Справа № 727/4293/25
Суддя: Терещенко О. Є.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/4293/25
Провадження № 2-а/727/110/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі головуючого судді Терещенко О.Є., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним по-зовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Паланійчук Валентин Петрович, до поліцейського 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної полі-ції в Чернівецькій області капрала поліції Ткачука Дениса Сергійовича, Департамента патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Паланійчук В.П., звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністратив-ного стягнення, відповідно до змісту якої 25 березня 2025 року о 23 год. 07 хв. у м. Чер-нівці по вул. Головна, 24, водій, керуючи транспортним засобом марки Fiat Doblo, д.н.з. НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, чим по-рушив п.8.7.3.ґ ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

При цьому зазначає, що відповідачем не підтверджено жодними належними та до-пустимими доказами факт порушення позивачем п.8.7.3.ґ ПДР України, а тому вважає притягнення останнього до адміністративної відповідальності на підставі ч.2 ст.122 КУпАП необґрунтованим та безпідставним.

У зв`язку з викладеним, просив поновити строки на оскарження постанови, ви-знати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА №4339381 від 23.03.2025 року, винесену поліцейським 2 взводу 3 роти 1 батальйону УПП в Чернівецькій області Тка-чуком Денисом Сергійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адмі-ністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, та закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопору-шення.

Позивач до суду не з`явився. Представник позивача, адвокат Паланійчук В.П., на-дав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовну заяву підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, - в судове засідання не з`яви-лась. Направила на адресу суду відзив, згідно якого зазначила, що на відеозаписах з бо-дікамер працівників поліції зафіксовано порушення позивачем вимог п.8.7.3.ґ ПДР Ук-раїни. Також зазначила, що розгляд справи про притягнення позивача до ад-міністративної відповідальності відбувся відповідно до вимог чинного законодавства. У зв`язку з викладеним просила в задоволенні позовних вимог відмовити.

Згідно з ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у су-довому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у су-дове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутно-сті потреби заслухати свідка чи експерта.

Ознайомившись з письмовими поясненнями сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, долучені до позову та до відзиву, суд приходить до на-ступних висновків.

Згідно статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропу-щений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропу-ску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не піз-ніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відпо-відною заявою.

Враховуючи, що матеріали справи не містять жодних відомостей про своєчасне отримання позивачем копії оскаржуваної постанови, та, враховуючи пояснення пред-ставника позивача, суд вважає необхідним визнати поважними причини пропущення позивачем строку на оскарження постанови від 23.03.2025 року.

Як встановлено дослідженими по справі доказами, 23.03.2025 року о 23:07 год. в м. Чернівці, вул. Головна 24, водій, керуючи транспортним засобом, проїхав перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.ґ ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

Перевіряючи юридичні та фактичні підстави, які покладені відповідачем як су-б`єктом владних повноважень в основу оскаржуваної постанови про накладення адмі-ністративного стягнення від 23.03.2025 року на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Пунктом 8.7.3.ґ Правил дорожнього руху України встановлено, що жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення пра-вил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних за-собів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зов-нішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з пору-шенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести пере-мови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи міс-цевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправ-ність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо дока-зування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопору-шення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопору-шення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністра-тивне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної від-повідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показан-нями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при на-гляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки до-рожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими доку-ментами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному до-слідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміні-стративне правопорушення зобов`язаний на підставі досліджених доказів з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з ч. 1 ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Так, на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, представником відповідача надіслано відеозапис з бодікамер працівни-ків поліції. Разом з тим, після ретельного ознайомлення з наданими відеоматеріалами, судом встановлено, що о 00:15 хвилині відеозапису (з цього моменту в поле зору каме-ри потрапляє транспортний засіб позивача) ОСОБА_1 , під керуванням якого знахо-дився транспортний засіб Fiat Doblo вже здійснив проїзд перехрестя, у той час як на світлофорі горів «жовтий сигнал». При цьому, як вказано у відзиві на позовну заяву, транспортний засіб рухався «без явних ознак перевищення швидкості». Таким чином, суд приходить до закономірного висновку, що в момент проїзду позивачем перехрестя, на світлофорі горів «зелений» сигнал.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушення вимог ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні документи та матеріали, які б могли бути визнані судом як належні та допустимі докази на під-твердження вказаних у постанові обставин.

Водночас, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідаль-ності не може бути доказом вчинення особою правопорушення. Вона є рішенням су-б`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому має передувати фіксування цього правопорушення. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних пов-новажень.

Сама по собі постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адмі-ністративне правопорушення, не дає підстав стверджувати про порушення позивачем положень ч.2 ст.122 КУпАП в той день та час, оскільки зазначені обставини не знайшли підтвердження під час розгляду справи.

Отже, суд дійшов висновку, що постанова винесена без достатніх підстав, що вка-зують на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення та без встановлення дійсних обставин справи.

Крім того, відповідачем не надано належних доказів вчинення позивачем адмі-ністративного правопорушення, в той час як у ст. 62 Конституції України зазначено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а та-кож на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її ко-ристь, адже відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про проти-правність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відпо-відача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені по-дія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, є недоведеним.

За наведених обставин, а також враховуючи заявлені вимоги та приписи ч.3 ст.286 КАС України, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміні-стративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП - не доведена, рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності працівником поліції прийняте з порушенням норм процесуального права, а тому, за відсутності достатніх доказів про вчинення позивачем правопорушення, постанову про накладення адміні-стративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпе-чення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, слід скасу-вати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 12, 241-246, 250, 286, 295 КАС України, -

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк для подання позов-ної заяви про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4339381 від 23.03.2025 року.

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Паланійчук Валентин Петрович, до поліцейського 2 взводу 3 роти 1 батальйону Уп-равління патрульної поліції в Чернівецькій області капрала поліції Ткачука Дениса Сер-гійовича, Департамента патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Чер-нівецькій області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопору-шення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за-фіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4339381 від 23.03.2025 року за ч.2 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка винесена поліцейським 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області капралом поліції Ткачуком Денисом Сергійовичем.

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення в той же строк з дня отримання копії рі-шення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає за-конної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.Є.Терещенко