21 лютого 2025 року, позивач подав до територіального органу ТУ Пенсійного фонду України в Чернігівській області заяву, з необхідними документами про призначення дострокової пенсії.

Вказану заяву за принципом екстериторіальності було передано для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеської області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 28.02.2025 №85 позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Рішення мотивоване тим, що страховий стаж становить 12 років 08 місяців 02 днів, в той час як необхідний страховий стаж становить 25 років.

Зазначено, що до страхового стажу позивача не зарахований період роботи на території російської федерації з 1992 по 2011 роки, згідно трудової книжки від 04.10.1983 НОМЕР_1 , у зв`язку з припинення участі російської федерації з 01.01.2023 року в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 11 березня 1992 року.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 28.02.2025 №2500-0210-8/14786 позивача повідомлено про прийняте рішення.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-1V (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон № 1058-ІV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Стаття 8 Закону України № 1058-IV передбачає право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України № 1058-IV встановлено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За змістом статті 26 Закону № 1058-ІУособи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років та за наявності страхового стажу з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.

Відповідно до п.4 ст. 115 Закону України «про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач має право на призначення дострокової пенсії за віком як учасник бойових дій та безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської Федерації проти України. Необхідний стаж для призначення пенсії повинен становити не менше 25 років.

Відповідно до частин першої та другої статті 24 Закону № 1058-ІУстраховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Позивачу відповідачем відмовлено у призначенні пенсії та не зараховано в стаж його роботи у російській федерації у період 1991-2011 років.

Згідно зі статтею 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Частиною 1. 2статті 4 Закону № 1058-ІУвстановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Отже, призначення і виплата пенсій в Україні здійснюється також на підставі міжнародних договорів (угод), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин; далі - Угода) пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 5 Угоди визначено, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав- учасниць Угоди.

Приписами статті 6 Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Положеннями статті 3 Угоди також визначено, що всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.

Згідно з абзацами 2. З статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14.01.1993 (яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Частиною 2 статті 4 Угоди Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників-мігрантів від 15.04.1994, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь. Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, російської федерації, Республіки Таджикистан. Туркменістану. Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Отже, наведені положення вказаних міжнародних договорів передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчислення. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно із законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991№ 1788- ХІІ(далі - Закон № 1788-ХІІ) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11,2005№ 22-1(тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

1) документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637(далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).

Особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, передбачені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, а за періоди роботи після 01.01.2004 додатково надається інформація, отримана органами, що призначають пенсію, від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків.

Правова позиція Верховного Суду, викладена у постановах від 17 липня 2019 року (справа №144/669/17) та від 20 березня 2019 року (справа №688/947/17), згідно якої несплата страхувальником страхових внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи на такому підприємстві, оскільки працівник не несе відповідальності за неналежне виконання підприємством- страхувальником свого обов`язку сплати страхових внесків.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а (2а/208/245/16).

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Позивачем, на підтвердження, пенсійному органу т надано копію трудової книжки НОМЕР_1 від 04.10.1983, в якій містяться записи про прийняття та звільнення з роботи у спірні періоди, номери розпоряджень наказів та дати, печатки підприємств та підписи посадових осіб що свідчить про достатність доказів для зарахування вказаного періоду роботи до його стажу.

Крім того, відповідно до статті 13 Угоди кожний учасник цієї Угоди може вийти з неї, направивши відповідне письмове повідомлення депозитарію. Дія Угоди стосовно цього учасника припиняється після закінчення шести місяців з дня отримання депозитарієм такого повідомлення.

Пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Постановою від 29.11.2022 № 1328 Кабінет Міністрів України постановив вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 у м. Москві. Міністерству закордонних справ в установленому порядку повідомити депозитарію про вихід з Угоди, зазначеної в пункті 1 цієї постанови.

Таким чином, Угода припинилася через шість місяців з дня отримання депозитарієм повідомлення України про вихід з Угоди, що сталося не раніше, ніж 30.05.2023.

У Рішенні від 09.02.1999 № 1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так. що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Окрім того, не зважаючи на вихід України з Угоди, пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають (стаття 13 Угоди).

Так само не є підставою для відмови у зарахуванні спірного стажу моєї роботи до стажу, який враховується для призначення пенсії є припинення участі російської федерації в Угоді, адже такий стаж мною набутий до прийняття відповідних нормативних актів.

Інших підстав для неврахування вказаного періоду роботи поза межами України до мого страхового стажу, відповідачем у рішенні не зазначено.

Крім того, надана позивачем трудова книжка не може піддаватися сумніву та позбавляти його права на зарахування відповідних періодів до стажу лише з тих міркувань, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації припинено співробітництво з країною-агресором.

Також відсутність інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації та неможливість їх підтвердження не може бути підставою для відмови у зарахуванні до страхового стажу для призначення пенсії за віком стажу роботи, набутого на підприємствах російської федерації, який підтверджений належними доказами, зокрема записами трудової книжки.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28 січня 2025 року у справі № 620/3530/22.

Зважаючи на наведене, суд дійшов переконання, що рішення №85 від 28.02.2025 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком згідно п.4 ч.І ст.115 Закону України «Про загальнообов,зкове державне пенсійне страхування», є протиправним та підлягає скасуванню.

Від так слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу згідно трудової книжки періоди його роботи:

з 31.10.1991 року по 29.12.1991 рік. з 03.01.1992 року по 30.09.1992 рік;

з 23.11.1992 року по 21.05.1993 рік. з 01.10.1993 року по 13.10.1995 рік;

з 24.10.1995року по 01,08.1997рік, з 25.08.1997 року по 04.02.2000 рік;

з 04.02.2000 року по 03.07.2000 рік, з 24.07.2000 року по 28.06.2002 рік;

з 05.08.2002року по 10.10.2002 рік, з 04.01.2003 року по 30.06.2004 рік;

з 10.08.2004 року по 30.04.2006 рік, з 02.04.2007 року по 20.07.2007 рік;

з 10.08.2007 року по 19.01.2011 рік.

Та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком згідно п.4 ч.І ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 21.02.2025 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

Підстави для повернення судового збору відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83А, м. Чернігів, Чернігівський р-н, Чернігівська обл., 14005), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення №85 від 28.02.2025 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком згідно п.4 ч.І ст.115 Закону України «Про загальнообов,зкове державне пенсійне страхування» .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу згідно трудової книжки періоди його роботи:

з 31.10.1991 року по 29.12.1991 рік. з 03.01.1992 року по 30.09.1992 рік;

з 23.11.1992 року по 21.05.1993 рік. з 01.10.1993 року по 13.10.1995 рік;

з 24.10.1995року по 01,08.1997рік, з 25.08.1997 року по 04.02.2000 рік;

з 04.02.2000 року по 03.07.2000 рік, з 24.07.2000 року по 28.06.2002 рік;

з 05.08.2002року по 10.10.2002 рік, з 04.01.2003 року по 30.06.2004 рік;

з 10.08.2004 року по 30.04.2006 рік, з 02.04.2007 року по 20.07.2007 рік;

з 10.08.2007 року по 19.01.2011 рік.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком згідно п.4 ч.І ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 21.02.2025 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 07 травня 2025 року.

Суддя Сергій КЛОПОТ