Справа № 440/7948/22
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 р. Справа № 440/7948/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2024, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Петрова, м. Полтава, повний текст складено 12.12.24 у справі № 440/7948/22

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області

про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2023 у справі № 440/7948/22 позов ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області щодо не нарахування і не виплати ОСОБА_1 з 24 лютого 2022 року по 28 грудня 2022 року додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану"; зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", в розмірі 30000 грн на місяць, починаючи з 24 лютого 2022 року по 28 грудня 2022 року; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Представник позивача звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із заявою в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України про встановлення судового контролю у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 440/7948/22 - задоволено.

Встановлено судовий контроль за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 у справі № 440/7948/22.

Зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області подати протягом дев`яноста днів з дати отримання цієї ухвали звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 у справі № 440/7948/22.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на безпідставність, необґрунтованість оскаржуваної ухвали та порушення норм права, просить скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 у справі № 440/7948/22 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви позивача.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач указує на те, що приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не врахував, що боржник - Територіальне управління Служби судової охорони у місті Києві та Київської області не відмовляється виплачувати суму додаткової винагороди відповідно до рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року. Управлінням були вчинені конкретні, залежні від нього заходи, спрямовані на виконання рішення суду, а неповне його виконання зумовлене обставинами, незалежними від ТУ Служби судової охорони у м. Києві та Київській області та такими, що об`єктивно унеможливлюють наразі виконання рішення. Окрім того, відповідач зауважує, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може лише під час прийняття рішення у справі. У даному випадку при ухваленні рішення судом судовий контроль не встановлювався, а тому суд був позбавлений процесуальної можливості встановлювати судовий контроль за заявою позивача вже після ухвалення рішення у справі.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній ухвалі, вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та просить залишити її без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Судом установлено та матеріалами справи підтверджено, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2023 у справі № 440/7948/22 набрало законної сили.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2024 зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області надати до Полтавського окружного адміністративного суду в строк до 08.11.2024 докази щодо вчинення дій, спрямованих на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/7948/22.

06.11.2024, на виконання вимог ухвали від 01.11.2024, подано заяву, в якій відповідач зазначив, що з метою виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року у справі № 440/7948/22 для проведення виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», Управлінням здійснено розрахунок в коштах на виплату додаткової винагороди, надіслано до Центрального органу управління Служби судової охорони, як до розпорядника бюджетних коштів другого рівня, який відповідно до затверджених бюджетних асигнувань, уповноважений на отримання бюджетних асигнувань та їх перерозподіл між територіальними управліннями, направлено листи про виділення додаткових кошторисних призначень, а саме: збільшення кошторисних призначень за КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів та установ системи правосуддя» по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки». Так, 14 грудня 2023 року, з метою виконання рішень судів, в тому числі і у справі 440/7948/22, про нарахування і виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 № 168, Територіальне управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області направило лист Голові Служби судової охорони, в якому зазначено про необхідність виділення додаткових кошторисних призначень за КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя» по КЕКВ 2800 в сумі 2336585,79 грн. лист №41.07-508/ССО від 14.12.2023. Вищевказані дії вчинялись Управлінням ще до моменту відкриття виконавчого провадження. 02 травня 2024 року за вихідним № 41.07-210/ССО до Центрального органу управління Служби судової охорони, як до розпорядника бюджетних коштів другого рівня, який відповідно до затверджених бюджетних асигнувань, уповноважений на отримання бюджетних асигнувань та їх перерозподіл між територіальними управліннями, направлено листи про виділення додаткових кошторисних призначень у зв`язку із надходженням листа головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві. 21 травня 2024 року за вихідним № 41.07-682 було повідомлено державного виконавця про заходи, які вживаються з метою фактичного виконання вимог виконавчого документу № 440/7948/22. 16 серпня 2024 року за вихідним №41.07-407/ССО Територіальне управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській повторно звернулось до Служби судової охорони з проханням збільшити кошторисні призначення та збільшити асигнування на виплату, на загальну суму 2964637,14 грн з метою виконання рішень судів, в тому числі і у справі 440/7948/22. Таким чином, Управлінням були вчинені конкретні, залежні від нього заходи, спрямовані на виконання рішення суду, а неповне його виконання зумовлене обставинами, незалежними від ТУ Служби судової охорони та такими, що об`єктивно унеможливлюють наразі виконання рішення. Станом на дату подачі заяви на рахунку ТУ ССО у місті Києві та Київської області за бюджетною програмою КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів та установ системи правосуддя» асигнування відсутні. Територіальним управлінням Служби судової охорони у місті Києві та Київської області у порядку та у спосіб, які встановлені чинним законодавством України, вжито всі залежні від нього дії для виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року. Виділення коштів з державного бюджету на фінансування не залежить від волі керівника Управління, а для вимагання від нього вчинення дій, які виходять за межі його повноважень, немає правових підстав.

Зважаючи на те, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/7948/22 залишається не виконаним у частині виплати всіх відповідних сум, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 440/7948/22.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до статей 1, 3 Конституції України Україна є правовою державою. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Крім того, обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України також передбачена нормами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Отже, судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 800/592/17 після вирішення публічно-правового спору і набрання судовим рішенням законної сили суд продовжує відігравати активну роль у реалізації сторонами прав та законних інтересів, з приводу захисту яких він ухвалив судове рішення.

В основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є ефективність у поновленні порушених прав та свобод особи.

