Справа № 160/7456/25
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2025 рокуСправа №160/7456/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
11.03.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач), у якій позивач просить:
- визнати бездіяльність Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, яка полягає у невнесенні Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції інформації до підсистеми «ДТП» інформаційного порталу Національної поліції України щодо події яка сталася 29.12.2023 в якій було завдано пошкоджень автомобілю як дорожньо-транспортної пригоди протиправною;
- зобов`язати Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області внести до підсистеми «ДТП» інформаційного порталу Національної поліції України відомості про дорожньо-транспортну пригоду яка сталася 29.12.2023 в якій було завдано пошкоджень автомобілю RENAULT SANDERO д/н НОМЕР_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ввечері 29.12.2023 автомобілю RENAULT SANDERO д/н НОМЕР_1 , належним користувачем якого є ОСОБА_1 , було завдано пошкоджень під час паркування на пр. Б. Хмельницького в м. Дніпрі через що ним викликався екіпаж патрульної поліції для огляду місця ДТП та фіксування пошкоджень автомобіля та позивачем були надані пояснення щодо цієї обставини. Однак, з листа відповідача №Ч-1814/41/19/03-2024 від 08.11.2024 ОСОБА_1 стало відомо, що під час події ввечері 29.12.2023 ДТП не оформлювалося, інформація до підсистеми «ДТП» інформаційного порталу Національної поліції України не вносилася. Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невнесення відповідних відомостей про обставини дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 29.12.2023, до підсистеми «ДТП» інформаційного порталу Національної поліції України, позивач звернувся до суду з позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 відкрито провадження у адміністративній справі; справу №160/7456/25 призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
02.04.2025 представником відповідача надано до суду через автоматизовану систему «Електронний суд» відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції зазначено, що 29.12.2023 від позивача надійшло повідомлення на лінію "102" (зареєстроване в системи за №109797711) про те, що позивач "15-20 хв. тому напроти банку крові (напрямок руху вверх) залишив авто марки Рено Сандеро д/з НОМЕР_1 та щойно виявив що на авто збите дзеркало, хто скоїв даний факт не бачив.". Згідно відомостей, наявних в Інформаційному порталі Національної поліції України, на місце виклику було направлено наряд поліції "Планета 17", підпорядкований Дніпровському районному управлінню поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, а не Управлінню. За результатами відпрацювання вказаного повідомлення, поліцейським наряду поліції "Планета 17" Волосюком відписано рапорт 29.12.2023 о 17 год. 39 хв., згідно якого "Інформацію передано СОГ ДРУП, буде зібрано матеріал та прийнято рішення згідно чинного законодавства". Таким чином, матеріал щодо наведеної події було зібрано особовим складом Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області, а не посадовими особами Управління, яке є територіальним (відокремленим) підрозділом Департаменту патрульної поліції. Зазначено, що Департамент патрульної поліції та Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області є окремими юридичними особами, які не підпорядковуються одна одній. З урахуванням чого відповідач стверджує про безпідставність заявлених до нього позовних вимог.
03.04.2025 на адресу суду від позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій було підтримано аналогічну правову позиці, що і в позовній заяві.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Ввечері 29.12.2023 автомобілю RENAULT SANDERO д/н НОМЕР_1 , належним користувачем якого є ОСОБА_1 , було завдано пошкоджень під час паркування на пр. Б. Хмельницького в м. Дніпрі через що ним викликався екіпаж патрульної поліції для огляду місця ДТП та фіксування пошкоджень автомобіля та позивачем були надані пояснення щодо цієї обставини.
05.11.2024 ОСОБА_1 звернувся із заявою до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області в якій просив повідомити про результати розшуку водія, який залишив місце ДТП по подіях викладених в заяві від 29.12.2023, адже ця інформація необхідна для відшкодування шкоди завданої пошкодженням його автомобіля.
У відповідь на свою заяву від 05.11.2024 позивач отримав лист відповідача №Ч-1814/41/19/03-2024 від 08.11.2024, яким його було повідомлено, що під час події ввечері 29.12.2023 року ДТП не оформлювалося, інформація до підсистеми «ДТП» інформаційного порталу Національної поліції України не вносилася.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невнесення до підсистеми «ДТП» інформаційного порталу Національної поліції України відомостей про дорожньо-транспортну пригоду яка сталася 29.12.2023 в якій було завдано пошкоджень автомобілю RENAULT SANDERO д/н НОМЕР_1 , позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно з ст. 23 Закону №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює зокрема такі заходи: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Відповідно до ст. 25 Закону №580-VIII поліція здійснює інформаційно-аналітичну діяльність виключно для реалізації своїх повноважень, визначених цим Законом. Поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності:
1) формує реєстри та бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України;
2) користується реєстрами та базами (банками) даних Міністерства внутрішніх справ України та інших органів державної влади;
3) здійснює інформаційно-пошукову та інформаційно-аналітичну роботу;
4) здійснює інформаційну взаємодію з іншими органами державної влади України, органами правопорядку іноземних держав та міжнародними організаціями;
5) надає до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів в електронній формі та в обсягах даних, зазначених у статтях 7, 14 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", відомості, необхідні для забезпечення ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Поліція може створювати власні реєстри та бази даних, необхідні для забезпечення щоденної діяльності органів (закладів, установ) поліції у сфері трудових, фінансових, управлінських відносин, відносин документообігу, а також бази даних, що формуються в процесі здійснення оперативно-розшукової діяльності відповідно до закону, та інформаційно-аналітичні системи (у тому числі міжвідомчі), необхідні для виконання покладених на неї повноважень.
Згідно з ст. 26 Закону №580-VIII поліція наповнює та підтримує в актуальному стані бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, стосовно, зокрема, виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, осіб, які їх учинили, руху кримінальних проваджень; обвинувачених, обвинувальний акт щодо яких направлено до суду; викрадених транспортних засобів, які розшукуються у зв`язку з безвісним зникненням особи, виявлених безгосподарних транспортних засобів, а також викрадених, втрачених номерних знаків; бази даних, що формуються в процесі здійснення оперативно-розшукової діяльності відповідно до закону.
Інструкцією визначений порядок формування та ведення інформаційної підсистеми "Дорожньо-транспортна пригода" інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України", призначеної для автоматизації процесів обліку дорожньо-транспортних пригод у Національній поліції України.
Формування (наповнення) та ведення (підтримка в актуальному стані) інформаційних ресурсів інформаційної підсистеми "ДТП" здійснюється за допомогою технічних і програмних засобів системи ІПНП.
До інформаційних ресурсів підсистеми "ДТП" віднесено інформацію, що здобута в межах компетенції органами (підрозділами) поліції, про ДТП відповідно до кодів, що містяться в системі ІПНП, а саме про: реєстрацію ДТП; характеристику місця ДТП (дорожні умови та дорожню обстановку); учасників, потерпілих, травмованих та загиблих (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності); дата народження (число, місяць, рік); громадянство; стать; місце народження; місце проживання (перебування); документ, що посвідчує особу); транспортні засоби та їх страхування.
До інформаційної підсистеми "ДТП" вноситься наявна мультимедійна інформація (фото-, відеозапис) обстановки ДТП, що сталася.
Інформаційні ресурси інформаційної підсистеми "ДТП" формуються (наповнюються) та ведуться (підтримуються в актуальному стані) уповноваженими посадовими особами органів (підрозділів) поліції, на території обслуговування якого сталася ДТП, державною мовою, а для установчих даних особи - додатково російською та англійською мовами.
Разом з тим, матеріали справи не містять доказів направлення ГУНП в Дніпропетровській області відповідних матеріалів стосовно обставини дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 29.12.2023, до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.
З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд має пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Тобто обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема, наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.
Крім того, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що у зв`язку з прийняттям рішення, дією або бездіяльністю суб`єктом владних повноважень порушуються індивідуально-виражені права позивача.
Враховуючи зміст встановлених фактичних обставин, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин, суд робить висновок, що в даному випадку права та охоронювані законом інтереси позивача з боку відповідача не порушені, оскільки матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, в розумінні ст. 73, 76 Кодексу адміністративного судочинства України, які б свідчили про протиправну бездіяльність відповідача, яка полягає у невнесенні Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції інформації до підсистеми «ДТП» інформаційного порталу Національної поліції України щодо події яка сталася 29.12.2023 в якій було завдано пошкоджень автомобілю як дорожньо-транспортної пригоди.
Поряд з цим, при вирішенні справи суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення…Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року)
Очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення. Але дану вимогу не слід розуміти як таку, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд робить висновок про відмову у задоволенні позову.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судовий збір на користь позивача стягненню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський