Справа № 560/2519/20
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 травня 2025 року

м. Київ

справа № 560/2519/20

адміністративне провадження № К/990/16329/25

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О.,

перевіривши касаційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання рішень, дій, бездіяльності протиправними, визнання необґрунтованою та незаконною постанови, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області (далі - третя особа 1), Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - третя особа 1), в якому просила:

- визнати рішення, дії та бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) й заступника начальника цього відділу Кота Андрія Михайловича протиправними щодо: несвоєчасного надсилання ОСОБА_1 постанови про закінчення виконавчого провадження від 09.04.2020 № НОМЕР_1; відсутності у постанові від 09.04.2020 констатації щодо наявності у відділі примусового виконання рішень індивідуального правового акту - розпорядження-розрахунку Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про доплату ОСОБА_1 пенсії за віком, на підставі якого постановлено закінчити виконавче провадження, як визначено постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2020 у справі № 686/3743/17; позбавлення ОСОБА_1 участі у виконавчому провадженні як стягувача, не надсилання жодного документа виконавчого провадження у лютому-квітні 2020 року; незалучення спеціаліста, що має повноваження, перевірити розпорядження-розрахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (у разі його надання пенсійним органом) при вирішенні питання про закінчення виконавчого провадження; фальсифікації висновку у постанові про закінчення виконавчого провадження, що на виконання рішення суду № 686/20623/15-а ОСОБА_1 слід доплатити 652,35 грн.; ігнорування заяви ОСОБА_1 від 29.03.2020 про надсилання ОСОБА_1 на період карантинних обмежень усієї можливої кореспонденції за зверненнями ОСОБА_1 , що можуть бути на розгляді в Управлінні юстиції, виключно на електронну пошту ОСОБА_1 ;

- визнати необґрунтованою й незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кота Андрія Михайловича від 09.04.2020, ВП № НОМЕР_1, виконавчий лист №686/20623/15-а;

- зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відновити виконавче провадження на виконання виконавчого документа № 686/20623/15-а, ВП № НОМЕР_1: "Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з дати її призначення, 12.04.2004 (з урахуванням сплачених сум за минулі місяці), на підставі дійсних даних про її заробіток згідно з Витягом від 03.07.2015 №11 з помісячних розрахунково-платіжних відомостей про її заробіток за календарними місяцями її роботи у Хмельницькому обласному дочірньому підприємстві Державної акціонерної компанії "Хліб України" з 01.07.1995 по 31.07.2001 за усіма складовими нарахувань цих відомостей, з яких сплачено страхові внески (збори) на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що враховується для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виходячи з обчисленого індивідуального коефіцієнта зарплати ОСОБА_1 за її обсягами за обраний нею період з 01.07.1995 по 30.06.2000 та липень - серпень 2000 року, - з урахуванням постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2020 №686/3743/17;

- зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) згідно зі ст. 56 Конституції України відшкодувати заподіяну моральну шкоду, яку позивач оцінює у розмірі 1 600 000 (один мільйон шістсот тисяч) гривень, заподіяну протиправними рішенням, діями та бездіяльністю, грубими порушеннями прав стягувача у виконавчому провадженні, що мають ознаки кримінальних правопорушень.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.12.2024, залишеним без змін постановою постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2025, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо несвоєчасного надіслання ОСОБА_1 постанови про закінчення виконавчого провадження від 09.04.2020 № НОМЕР_1. Визнано протиправною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо доведення до відома та надіслання ОСОБА_1 як стягувачу документів виконавчого провадження НОМЕР_2 відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" у лютому - квітні 2020 року. Визнано протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 09.04.2020 про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа №686/20623/15-а, виданого 08.07.2016 Хмельницьким міськрайонним судом. Стягнути з відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 20 000 (двадцять тисяч) грн. моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанції, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною третьою статті 55 КАС України встановлено, що юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Згідно із частиною першою статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Пунктом 1 частини першою статті 59 КАС України визначено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (частина третя статті 59 КАС України).

Пунктом першим частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Касаційну скаргу від імені Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) підписано представником Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кіт Андрієм Михайловичем, який на підтвердження своїх повноважень, додав до матеріалів касаційної скарги довіреність, сформовану через підсистему «Електронний Суд».

Разом з тим, із тексту довіреності, сформованої через підсистему «Електронний Суд» слідує, що її видано в порядку передоручення. Так, Бровко Владислава Ігорівна, яка діє на підставі довіреності від 09.11.2021 виданої Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) уповноважила Кота Андрія Михайловича представляти інтереси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в порядку передоручення.

Документу, що підтверджує повноваження Бровко Владислави Ігорівни уповноважувати інших осіб представляти інтереси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в порядку передоручення до матеріалів скарги не додано, що унеможливлює визначення повноважень представника, який підписав касаційну скаргу.

За таких обставин, касаційну скаргу необхідно повернути заявнику, оскільки її підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.

Окрім того, 30.09.2016 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 02.06.2016.

Відповідно до положень частини 3 статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Положеннями частини 4-статті 131-2 Конституції України передбачено, що законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до підпункту 11 пункту 161 Перехідних положень Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01.01.2017; у судах апеляційної інстанції - з 01.0.12018; у судах першої інстанції - з 01.01.2019 .

Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 01.01.2020.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Отже, з 01.01.2020 представництво органів державної влади у справах, провадження в яких розпочато після 30.09.2016, здійснює виключно адвокат.

Разом з тим, змінами, внесеними до КАС України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення» розширено випадки самопредставництва юридичної особи, суб`єкта владних повноважень і визначено, що «юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені» та визначено вичерпний перелік документів, що можуть підтвердити відповідні повноваження: «відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту)» (частина третя статті 55 КАС України у чинній редакції).

Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування) або через представника (частина четверта цієї статті).

Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Законодавець розмежував поняття «самопредставництво» та «представницво інтересів», які, відповідно, передбачають участь, зокрема, юридичної особи незалежно від порядку її створення у справі через свого керівника, іншу уповноважену особу відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) або через представника.

Таким чином, у разі здійснення самопредставництва, повноваження особи, яка підписує касаційну скаргу, мають бути підтверджені, зокрема: статутом, положенням, трудовим договором (контрактом), відомостями про займану посаду. При цьому, мається на увазі статут, положення органу (юридичної особи), а не його структурного підрозділу.

Повернення Верховним Судом касаційної скарги з огляду на підписання її особою, повноваження якої не підтверджені, та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи.

Ураховуючи викладене та керуючись пунктом 1 частини п`ятої статті 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області , Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання рішень, дій, бездіяльності протиправними, визнання необґрунтованою та незаконною постанови, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

СуддяЛ.О. Єресько