Справа № 160/28201/24
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 травня 2025 року м. Дніпросправа № 160/28201/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року (суддя Боженко Н.В.) в справі № 160/28201/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі ГУ ПФУ в Житомирській області) про:

визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Житомирській області, викладених у рішенні № 99 від 18 вересня 2024 року, про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та щодо не зарахування пільгового страхового стажу за Списком № 1 періодів його роботи з 01 липня 2021 року по 31 серпня 2024 року;

зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 періоди його роботи з 01 липня 2021 року по 31 серпня 2024 року та призначити йому пенсію на пільгових умовах з 10 вересня 2024 року - дати його звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про призначені пенсії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 18.09.2024 року №99 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу за Списком№1 ОСОБА_1 період роботи з 01.07.2021 року по 31.08.2024 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 10.09.2024 року з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні, та прийняти рішення згідно з вимогами законодавства.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ГУ ПФУ в Житомирській області просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Вказує, що наявні в трудовій книжці записи не містять відомостей про зайнятість позивача на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці повний робочий день.

Крім того, період з 01 липня 2021 року по 30 червня 2024 року не зарахований до страхового стажу, оскільки в реєстрі застрахованих осіб відсутні відомості про сплату страхових внесків, а також деякі періоди, в яких позивач не працював (евакуація, безоплатна відпустка, гірничо-рятувальна команда, прогули, страйки, автобус).

Страховий стаж позивача становить 47 років 04 місяці 03 дні, пільговий стаж 23 роки 09 місяців 12 днів, що є недостатнім для призначення пенсії на підставі пункту 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з пільговою довідкою від 30.06.2024 року №26/333, складеною ДП Селидвугілля ВП "Шахта 1-3 "Новогродівська", позивач повний робочий день під землею виконував гірничі роботи з видобутку вугілля за посадою гірник підземний на дільниці ПР-3 в період з 26.12.2016 року по 30.06.2024 року (7 років 6 місяців 5 днів). В наявності відомості про атестацію робочого місця.

Займану посаду атестовано наказами від 06.03.2014 року №2/35-ОП, від 05.03.2019 року №2/36-ОП, від 29.02.2024 року №2/29-ОП.

В наявності форма ОК-5 позивача, згідно з якою з липня 2021 року відомості про сплату страхових внесків відсутні, однак в наявності відомості про виплату заробітної плати. Також згідно з формою ОК-5 в період з липня 2021 року по червень 2024 року спецстаж позивача обліковувався за підставою ЗПЗ013А1.

Відповідно до форми РС-право позивача періоди роботи з липня 2021 року по червень 2024 року частково зараховані до пільгового стажу позивача згідно з постановою №202.

Рішенням ГУ ПФУ в Житомирській області від 18.09.2024 року №99 позивачу відмовлено в призначенні пенсії. Зазначено, що не зараховано період роботи з 01.07.2021 року по 31.08.2024 року, оскільки відсутня сплати страхових внесків згідно з індивідуальними відомостями застрахованих осіб, отже відсутній стаж 25 років як працівника на роботах підземних професій за постановою 202.

Суд першої інстанції вважав, що відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для незарахування періодів роботи через несплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Також суд першої інстанції відхилив доводи ГУ ПФУ в Житомирській області стосовно відсутності відомостей про роботу позивача в спірний період повний робочий день з тих підстав, що ця підстава для відмови в призначенні пенсії у спірному рішенні відсутня, також згідно з пільговою довідкою від 30.06.2024 року №26/12 позивач працював на повний робочий день, а в трудовій книжці позивача відомості про роботу на неповний робочий день відсутні.

Належним способом захисту прав позивача суд першої інстанції вважав зобов`язання ГУ ПФУ в Житомирській області зарахувати відповідний період до страхового стажу позивача та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням висновків суду.

При цьому судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позовних вимог до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.

Суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10 вересня 2024 року звернувся до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на підставі частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 72).

Рішенням ГУ ПФУ в Житомирській області, яким заява позивача розглянута за принципом екстериторіальності, від 18 вересня 2024 року № 99 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 25 років як працівнику на роботах підземних професій за постановою № 202 (а.с. 113-114).

У рішенні вказано, що пільговий стаж на роботах підземних професій за постановою 202 (25) становить 23 роки 9 місяців 12 днів; пільговий стаж на роботах за Списком № 1 становить 23 роки 9 місяців 13 днів.

Загальний страховий стаж з урахуванням пільгового стажу становить 47 років 4 місяці 3 дні.

За доданими документами до страхового стажу зараховано усі періоди трудової діяльності.

До пільгового стажу зараховано усі періоди трудової діяльності.

Не зараховано період роботи з 01 липня 2021 року по 31 серпня 2024 року, оскільки відсутня сплата страхових внесків згідно з індивідуальними відомостями застрахованих осіб.

