Справа № 340/2033/25
Суддя: Т.М. КАРМАЗИНА
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/2033/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій №11 від 07 січня 2025 року начальника відділу з питань відрахувань управління з питань виплат Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області незаконно утримані кошти починаючи з 07 січня 2025 року по дату винесення судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він з 2018 року є особою що має право на одержання пенсійних виплат за вислугу років в розмірі 90% грошового утримання, право на яке перевірялось та було підтверджено судом, а також пенсійних виплат пов`язаних із встановленням йому того ж року другої групи інвалідності. Вказує, що у зв`язку із отриманням пенсійних виплат за березень 2025 року у значно зменшеному розмірі, він 13.03.2025 року звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із запитом про надання рішення, яке було підставою значного зменшення розміру належних йому пенсійних виплат та 26.03.2025 року, засобами поштового звязку, одержав відповідь №1100-0305-8/17092 від 19.03.2025 року, з доданим до неї рішенням №11 від 07.01.2025 року. У рішенні зазначено, що за період з 06.12.2023 року по 31.12.2024 року, йому були надміру сплачені пенсійні виплати у загальному розмірі 247243,18 грн., у зв`язку із неповідомленням про працевлаштування до Кіровоградської обласної прокуратури. Стверджує, що у вказаний період він ніколи не працевлаштовувався до Кіровоградської обласної прокуратури, а поновлення його 14.11.2024 року на посаді заступника начальника управління прокуратури Кіровоградської області фактично не відбулось, оскільки таке поновлення стосувалось посади, яка не передбачала виконання функцій прокуратури. При цьому, зауважував, що на виконання своїх зобов`язань перед ГУ ПФУ в Кіровоградській області, у передбачений 10-ти денний строк з моменту ознайомлення його з наказом про поновлення, а саме 24.11.2024 року, повідомив вказану установу про поновлення на посаді, на підставі відповідного рішення суду з 14.11.2024 року. Вважає, що висновки викладені у рішенні ГУ ПФУ в Кіровоградській області №11 від 07.01.2025 року, на підставі якого йому було значно зменшено суми пенсійних виплат є такими, що не відповідають доказам та суперечать змісту документів наданих йому відповідачем, позбавлено права на належний соціальний захист, що свідчить про погіршення соціального становища і обмеження в реалізації прав та інтересів, які гарантуються державою, що є неприпустимим згідно з ст.22 Конституції України.

Ухвалою суду від 08.04.2025 задоволено заяву про забезпечення позову. Зупинено дію рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №11 від 07.01.2025 року про утримання надміру виплачених сум пенсій до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі. (а.с.68-69)

Ухвалою суду від 08.04.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. (а.с.67)

Відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву (а.с.78-79), в якому останній просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначив, що відповідно до пункту 3 частини другої статті 16 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон) застрахована особа зобов`язана повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду, зокрема, про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, зокрема, про факт працевлаштування, протягом десяти днів з моменту їх виникнення. Відповідно статті 50 Закону, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Згідно наказу Кіровоградської обласної прокуратури від 24.10.2024 № 308к, наданого позивачем до Головного управління разом із заявою-повідомленням від 24.11.2024, ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника начальника управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами - начальника організаційно-методичного відділу прокуратури Кіровоградської області з 06.12.2023, в результаті чого утворилась переплата пенсії, за період отримання пенсії відповідно до Закону України Про прокуратуру з 06.12.2023 по 31.12.2024 в сумі 247243,18 грн. Листом Головного управління від 06.01.2025 № 1100-0403-8/1028 позивача було повідомлено про виявлену переплату, а також надано роз`яснення про можливість її повернення в добровільному порядку. Зважаючи на те, що в добровільному порядку переплату пенсії позивачем не повернуто, з 01.03.2025 відповідно до статті 50 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, на підставі рішення Головного управління від 07.01.2025 № 11, розпочато утримання надміру виплачених коштів в розмірі Отже, вважає, що неправомірних дій Головне управління стосовно позивача не допускало.

Дослідивши докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та з 18.10.2017 отримував пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про прокуратуру» (а.с.89зв.), з 05.03.2018 по інвалідності (як особі з інвалідністю 2 групи) згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.91зв.-93), з 25.06.2021 року призначено пенсію за Законом України Про прокуратуру (як особі з інвалідністю 2 групи) у зв`язку зі звільненням з органів прокуратури. З 01 вересня 2021 року переведено на виплату пенсії за вислугу років за Законом України Про прокуратуру.

Як вбачається з трудової книжки позивача неодноразово звільняли з органів прокуратури, на підставі судових рішень поновлювали. (а.с.16-18)

Наказом №242к від 05.12.2023 року позивача звільнено з посади заступника начальника управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами - начальника організаційно-методичного відділу прокуратури області на підставі рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації (пп.2 п.19 розділу ІІ прикінцеві та пнерехідні положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури) з 05.12.2023.

Наказом Кіровоградської обласної прокуратури від 24.10.2024 року №308к на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 17.10.2024 у справі №340/106/24, скасовано наказ від 05.12.2023 №242к та позивача поновлено на посаді заступника начальника управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами начальника організаційно-методичного відділу прокуратури Кіровоградської області з 06 грудня 2023 року. (а.с.20).

З цим наказом позивача ознайомлено 14.11.2024.

24.11.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою-повідомленням про його поновлення на роботі на підставі судового рішення, що не заперечується відповідачем. (а.с.34)

Відповідачем 19.12.2024 складено довідку про виявлену переплату ОСОБА_1 пенсії за період з 06.12.2023 по 31.12.2024 (а.с.111зв.)

Листом відповідача від 06.01.2025 №1100-0403-8/1028 позивача повідомлено, що на виконання судового рішення, поновлено на посаді з 06.12.2023, у зв`язку з чим утворилась переплата пенсії за період з 06.12.2023 по 31.12.2024 в сумі 247243,18 грн. (а.с.112) Проте, доказів направлення та вручення такого листа позивачу відповідачем не надано.

07.01.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на підставі частини 1 статті 50 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування прийнято рішення №11 про утримання з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій в розмірі 247243,18 грн. (а.с.112зв.). У рішенні зазначено, що кошти будуть утримувати у розмірі 20% щомісячної суми пенсії, починаючи з 01.03.2025 року.

Упродовж березня-квітня 2025 року з пенсійної виплати позивача утримано 9444,00 грн (а.с.82).

Крім того, судом встановлено, що наказом Кіровоградської обласної прокуратури від 03.02.2025 року №31к, ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами начальника організаційно-методичного відділу прокуратури Кіровоградської області за власним бажанням на підставі п.7 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру» з 05 лютого 2025 року. (а.с.114зв.)

05.02.2025 року позивач звернувся до відповідача з повідомленням про звільнення з органів прокуратури (а.с.113) та як вбачається з розрахунку відповідача від 25.02.2025 розмір пенсійної виплати становить 42005,60 грн., при цьому застосовано обмеження максимального розміру та розмір пенсії до виплати 23610 грн. (а.с.118)

Не погоджуючись з рішенням відповідача про утримання надміру виплачених сум пенсій, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Законом України «Про прокуратури» визначено особливості пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури і не встановлено відмінних норм права від тих, що передбаченні приписами Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування і регулюють питання утримання надмірно виплачених сум пенсії.

Пунктом 3 частини 2 статті 16 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування передбачений обов`язок застрахованої особи повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення.

Подібна за змістом норма закріплена у п.2.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) - у разі працевлаштування/звільнення особи, якій призначено пенсію, такою особою протягом 10 днів з дня працевлаштування/звільнення надаються органу, що призначає пенсію, документи, які підтверджують, що особа працює/ не працює, зазначені у пункті 2.21 цього розділу.

Згідно з абз.2 п.2.21 цього ж Порядку у разі працевлаштування (початку діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) після призначення пенсії особа повідомляє орган, що призначає пенсію, про дату працевлаштування (початок діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), вид зайнятості (укладення трудового договору, цивільно-правового договору, реєстрація як фізичної особи - підприємця, провадження незалежної професійної діяльності) шляхом подання відповідної заяви згідно з цим Порядком.

Відповідно до частин 1 2 статті 50 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

Аналогічне положення закріплене у статті 103 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788-XII, за яким суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4 (далі Порядок №6-4).

Відповідно до п.3 Порядку №6-4 суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії (додаток 1).

З огляду на зазначене, законодавець пов`язує повернення надміру виплачених сум пенсії із зловживанням пенсіонера або поданням страхувальником недостовірних даних.

Верховний Суд у постанові від 25.10.2021 у справі №554/4736/17 зазначив, що відповідальність може бути покладена на громадянина на підставі частини 1 статті 103 Закону № 1788-ХІІ виключно внаслідок зловживання з боку пенсіонера, яке може полягати, зокрема, в поданні ним документів з явно неправильними відомостями. Тобто, умовою є свідомі, активні та навмисні дії з боку пенсіонера, які призвели до надмірної виплати йому пенсії.

Така ж позиція підтримана і Верховним Судом у постанові від 04 грудня 2024 року у справі № 340/1173/23, яку з огляду на зміст ч.5 ст.242 КАС України, суд враховує при розгляді даної справи.

Отже, підставами прийняття територіальним органом Пенсійного фонду України рішення про утримання надмірно сплачених коштів є зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

Так, позивач достеменно знав або мав знати, що розмір пенсії працюючого і непрацюючого пенсіонера органів прокуратури суттєво відрізняються, так як обчислюють за різними законами.

З наказом про поновлення на роботі ОСОБА_1 ознайомили 14.11.2024 року (а.с.20).

Тому після ознайомлення з наказом про поновлення на роботі в органах прокуратури позивач мав у відповідності до ст.16 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування повідомити відповідача про поновлення (працевлаштування), так як цей факт впливає на суму пенсійної виплати. Позивач виконав свій обов`язок, повідомивши 24.11.2024 про це Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, що не заперечувалось відповідачем. (а.с.19, 41)

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано суду доказів зловживання з боку позивача, що полягало у неповідомленні органу Пенсійного фонду щодо працевлаштування, поновлення на роботі.

При цьому, суд звертає увагу, що в оскаржуваному рішенні обґрунтованих обставин щодо зловживання з боку позивача не наведено та допустимими доказами не підтверджено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для утримання з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсії в розмірі 247243,18 грн.

Статтею 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем по справі, як суб`єктом владних повноважень, не виконано покладеного на нього обов`язку щодо доказування правомірності прийняття оскаржуваного рішення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, прийнятим без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про його протиправність та скасування.

Судом встановлено, що за період березень квітень 2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, на підставі рішення від 07.01.2025 №11, утримано з позивача кошти у розмірі 9444,00 грн., про що свідчить відповідний розрахунок відповідача (а.с.82).

Відповідно до ч.3 ст.107 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування суми коштів, безпідставно стягнені органами Пенсійного фонду з юридичних і фізичних осіб, підлягають поверненню в триденний строк із дня прийняття рішення виконавчим органом Пенсійного фонду або судом про безпідставність їх стягнення, з одночасною сплатою нарахованої на ці суми пені, що визначається виходячи з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України.

Таким чином, безпідставно стягненні з позивача кошти у розмірі 9444,00 грн. підлягають стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 ..

Сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача, на підставі ч.3 ст.107 Закону №1058-IV, становить 1893,97 грн. (9444 грн. (сума боргу) х 120% (ставка пені) / 100% / 365 х 61 (кількість днів)).

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

З огляду на положення ст.139 КАС України, здійснені позивачем судові витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви у сумі 1211,20 грн. (а.с.53) та за заяви про забезпечення позову у сумі 908,40 (а.с.65) слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 263, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а, ) про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення коштів задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №11 від 07 січня 2025 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) безпідставно стягненні кошти у розмірі 9444,00 грн. та пеню в сумі 1893,97 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) здійснені судові витрати на оплату судового збору в сумі 2119,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області () .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. КАРМАЗИНА