Справа № 560/20702/23
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/20702/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Драновський Я.В.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

08 травня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Капустинського М.М. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправними рішення, відмову та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому просив:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 22 березня 2023 року №63 про відмову у призначені дострокової пенсії за віком згідно пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 , як батькові дитини з інвалідністю з дитинства, який виховав її до шестирічного віку та скасувати його;

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у призначені дострокової пенсії за віком згідно пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" викладену у листі від 13 липня 2023 року № 8529-7909/В-03/8-2200/23 ОСОБА_1 , як батькові дитини з інвалідністю з дитинства, який виховав її до шестирічного віку;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити з 01 червня 2023 року ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком, як батькові дитини з інвалідністю, який виховав її до шестирічного віку, на підставі пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення дострокової пенсії за віком, як батьку, що здійснює виховання дитини з інвалідністю відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Однак, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю права на призначення дострокової пенсії за віком, так як дружина (мати дитини з інвалідністю з дитинства) отримує пенсію. Позивач вважає вказані доводи безпідставними, просить позов задовольнити.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року позов задоволено, а саме:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 22 березня 2023 року №63 про відмову у призначені дострокової пенсії;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком на підставі пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 20.12.2022.

Стягнуто на користь позивача судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. Відповідач вважає, що оскільки матір особи з інвалідністю з дитинства, отримує пенсію за вислугу років, а тому батьками дитини з інвалідністю реалізовано право на призначення пенсії відповідно до норм п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що вважає рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є інвалідом дитинства, що підтверджується доданими до матеріалів справи документами.

ОСОБА_3 є дружиною позивача та матір`ю ОСОБА_2 , та отримує пенсію за вислугу років.

Досягнувши 55 річного віку, позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону №1058-ІV.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 22.03.2023 №63 позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону №1058. При цьому у рішенні зазначено, що страховий стаж позивача становить 27 років 2 місяці 12 днів.

Листом від 13.04.2023 позивача повідомлено про те, що оскільки мати особи з інвалідністю з дитинства використала своє право на призначення дострокової пенсії, відповідно у нього відсутнє право на призначення дострокової пенсії за віком.

З метою отримання оскаржуваного рішення позивач звернувся з запитом до пенсійного органу, який листом від 05.06.2023 надав вказане рішення.

Не погоджуючись із вказаним, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що допустимість реалізації права батька дитини з інвалідністю на призначення йому дострокової пенсії за віком не може ставитися в залежність від реалізації матір`ю свого права на пенсію за вислугу років. Крім того, на час звернення до відповідача із відповідною заявою позивачем дотримані умови щодо досягнення необхідного віку (55 років) та наявності страхового стажу не менше 20 років, що не заперечується відповідачем у спірній відмові.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом №1058-IV.

Згідно із статтею 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства та тяжко хворих дітей, яким не встановлено інвалідність, які виховали їх до досягнення зазначеного віку, - після досягнення віку 50 років та за наявності не менше ніж 15 років страхового стажу. При цьому особами з інвалідністю з дитинства вважаються також діти з інвалідністю віком до 18 років.

За вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п`ятьох або більше дітей, дитини з інвалідністю чи тяжко хворої дитини, якій не встановлено інвалідність, до шестирічного віку здійснювалося батьком, батьку призначається дострокова пенсія за віком після досягнення віку 55 років та за наявності страхового стажу не менше ніж 20 років.

Отже, із аналізу пункту 3 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV та частини першої статті 17 Закону №1788-XII слідує, що право на призначення дострокової пенсії мають не лише матері інвалідів з дитинства, але і їх чоловіки, які виховали їх до шестирічного віку та восьмирічного віку. До осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 18 років.

Відповідно до підпункту 6 пункту 2.1. постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1) передбачено, що до заяви про призначення дострокової пенсії за віком згідно пункту 3 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV додаються такі документи: документи про народження дітей (дитини), виховання їх (її) до шестирічного віку, про визнання дитини заявника особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю, тяжко хворою дитиною, якій не встановлено інвалідність. У разі звернення за пенсією батька, яким здійснювалось виховання п`ятьох або більше дітей, дитини з інвалідністю чи тяжко хворої дитини, якій не встановлено інвалідність, додається заява матері про згоду щодо призначення пенсії батьку або документи, що підтверджують її відсутність (свідоцтво органу державної реєстрації актів цивільного стану (далі - ДРАЦС) про смерть, рішення суду тощо).

Відповідно до пункту 2.17 Порядку № 22-1 при призначенні пенсій жінкам, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, матерям осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку, а також, у разі відсутності матері або за її згодою, чоловікам, які здійснювали виховання п`ятьох або більше дітей чи дитини з інвалідністю, факт народження дитини встановлюється на підставі свідоцтва про народження, а її виховання до зазначеного віку - на підставі свідоцтва про народження чи паспорта дитини. У разі смерті дитини подається свідоцтво про смерть.

Згідно із пунктом 2.18. Порядку № 22-1 визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладу охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).

Відповідно до матеріалів справи, відповідач не заперечує обставини, які надають право позивачу на призначення дострокової пенсії за віком, а саме, наявність відповідного страхового стажу та досягнення відповідного віку.

Також з згідно з матеріалами справи мати дитини-інваліда ОСОБА_3 перебуває на обліку в органі Пенсійного фонду та отримує пенсію за вислугу років, тому делегувала своє дострокове право на пенсію за віком батьку дитини з інвалідністю про що було подано відповідну заяву до органу Пенсійного фонду, разом із заявою про перегляд рішення про відмову у призначенні пенсії від 22.03.2023 №63 (а.с.46).

Таким чином, своє право на отримання пенсії із підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 115 Закону №1058-IV, мати дитини з інвалідністю не використала, надавши письмову згоду на призначення пенсії з цих підстав своєму чоловікові батькові дитини з інвалідністю, який здійснював її виховання.

Абзацом 2 пункту 3 частини першої статті 115 Закону №1058-IV визначено спеціальне суб`єктивне право батька, як одного з членів подружжя, що здійснювало виховання дитини-інваліда, на призначення дострокової пенсії за віком, і допустимість реалізації цього права не може ставитися в залежність від реалізації матір`ю свого права на призначення дострокової пенсії за віком, передбаченого іншими нормами законодавства.

Наведені обставини у їх сукупності свідчать про те, що позивач має право на призначення дострокової пенсії відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону №1058-IV.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 45 Закону №1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи досягнення позивачем віку 55 років та його звернення із заявою про призначення пенсії 15.03.2023, право на отримання пенсії за віком відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV у нього виникло з 20.12.2022 (тобто з дати досягнення відповідного віку).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду у даній справі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, тому суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з приписами ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Капустинський М.М. Ватаманюк Р.В.