За даними реєстру застрахованих осіб зараховано всі періоди трудової діяльності.

Трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 містить записи про прийняття на роботі позивача гірником підземним з повним робочим днем під землею (а.с. 17-18).

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 30 червня 2024 року №26/333, виданої ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», (а.с. 71) позивач повний робочий день під землею виконував гірничі роботи з видобутку вугілля за посадою гірник підземний на дільниці ПР-3 в період з 26.12.2016 року по 30.06.2024 року (7 років 6 місяців 5 днів). В наявності відомості про атестацію робочого місця.

Займану посаду атестовано наказами від 06.03.2014 року №2/35-ОП, від 05.03.2019 року №2/36-ОП, від 29.02.2024 року №2/29-ОП.

В індивідуальних відомостях про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5 (а.с. 94-99) відсутні з липня 2021 року відомості про сплату страхових внесків, проте наявні відомості про виплату заробітної плати.

Крім того, індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) містять інформацію про спеціальний стаж позивача у спірний період (з липня 2021 року по червень 2024 року) за кодом підстави для обліку спеціального стажу ЗП3014А1 (а.с. 102).

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), який набрав чинності 01 січня 2004 року.

Питання призначення пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників регулюється статтею 114 Закону № 1058-IV.

Зокрема, частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IV встановлено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Відтак, необхідною умовою призначення пільгової пенсії на підставі частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV є наявність відповідного стажу роботи, зокрема, на підземних роботах.

Згідно з абзацами 1 та 2 пункту 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Статтею 24 Закону № 1058-IV визначені періоди, з яких складається страховий стаж.

Частиною першої статті 24 цього Закону встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За положеннями частини третьої цієї статті страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Виходячи з доводів апеляційної скарги, спірними є наступні питання:

1) зарахування до страхового та пільгового стажу періоду з 01 липня 2021 року по 31 серпня 2024 року у зв`язку з відсутністю в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомостей про сплату страхових внесків;

2) відсутність відомостей про зайнятість позивача на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці повний робочий день.

Стосовно зарахування до страхового та пільгового стажу періоду роботи позивача 01 липня 2021 року по 31 серпня 2024 року, у якому відсутні відомості про сплату страхових внесків, суд зазначає наступне.

Статтею 20 Закону № 1058-ІV встановлено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відтак, обов`язок зі сплати страхових внесків покладається на роботодавця (страхувальника), саме страхувальник несе відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків.

Особа не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже несплата роботодавцем (страхувальником) страхових внесків не може бути підставою для неврахування отриманого особою доходу (заробітної плати).

Відповідно, відсутність даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії позивачу за спірний період не є підставою для позбавлення позивача права на отримання пенсії у належному розмірі.

Вказаний висновок узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 1 листопада 2018 року у справі № 199/1852/15-а, від 30 липня 2019 року у справі № 373/2265/16-а.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення у випадку повної, часткової, тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Позивач як громадянин України за умови підтвердження страхового стажу та відомостей про отриманий дохід наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав, що узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 28 серпня 2018 року у справі № 175/4336/16-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17 та від 27 лютого 2019 року у справі № 423/3544/16-а.

Щодо питання відсутності відомостей про роботу позивача повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Судом встановлено, що трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 містить записи про прийняття на роботі позивача гірником підземним з повним робочим днем під землею.

Крім того, довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 30 червня 2024 року №26/333, видана ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», також містить інформацію про те, позивач повний робочий день під землею виконував гірничі роботи з видобутку вугілля за посадою гірник підземний на дільниці ПР-3 в період з 26.12.2016 року по 30.06.2024 року (7 років 6 місяців 5 днів).

Також судом встановлено, що індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) містять інформацію про спеціальний стаж позивача у спірний період за кодом підстави для обліку спеціального стажу ЗПЗ014А1.

Довідником кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства встановлено наступне:

під кодом ЗПЗ014А1 обліковується спеціальний стаж працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, за Списком робіт і професій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.

Відтак, належними доказами підтверджено право позивача на пільгове пенсійне забезпечення та зарахування до спеціального та пільгового стажу цих періодів.

Аргумент апелянта, що період з 01 липня 2021 року по 30 червня 2024 року не зарахований до страхового стажу, зокрема, з тих підстав, що наявні деякі періоди, в яких позивач не працював (евакуація, безоплатна відпустка, гірничо-рятувальна команда, прогули, страйки, автобус), суд відхиляє, позаяк ця обставина не вказана у рішенні як підстава, за якою відмовлено у призначенні пенсії.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для зарахування спірного періоду до пільгового стажу та, відповідно, про протиправність рішення відповідача № 99 від 18 вересня 2024 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону№ 1058-ІV.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року в справі № 160/28201/24 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року в справі № 160/28201/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 08 травня 2025 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 08 травня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко