Справа № 380/1580/25
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/1580/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якої діє адвокат Білан Петро Володимирович, звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Львівській області), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 22.03.2024 № -1323-UA0035967 в частині 84 614 грн 97 коп.;

- зобов`язати ГУ ДПС у Львівській області провести перерахунок розміру орендної плати позивачу і визначити розмір орендної плати з фізичних осіб за 2024 календарний рік у розмірі, визначеному договором оренди, а саме: у розмірі 91 095 грн 17 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 22.03.2024 № -1323-UA0035967 в частині 84 614 грн 97 коп.

Зазначає, що 19.12.2024 отримала від ГУ ДПС у Львівській області податкове повідомлення-рішення № -1323-UA0035967 від 22.03.2024, яким визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0169, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , за 2024 рік у розмірі 175 710 грн 14 коп .

Вказує, що є орендарем зазначеної земельної ділянки на підставі договору оренди землі, укладеного 25.07.2022 з Рава-Руською міською радою. Пунктом 9 договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, у національній валюті України та розмірі 5% від нормативно грошової оцінки, що становить 91 095 грн 17 коп. в (дев`яносто одна тисяча дев`яносто п`ять гривень 17 копійок) в рік. Згідно з пунктом 10 договору, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється щорічно з урахуванням індексів інфляції. Пунктом 12 договору сторони визначили, що розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки комунальної власності, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. Станом на 14 листопада 2024 року Рава-Руська міська рада не зверталась до позивача із заявою щодо перегляду розміру оренди земельної ділянки на підставі пункту 12 договору, не надавала витягу з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, у випадку якщо б була затверджена нова нормативно-грошова оцінка, та не укладала жодних додаткових угод щодо зміни вартості орендної плати у зв`язку із зміною нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

На думку позивача, податковий орган, який не є суб`єктом цивільно-правових відносин у цій справі, прийнявши оскаржуване податкове повідомлення-рішення, фактично змінив умови договору в частині визначення збільшення розміру орендної плати. Вважає, що при прийнятті податкового повідомлення-рішення від 22.03.2024 № -1323-UA0035967 відповідач не мав правових підстав для нарахування орендної плати за земельну ділянку у 2024 календарний рік у розмірі 175 710 грн 14 коп., тому таке податкове повідомлення-рішення є протиправним і таким, що підлягає скасуванню в частині нарахування 84 614 грн 97 коп.

Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у правомірності податкового повідомлення-рішення від 22.03.2024 № -1323-UA0035967. З наданої Рава-Руською міською радою інформації (вх. № 3900/5 від 02.02.2024) встановлено, що між позивачем та органом місцевого самоврядування укладено договір оренди від 25.07.2022 земельної ділянки (кадастровий номер :01:003:0169) за адресою вул. Ак. Возняка, 265А у с. Волиця Львівської області, терміном на 5 років. Вказаний договір оренди укладений за згодою сторін, усі умови якого погоджено, надалі такий договір не змінювався, доповнення не вносились, відповідно розмір орендної плати не змінювався.

Зазначає, що пунктом 288.4. ст.288 ПК України встановлено, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Пунктом 289.1. статті 289 ПК України закріплено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Акцентує увагу на тому, що згідно з отриманою інформацією Рава-Руської міської ради (вх. № 3900/5 від 02.02.2024) станом на 16.01.2024 нормативна грошова оцінка земельної ділянки (кадастровий номер :01:003:0169) по АДРЕСА_1 становить 3 514 202,74 грн, а відповідно до договору оренди земельної ділянки від 25.07.2022 орендна плата за користування становить 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. На підставі наведених документів та в порядку ст. 286 ПК України, Головне управління ДПС у Львівській області сформувало ОСОБА_1 податкове повідомлення-рішення на сплату земельного податку з фізичних осіб, а для розрахунку суми земельного податку взяло нормативну грошову оцінку земельної ділянки згідно з наданою вищевказаною інформацією Рава-Руської міської ради станом на 01.02.2024, зокрема: 3 514 202,74 грн х 5% = 175 710, 14 грн за період з 01.01.2024 по 31.12.2024, без врахування коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки, оскільки грошова оцінка проведена у звітному періоді.

Звертає увагу, що відповідно до приписів Податкового кодексу України розмір орендної плати залежить від нормативної грошової оцінки землі, котра підлягає обов`язковій індексації, а тому її величина у грошовому виразі є змінною і не залежить від волі сторін. У разі індексації нормативної грошової оцінки землі, у сторін не виникає обов`язку внесення змін до договору про оренду земельної ділянки в частині розміру орендної плати, оскільки така зміна не залежить від волі сторін. Схожа правова позиція неодноразово застосовувалась Верховним Судом, зокрема у постанові від 27.01.2022 у справі № 1140/2785/18, в якій судом касаційної інстанції зроблено висновок, «що нормами Податкового кодексу України й самим договором оренди землі передбачено проведення індексації нормативної грошової оцінки земельних ділянок, проте, всупереч приписам закону, позивач при обчислені розміру орендної плати цього не врахував, що й стало підставою для податкового органу здійснити відповідні донарахування. Позиція ж суду апеляційної інстанції про фактичну зміну умов договору оренди землі в частині розміру орендної плати не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права».

Стверджує, що податковий орган, формуючи податкове повідомлення-рішення від 22.03.2024 № -1323-UA0035967, діяв правомірно, тому підстав для його скасування немає.

Ухвалою судді від 31.01.2025 позовна заява, подана без додержання вимог, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), була залишена без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позовної заяви.

Вимоги ухвали позивачем виконано.

Ухвалою суду від 17.02.2025 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Відповідач подав: 03.03.2025 (вх. № 17952) клопотання про продовження процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву, 12.03.2025 (вх. № 21159) відзив на позовну заяву.

Представник позивача 30.04.2025 (вх. № 35870) подав додаткові пояснення у справі.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Між позивачем ОСОБА_1 (орендар) та Рава-Руською міською радою (орендодавець) 25.07.2022 укладено договір оренди землі.

Згідно з пунктом 1 договору, орендодавець на підставі рішення ХІІ сесії VIII демократичного скликання від 24 вересня 2021 року № 118 «Про надання в оренду земельної ділянки для будівництва та обслуговування адміністративно-виробничих приміщень у АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 » надає, орендар приймає в строкове платне користування оренду земельну ділянку, яка знаходиться по АДРЕСА_1 .

Пунктом 2 договору визначено, що в оренду передається земельна ділянка із земель житлової та громадської забудови комунальної власності для будівництва та обслуговування адміністративно-виробничих приміщень у АДРЕСА_2 , загальною площею 0,60 гектарів. Кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0169. Категорія земель: землі житлової та громадської забудови. Код використання згідно з класифікатором видів цільового призначення земель: 03.10 Для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку.

Пунктом 5 договору передбачено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 19.07.2021 становить 1 656 275,83 грн.

Відповідно до пункту 9 договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, у національній валюті України та розмірі 5% від нормативної грошової оцінки, що становить 91 095 грн 17 коп. в рік.

Пункт 10 договору передбачає, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється щорічно з урахування індексів інфляції.

Згідно з пунктом 12 договору, розмір орендної плати переглядається щорічно у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених Договором;

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено висновками або іншими документами компетентних органів державної влади;

- зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки комунальної власності;

- в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Пунктом 34 договору передбачено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

Головне управління ДПС у Львівській області сформувало податкове повідомлення-рішення № -1323-UA0035967 від 22.03.2024, яким згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, пункту 286.5 статті 286 розділу ХІІ Податкового кодексу України визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2024 рік щодо вказаної у договорі земельної ділянки, у розмірі 175 710,41 грн.

У детальному розрахунку суми орендної плати з фізичних осіб за землю, що міститься у вказаному рішенні, зазначено: площу земельної ділянки 0,6 га, нормативну грошову оцінку з урахуванням коефіцієнта індексації по земельному податку 0 грн/га, нормативна грошова оцінка з урахуванням коефіцієнта індексації по орендній платі за земельну ділянку або сума відповідно до договору оренди 3 514 202, 74 грн розмір ставки земельного податку або орендної плати за землю 5 %.

Згідно з наданою Рава-Руською міською радою для ГУ ДПС у Львівській області інформацією (вх. № 3900/5 від 02.02.2024), станом на 16.01.2024 нормативна грошова оцінка земельної ділянки (кадастровий номер :01:003:0169) по вул. ак. Возняка, 265А, с.Волиця, Львівської області становить 3 514 202,74 грн, а відповідно до договору оренди земельної ділянки від 25.07.2022 року орендна плата за користування становить 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 22.03.2024 № -1323-UA0035967 в частині 84 614 грн 97 коп., позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Відповідно до статті 19-1 ПК України, контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків, забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, звертаються до суду у випадках, передбачених законом.

Підпунктом 20.1.36 пункту 20.1 статті 20 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо нарахування та сплати податкових зобов`язань.

Аналіз пп.14.1.136 п.14.1 ст.14, пп.14.1.147 п.14.1 ст.14, ст.269, пп.270.1.2 п.270.1 ст.270, п.288.1 ст.288 ПК України дає підстави стверджувати, що орендна плата за землю є формою плати за землю та входить до складу податку на майно. Відповідно до пп.10.1.1 п.10.1 ст.10 ПК України, податок на майно відноситься до місцевих податків. Отже, зобов`язання позивача сплачувати орендну плату за землю є податковим зобов`язанням.

Відповідно до пп.41.1.1 п.41.1 ст.41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Згідно із пунктами 1 та 7 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику є Державна податкова служба України та її територіальні органи.

Твердження позивача про те, що відповідач не є суб`єктом цивільно-правових відносин за договором оренди землі, а тому не може визначати розмір орендної плати за землю є помилковими, оскільки контроль, а також визначення розміру орендної плати за землю з фізичних осіб та нарахування такої орендної плати віднесено саме до повноважень відповідача, виходячи з приписів п. 274.1 ст. 274, п. 286.5 ст. 286 ПК України.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України (далі ЗК України) використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У підпункті 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України закріплено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачає, що орендна плата для цілей розділу XII цього Кодексу - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди.

За правилами п.269.1 ст.269 ПК України, платниками плати за землю є платники земельного податку та платники орендної плати, а згідно з пп.269.1.2 п.269.1 ст.269 ПК України платниками орендної плати є землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.

Також у підпункті 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), які користуються земельними ділянками державної та комунальної власності: на праві постійного користування; на умовах оренди.

Підпунктом 270.1.2 пункту 270.1 статті 270 ПК України передбачено, що об`єктами оподаткування орендною платою є, зокрема, земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.

Пункт 286.5 статті 286 ПК України встановлює, що нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.

Відповідно положень пункту 288.1 статті 288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Розмір та умови внесення орендної плати відповідно до пункту 288.4 тієї самої статті встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім випадків консервації таких земельних ділянок або визнання земельних ділянок забрудненими (потенційно забрудненими) вибухонебезпечними предметами).

Згідно з пунктом 288.5 статті 288 ПК України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:

288.5.1. не може бути меншою за розмір земельного податку:

для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки;

для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області;

288.5.2. не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

288.5.3. може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підпункті 288.5.2, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах.

Податковий кодекс України у пункті 288.5 статті 288 визначає тільки обмеження щодо максимального та мінімального розміру орендної плати за землю. За цим виключенням, питання щодо розміру орендної плати регулюються виключно договором оренди.

Інші елементи механізму справляння орендної плати за землю - податковий період, порядок обчислення орендної плати, строку сплати та порядок її зарахування до бюджетів відповідно до пункту 288.7 статті 288 Податкового кодексу України встановлюються статтями 285-287 цього кодексу.

Крім того, статтею 21 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV (далі Закон № 161-XIV) передбачено, що розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно із пунктом 289.1 статті 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Пунктом 289.2 статті 289 ПК України унормовано, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року, що визначається за формулою:

Кi = І:100,

де І - індекс споживчих цін за попередній рік.

У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.

Як встановлено судом, станом на час укладення договору оренди землі розмір орендної плати складав 91 095 грн 17 коп. і був розрахований із нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Розрахунок орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0169 за 2024 рік визначений відповідачем на підставі інформації, наданої Рава-Руською міською радою для ГУ ДПС у Львівській області (вх. № 3900/5 від 02.02.2024), згідно з якою нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки по вул. ак. Возняка, 265А, с. Волиця, Львівської області становить 3 514 202,74 грн відповідно до витягу про нормативну грошову оцінку землі станом на 16.01.2024.

Сума орендної плати визначена відповідачем таким чином:

3 514 202, 74 грн. х 5 % = 175 710, 14 грн., де 5 % - ставка податку.

Суд вважає за необхідне також зазначити, що Верховний Суд у постанові від 07.08.2018 у справі № 814/2292/17 визнав правомірним здійснення контролюючим органом розрахунку грошового зобов`язання з орендної плати за землю на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

За висновком Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 635/4233/19 витяг з технічної документації є документом, який оформлюється за результатом проведення нормативної грошової оцінки та відображає дані стосовно окремої земельної ділянки. Він складається на основі розрахованих у встановленому порядку показників (коефіцієнтів), які визначені у технічній документації, що затверджується рішенням відповідної сільської, селищної або міської ради .

У постанові від 19.08.2022 у справі № 826/10853/16 Верховний Суд вказав на те, що витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель є належним джерелом даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки, який виданий територіальним органом Держгеокадастру за місцем розташування земельної ділянки, або в силу норми статті 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр», - відомості з Державного земельного кадастру про нормативну грошову оцінку станом на відповідну дату.

Перевірка правильності даних про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка зазначена у витягу від 16.01.2024 знаходиться поза межами предмету доказування, оскільки контролюючий орган такими повноваженнями при визначенні грошового зобов`язання з орендної плати за землю не наділений.

Щодо доводів позивача про відсутність змін у договорі оренди, що унеможливлює застосування іншого розміру орендної плати.

Статтею 1 Закону Закон № 161-XIV визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону № 161-XIV орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно зі статтею 13 Закону № 161-XIV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 15 Закону № 161-XIV визначені істотні умови договору оренди, серед яких є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

У договорі оренди землі, укладеному 25.07.2022 між Рава-Руською міською радою (орендодавцем) та ОСОБА_1 (орендарем), передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, у національній валюті України та розмірі 5% від нормативної грошової оцінки, що становить 91 095 грн 17 коп. в рік.

Частиною 1 статті 23 Закону № 161-XIV визначено, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.06.2024 у справі № 914/2848/22 дійшла висновку про те, що з моменту початку застосування відповідно до п. 271.2 ст. 271 ПК України нового розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності автоматично змінюються і права та обов`язки сторін договору оренди в частині розміру орендної плати, якщо він визначений у відсотковому співвідношенні до нормативної грошової оцінки. У таких правовідносинах немає обов`язку сторін вносити зміни до договору оренди шляхом укладення додаткової угоди, оскільки обов`язок сплачувати орендну плату відповідно до зміненої нормативної грошової оцінки земельної ділянки виникає в орендаря з моменту початку застосування такої нормативної грошової оцінки.

З урахуванням вищенаведених норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, висновків Верховного Суду та встановлених фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 22.03.2024 № -1323-UA0035967 в частині 84 614 грн 97 коп. та відсутність підстав для його скасування.

Суд зауважує, що у пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до вимог частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем вказані вимоги щодо доказування правомірності свого рішення виконано.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи оскаржуване рішення відповідача на відповідність критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України, суд виснує, що таке прийняте відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та неупереджено, тому відсутні підстави для визнання такого рішення протиправним.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд виснує про безпідставність позовних вимог, тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до положень частини п`ятої статті 139 КАС України не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (с.Волиця, Львівський район, Львівська область, 80315, РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, буд. 35, м. Львів, 79026, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. П. Хома