Відповідно до частин першої та другої статті 382 КАС України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вказаний контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Разом з цим зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Колегія суддів зазначає, що судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такого рішення суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства.

Тобто встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2023 у справі № 440/7948/22 набрало законної сили.

06.11.2024, на виконання вимог ухвали суду від 01.11.2024, подано заяву, в якій відповідач зазначив, що з метою виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року у справі № 440/7948/22 для проведення виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», Управлінням здійснено розрахунок в коштах на виплату додаткової винагороди, надіслано до Центрального органу управління Служби судової охорони, як до розпорядника бюджетних коштів другого рівня, який відповідно до затверджених бюджетних асигнувань, уповноважений на отримання бюджетних асигнувань та їх перерозподіл між територіальними управліннями, направлено листи про виділення додаткових кошторисних призначень, а саме: збільшення кошторисних призначень за КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів та установ системи правосуддя» по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки». Так, 14 грудня 2023 року, з метою виконання рішень судів, в тому числі і у справі 440/7948/22, про нарахування і виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 № 168, Територіальне управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області направило лист Голові Служби судової охорони, в якому зазначено про необхідність виділення додаткових кошторисних призначень за КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя» по КЕКВ 2800 в сумі 2336585,79 грн. лист №41.07-508/ССО від 14.12.2023. Вищевказані дії вчинялись Управлінням ще до моменту відкриття виконавчого провадження. 02 травня 2024 року за вихідним № 41.07-210/ССО до Центрального органу управління Служби судової охорони, як до розпорядника бюджетних коштів другого рівня, який відповідно до затверджених бюджетних асигнувань, уповноважений на отримання бюджетних асигнувань та їх перерозподіл між територіальними управліннями, направлено листи про виділення додаткових кошторисних призначень у зв`язку із надходженням листа головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві. 21 травня 2024 року за вихідним № 41.07-682 було повідомлено державного виконавця про заходи, які вживаються з метою фактичного виконання вимог виконавчого документу № 440/7948/22. 16 серпня 2024 року за вихідним №41.07-407/ССО Територіальне управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській повторно звернулось до Служби судової охорони з проханням збільшити кошторисні призначення та збільшити асигнування на виплату, на загальну суму 2964637,14 грн з метою виконання рішень судів, в тому числі і у справі 440/7948/22. Таким чином, Управлінням були вчинені конкретні, залежні від нього заходи, спрямовані на виконання рішення суду, а неповне його виконання зумовлене обставинами, незалежними від ТУ Служби судової охорони та такими, що об`єктивно унеможливлюють наразі виконання рішення. Станом на дату подачі заяви на рахунку ТУ ССО у місті Києві та Київської області за бюджетною програмою КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів та установ системи правосуддя» асигнування відсутні. Територіальним управлінням Служби судової охорони у місті Києві та Київської області у порядку та у спосіб, які встановлені чинним законодавством України, вжито всі залежні від нього дії для виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року. Виділення коштів з державного бюджету на фінансування не залежить від волі керівника Управління, а для вимагання від нього вчинення дій, які виходять за межі його повноважень, немає правових підстав.

Тобто, відповідачем підтверджено, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/7948/22 залишається не виконаним в частині виплати усіх відповідних сум, що є об`єктивною обставиною для можливості встановлення судового контролю.

Колегія суддів зазначає, що невиконання рішення суду формує недовіру людини до суду, що недопустимо в демократичній державі. Водночас суб`єкт владних повноважень, який є стороною у справі, має бути зразком для громадськості щодо належного виконання рішення суду, не чекаючи при цьому примусового виконання такого рішення суду або встановлення судового контролю щодо виконання рішення суду.

Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі Шмалько проти України від 20.07.2004 зазначив, що право на судовий захист, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, що остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося. Одним з механізмів, спрямованих на забезпечення ефективності судового рішення, тобто на його виконання, є судовий контроль.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі Сокур проти України (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі Крищук проти України (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Окрім того, Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїх рішеннях неодноразово констатував, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Відповідно до рішень ЄСПЛ Кечко проти України (заява № 63134/00, пункти 23, 26) та Ромашов проти України (заява № 67534/01, пункт 43), реалізація особою права, яке пов`язано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, є безпідставними.

Зокрема, у справі Кечко проти України (заява № 63134/00) ЄСПЛ зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплати з державного бюджету, однак свідома відмова від цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (пункт 23). У пункті 26 вказаного рішення зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

У рішеннях ЄСПЛ у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України (заява № 70297/01) та у справі Бакалов проти України (заява № 14201/02) також зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (пункти 48 та 40 цих рішень відповідно).

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість заяви позивача в порядку статті 382 КАС України та наявність підстав для її задоволення.

При цьому встановлення судового контролю є допустимим і після ухвалення судового рішення справі.

Такий висновок узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 800/592/17.

Апеляційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведені висновки суду. У ній також не зазначено інших міркувань, які б не були предметом перевірки суду першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення таких аргументів.

Судом апеляційної інстанції критично оцінюються доводи відповідача, що стосуються обставин справи та містять посилання на загальні норми законодавства, які жодним чином не спростовують обґрунтування суду першої інстанції.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального права - неправильним.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалене з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Зважаючи на результати апеляційного розгляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області - залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 у справі № 440/7948/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.В. Присяжнюк В.Б. Русанова