Справа № 360/1093/23
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року справа №360/1093/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Казначеєва Е.Г., Сіваченко І.С., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 року у справі № 360/1093/23 (головуючий І інстанції Басова Н.М.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся дог суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому позивач просив суд: -визнати протиправну бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100 000 грн, в розрахунку на місяць пропорційно дням участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за періоди з 28.09.2022 по 19.11.2022, з 10.12.2022 по 20.01.2023, з урахуванням фактично сплачених сум; -зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену додаткову грошову винагороду, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 грн, в розрахунку на місяць пропорційно дням участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за періоди з 28.09.2022 по 19.11.2022, з 10.12.2022 по 20.01.2023, з урахуванням фактично сплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що солдат ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України.

Відповідно до бойових наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 №165 (гриф), солдата ОСОБА_1 було направлено в оперативне підпорядкування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ).

Під час проходження військової служби, перебуваючи у відрядженні в ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), позивач приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і борони, відсічі і стримуванні збройної агресії, що полягало у виконанні бойових завдань на підставі бойових наказів (розпорядження), які видавались начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - військова частина НОМЕР_2 ).

Позивач вважає, що набув право на отримання збільшеної додаткової винагороди до 100 000 грн відповідно до постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях або забезпечуванні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, так як фактично виконував бойові завдання на підставі бойових розпоряджень (наказів) перебуваючи у службовому відрядженні.

Відповідно до довідки виданою командиром військової частини НОМЕР_2 від 20.01.2023 №4521 солдат ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області у такі періоди: з 28.09.2022 по 30.09.2022; з 01.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 19.11.2022; з 10.12.2022 по 31.12.2022; з 01.01.2023 по 20.01.2023.

В інтересах позивача до відповідача була направлена заява з проханням про виплату щомісячної доплати у підвищеному вигляді додаткової винагороди, передбаченою Постановою КМУ №168 від 28.02.2022, за його безпосередню участь у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у період з 28.09.2022 по 19.11.2022, з 10.12.2022 по 20.01.2023.

Відповідачем надано відповідь від 26.07.2023 за №25/5444-23-вих, в якій зазначено, що збільшена додаткова винагорода позивачу не нараховувалась у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують час безпосередньої участі позивача у бойових діях.

Відповідач, ігноруючи вимоги Постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в період з 28.09.2022 по 19.11.2022, з 10.12.2022 по 20.01.2023, здійснював виплату позивачу додаткову винагороду у розмірі до 30000 грн пропорційно в розрахунку на місяць, що вбачається із наданої довідки № 330-М від 24.07.2023 про види грошового забезпечення, що нараховані ОСОБА_1 .

Відповідач не нарахував та не виплачував позивачу підвищену додаткову грошову винагороду у розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях та участь у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 28.09.2022 по 19.11.2022, з 10.12.2022 по 20.01.2023, відповідно до Постанови КМУ №168 від 28.02.2022.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Луганського адміністративного суду від 12 листопада 2024 року у справі № 360/1093/23 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неповного нарахування та виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за 3 доби вересня 2022 року, 31 добу жовтня 2022 року, 19 діб листопада 2022 року та 22 доби грудня 2022 року. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» збільшену до 100000,00 грн додаткову винагороду за 3 доби вересня 2022 року, 31 добу жовтня 2022 року, 19 діб листопада 2022 року та 22 доби грудня 2022 року. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не встановлена відповідність доказів критеріям належності, достовірності та допустимості, визначених статтями 73-75 КАС України.

Оцінка вищевказаних рапортів має істотне значення для правильного вирішення цього спору, адже згідно з вимогами наказів 392-АГ та 628-АГ Додаток 2 формується виключно у разі документального підтвердження безпосередньої участі. А для цього насамперед необхідно з`ясувати, чи дійсно позивач виконував бойові завдання згідно вказаних бойових розпоряджень у рапортах, та які завдання виконував.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Тобто Законом України «Про оборону України» не визначено, що в районі ведення бойових дій постійно ведуться бойові дії, там зазначено «певний час ведуться або можуть вестися», а можуть взагалі не вестися, а територія може входити до району ведення бойових дій.

Таким чином, віднесення Чернігівської області до району ведення бойових дій за період вересень - грудень 2022 не надає права на отримання додаткової винагороди в розмірі 70000 гривень щомісячно, оскільки доказів що в районі бойових дій (Городнянська ОТГ Чернігівського району) впродовж певного часу велись бойові дії не надано. Всі вогневі ураження або бойові дії мають фіксуватися в розділі ІІ Журналу службово-бойових дій.

Відповідно до наказу Головнокомандуючого ЗСУ «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» №26 від 02.02.2023 (зі змінами від 14.02.23 №35) Чернігівська область з січня 2023 року виключена з переліку районів ведення воєнних (бойових) дій.

Відповідно до вимог Інструкції з ведення Історичного формуляру, Історичної довідки та Журналу бойових дій, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 06.10.2020 № 363 до облікових даних Журналу службово-бойових дій відділу прикордонної служби №2 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24 вересня 2022 року № 53-ДСК вносяться бойові розпорядження, з 26.09.2022, зокрема внесені бойові розпорядження коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_3 (розділ 1 Журналу службово-бойових дій) за період з вересня 2022 по січень 2023 року.

До розділу 2 Журналу службово-бойових дій за період з вересня 2022 по січень 2023 року вносились загальні дані обстановки вздовж українсько - білоруського кордону в межах Городянської ОТГ Чернігівського району на ділянці відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сам по собі облік бойових розпоряджень в розділі 1 Журналу службово- бойових дій відділу прикордонної служби №2 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24 вересня 2022 року № 53- ДСК не створює обов`язку для відповідача для нарахування збільшеної додаткової винагороди, оскільки первісною умовою ведення Журналу службово-бойових дій є саме фіксація бойових дій або вогневого ураження.

Таким чином, не достатньо лише факту обліку в Журналу службово-бойових дій бойових розпоряджень, необхідний взаємозв`язок між виконаними бойовими завданнями позивачем на підставі бойових розпоряджень, з подальшим фіксуванням в розділі 2 Журналі службово-бойових дій та як наслідок подання рапорту командиром підрозділу. Тільки в такому взаємозв`язку позивач набуде права на отримання збільшеної додаткової винагороди, передбаченою Постановою 168 та наказами 392 АГ та 628 АГ.

Як було зазначено вище, нарахуванню та виплаті спірної допомоги передує отримання інформації про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених Наказами №392-АГ та №628-АГ, яка подається начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил)

Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у Наказах №392-АГ та №628-АГ.

Відповідач не отримав підтвердження інформації про участь позивача у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, тому в діях відсутня протиправна бездіяльність.

Військовій частині НОМЕР_1 не відомо, які завдання/накази виконували військовослужбовці 2 відділу прикордонної служби, зокрема позивач, оскільки останні знаходились в оперативному підпорядкуванні начальника НОМЕР_3 прикордонного загону.

Відповідно до пункту 2 Положення про відділ прикордонної служби Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 15.04.2016 № 311 відділ прикордонної служби є основним підрозділом прикордонного загону (прикордонної комендатури), призначеним для безпосередньої охорони та захисту визначеної ділянки державного кордону, здійснення прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, забезпечення дотримання режиму державного кордону України, прикордонного режиму та режиму в пунктах пропуску через державний кордон України (пунктах контролю, контрольних пунктах в`їзду-виїзду), а також здійснення інших повноважень, передбачених законодавством України.

Військовослужбовці 2 відділу прикордонної служби несли службу на визначеній ділянці державного кордону з Республікою Білорусь, відповідно основним завданням як мирний, так і в особливий стан так і у період дії воєнного стану є безпосередня охорона та захист визначеної ділянки державного кордону.

Військова частина НОМЕР_1 лише виконувала обов`язок щодо нарахування та виплати грошового забезпечення відрядженим військовослужбовцям. Жодні нарахування/ виплати (протягом періоду з 01.10.2022 по 20.01.2023) додаткової винагороди у збільшеному розмірі іншим прикордонникам, які в той самий період, що й позивач, були у складі Військової частини НОМЕР_2 й несли військову службу на тій самій території (ділянці), що й позивач військовою частиною НОМЕР_1 не здійснювались.

Бойові розпорядження за період вересень - грудень 2022, січень 2023 стосовно військовослужбовців відділу прикордонної служби № 2 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 не видавались.

З урахуванням викладеного рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12.11.2024 у справі №360/1093/23 є необґрунтованим, прийнятим з не правильним застосуванням норм матеріального права, з порушення норм процесуального. Судом першої інстанції не з`ясовані всі обставини, що мають значення для справи, а тому підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог в цій частині прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу представником позивача висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла наступного висновку.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , є учасником бойових дій, про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_5 від 13.05.2015.

Позивач проходив службу в лавах Державної прикордонної служби України, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) від 14.05.2023 №240-ОС «Про особовий склад» призначений на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії навідника-оператора першого відділення інспекторів прикордонної служби третьої прикордонної застави другого відділу прикордонної служби (тип С) першої прикордонної комендатури швидкого реагування.

На підставі бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби від 16.09.2022 №165 (гриф) військовослужбовці відділу прикордонної служби №2 ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ), зокрема позивач, вибули до ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_2 ) на ділянку україно-білоруського кордону в межах Чернігівської області в оперативне підпорядкування начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_2 )

Згідно довідки військової частини НОМЕР_2 від 20.01.2023 №4521 ОСОБА_1 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , брав безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Чернігівської області: з 28 вересня по 30 вересня 2022 року; з 01 жовтня по 31 жовтня 2022 року; з 01 листопада по 19 листопада 2022 року; з 10 грудня по 31 грудня 2022 року; з 01 січня по 20 січня 2023 року.

Підстава видачі довідки бойовий наказ Адміністрації Державної прикордонної служби від 16.09.2022 №165 (гриф).

Згідно з рапортом начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 01.02.2023 клопотав перед начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 щодо виплати додаткової винагороди у розмірі 70 000 грн пропорційно у розрахунку за місяць за безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій за вересень 2022 року, зокрема, солдату ОСОБА_1 (номер за порядком 167) за період з 28.09.2022 по 30.09.2022 за 3 дні.

Підстава: бойове розпорядження начальника НОМЕР_3 прикордонного загону №1322-дск від 22.09.2022 "Про прийом-передачу підрозділів", журнал бойових дій № 53 (гриф) ст. 2-8.

Згідно з рапортом, зареєстрованим 1 листопада 2022 року за вх. №1477, начальник відділу прикордонної служби № 2 ОСОБА_3 клопотав перед першим заступником начальника загону - комендантом прикордонної комендатури швидкого реагування ОСОБА_4 щодо виплати додаткової винагороди у розмірі: 30000,00 грн за період з 1 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року, зокрема, солдату ОСОБА_1 (номер за порядком 183) за 31 день.

Листом начальника загону - комендантом прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_8 від 1 листопада 2022 року № 1478 указаний рапорт був адресований начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Згідно з рапортом, зареєстрованим 1 листопада 2022 року за вх. № 1474, начальник відділу прикордонної служби № 2 ОСОБА_3 клопотав перед першим заступником начальника загону - комендантом прикордонної комендатури швидкого реагування ОСОБА_4 про виплату додаткової винагороди у розмірі 70000,00 грн за період з 1 жовтня 2022 року до 31 жовтня 2022 року, зокрема, солдату ОСОБА_1 (номер за порядком 178) за 31 день.

Підстава: бойове розпорядження коменданта ПКШР 24 наказ від 30 вересня 2022 року № 601-(гриф), наказ від 21 жовтня 2022 року № 668-(гриф), наказ від 26 жовтня 2022 року № 690-(гриф), наказ від 28 жовтня 2022 року № 699-(гриф), журнал бойових дій № 53 (гриф) ст. 7-14, 52-62.

Листом начальника загону - комендантом прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_8 від 1 листопада 2022 року № 1475 указаний рапорт був адресований начальнику ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Листом від 02 листопада 2022 року № 22/4227-22-Вих та листом від 08 листопада 2022 року № 22/44313-22-Вих начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 направив на адресу начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 інформацію, зокрема, рапорти від 1 листопада 2022 року № 1478 на 18 арк. та від 1 листопада 2022 року № 1474 на 69 арк.

Згідно з рапортом, зареєстрованим 1 грудня 2022 року за вх. № 1884, начальник відділу прикордонної служби №2 ОСОБА_3 клопотав перед першим заступником начальника загону - комендантом прикордонної комендатури швидкого реагування ОСОБА_4 щодо виплати додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн за період з 1 листопада 2022 року до 27 листопада 2022 року, зокрема, позивачу (номер за порядком 186); не виплачувати з 27 листопада 2022 року по 30 листопада 2022 року у зв`язку з перебуванням у відпустці за сімейними обставинами на підставі наказу начальника НОМЕР_6 прикордонного загону від 10.11.2022 №3738-ВВ "По особовому складу".

Відповідно до рапорту, зареєстрованого 1 грудня 2022 року за вх. №1883, начальник відділу прикордонної служби №2 ОСОБА_3 клопотав перед першим заступником начальника загону - комендантом прикордонної комендатури швидкого реагування ОСОБА_4 про виплату додаткової винагороди у розмірі 70000,00 грн за період з 1 листопада 2022 року по 19 листопада 2022 року позивачу (номер за порядком 182) за 19 днів.

Підстава: бойове розпорядження коменданта ПКШР 24 наказ №601-(гриф) від 30 вересня 2022 року, наказ №668-(гриф) від 21 жовтня 2022 року, наказ №690-(гриф) від 26 жовтня 2022 року, наказ №699-(гриф) від 28 жовтня 2022, журнал бойових дій №53 (гриф) ст. 13-20, 62-67.

Листом першого заступника начальника загону - комендантом прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_8 від 1 грудня 2022 року № 1885 указаний рапорт був адресований начальнику ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Листом від 4 грудня 2022 року № 22/4933-22-Вих начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 направив на адресу начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 інформацію, зокрема, рапорт від 1 грудня 2022 року № 1885 на 69 арк.

З наданої архівної відомості за період з січня 2022 року по грудень 2023 року судом встановлено, що позивачу виплачувалась у спірний період додаткова винагорода відповідно пункту 1 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»: доплата у сумі до 30000,00 грн з вересня 2022 року по січень 2023 року включно; доплата у сумі до 70000,00 грн: з вересня 2022 року по грудень 2023 року - 0,00 грн, у січні 2023 року - 13548,39 грн.

21.07.2023 адвокат позивача звернувся до відповідача з заявою, в якій просив нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному розмірі за періоди з 28.09.2022 по 30.09.2022; з 01.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 19.11.2022; з 10.12.2022 по 31.12.2022; з 01.01.2023 по 20.01.2023 щомісячну доплату у вигляді підвищеної додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн, передбачену Постановою КМУ №168 від 28.02.2022, з урахуванням фактично виплачених сум; виготовити та направити довідку про нараховане та виплачене грошове забезпечення ОСОБА_1 ; надати витяги із наказів начальника військової частини НОМЕР_1 про вибуття (прибуття) ОСОБА_1 у (з) відрядження у зазначені періоди вказані у заяві.

На вищевказану заяву відповідачем надано відповідь від 26.07.2023 №25/5444-23-Вих, в якій зазначено про відсутність підстав для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн, передбачену постановою КМУ №168 від 28.02.2022 з урахуванням фактично виплачених сум за вказані періоди, а також виплата збільшеної додаткової винагороди за період з 01 по 20 січня 2023 року солдату ОСОБА_1 не передбачена, оскільки у відповідності до наказу Головнокомандувача ЗСУ від 02.02.2023 №26 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» Чернігівська область в період з 01 по 31 січня 2023 року не входила до районів ведення воєнних (бойових) дій. У відповідності до наказів ІНФОРМАЦІЯ_2 «Про виплату додаткової винагороди», додаткова грошова винагорода у розмірі до 30 000 гривень за період з вересня 2022 року по січень 2023 року солдату ОСОБА_1 нарахована та виплачена у розмірах передбачених наказами АДПСУ від 30.07.2022 №392-АГ та від 09.12.2022 №628-АГ.

Спірними періодами позивач вважає з 28.09.2022 по 19.11.2022, з 10.12.2022 по 20.01.2023.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що судом встановлено, що безпосередня участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії протягом вересня-грудня 2022 року підтверджена рапортами начальника відділу прикордонної служби № 2 Володимира Вальчука від 01 листопада 2022 року, від 01 грудня 2022 року, які листами Військової частини НОМЕР_2 від 08 листопада 2022 року № 22/4313-22-Вих та від 04 грудня 2022 року № 22/4933-22-Вих відповідно були скеровані відповідачу, а також від 01 лютого 2023 року.

Відповідно, військова частина НОМЕР_1 , в якій позивач проходить військову службу, повинна була врахувати направлені їй упродовж спірного періоду рапорти з клопотанням начальника відділу прикордонної служби № 2 про виплату особовому складу відділу додаткової грошової винагороди, як і зазначені у них підстави для такої виплати.

Вказана в них інформація в комплексі підтверджує безпосередню участь позивача в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії протягом спірного періоду, а отже й право позивача на виплату додаткової винагороди у збільшеному розмірі за спірні періоди.

Твердження відповідача, що вказана довідка не відповідає формі, наведеній у додатках 1 до Наказу № 392-АГ та Наказу № 628-АГ, суд вважає неприйнятними, оскільки недотримання форми довідки жодним чином не нівелює відображену у ній інформацію про участь позивача у відповідних діях та заходах.

Посилання відповідача про невідповідність довідки від 20 січня 2023 року № 4383 вимогам Наказу № 628-АГ (не зазначені відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 3 Наказу № 628-АГ), а також відсутність повного пакету підтверджуючих документів, визначеного пунктом 4 Наказу № 392-АГ та пунктом 3 Наказу № 628-АГ, то суд відхиляє їх як безпідставні.

Суду відповідачем не надано жодних доказів, що вказана у вище описаній довідці від 20 січня 2023 року № 4521 та рапортах, складених начальником відділу прикордонної служби № 2 за вересень-листопад 2022 року, інформація про безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення відповідних заходів, є недостовірною.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд виходить з наступного.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова № 168, пунктом 1 якої (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 № 1146, яка застосовується з 01.09.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до пункту 2-1 Постанови № 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

З метою виконання вимог Постанови № 168 та з метою врегулювання виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Адміністрацією Державної прикордонної служби України було видано наказ від 9 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» (далі Наказ № 628), який був уведений в дію з 1 грудня 2022 року.

Згідно пункту 1 Наказу № 628 військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення, органах забезпечення (далі органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби.

Додаткова винагорода збільшується до 100 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Пункт 2 цього наказу визначав вичерпний перелік бойових дій і заходів, передбачених абзацом другим пункту 1 Постанови №168, виконання яких у відповідні дні давало військовослужбовцю Держприкордонслужби право на збільшення додаткової винагороди до 100000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу його безпосередньої участі:

1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом Держприкордонслужби (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі штабу відповідного органу військового управління Збройних Сил України, угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил), та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

2) бойових (спеціальних) завдань із усебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які згідно з бойовим розпорядженням виконують завдання у складі органів військового управління, військової частини (підрозділів), угрупувань військ, інших складових сил оборони, та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

3) бойових завдань з відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються, нанесення вогневого ураження на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього вогневого контакту з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження);

4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;

5) бойових завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;

7) бойових (спеціальних) завдань екіпажами кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також при виконанні бойових завдань щодо пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів

У пункті 3 наказу № 628 встановлено, що документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є:

1) бойовий наказ (бойове розпорядження);

2) журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них;

3) рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях або заходах.

Згідно з пунктом 7 наказу № 628 для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 3 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі.

Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця.

У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 3 цього наказу.

Відповідно до пункту 8 наказу № 628 склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України.

Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

Пунктом 9 цього ж наказу передбачено, що про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, також включаються військовослужбовці, які:

1) безпосередньо виконують бойові (спеціальні) завдання у складі відділів прикордонної служби, прикордонної застави, прикордонної комендатури, прикордонної комендатури швидкого реагування на українсько-російській ділянці державного кордону (у тому числі військовослужбовці зведених загонів інших органів Держприкордонслужби, які виконують такі завдання на ділянці цих підрозділів);

2) вперше перебувають у зв`язку із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

3) захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

4) загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), виплата здійснюється за весь місяць, але не більше періоду дії воєнного стану.

Згідно з пунктом 5 Наказу № 628 виплата додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів Голови Держприкордонслужби, начальників (командирів) регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, Морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів забезпечення, підрозділів спеціального призначення Держприкордонслужби за місцем проходження військової служби, а їх начальникам (командирам) на підставі наказів начальників (командирів) вищого рівня.

Слід зауважити, що Верховний Суд неодноразово, в тому числі, у постанові від 21 грудня 2023 року у справі №200/193/23 сформував висновок щодо питання застосування наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ, від 9 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ та Інструкції МВС від 18 березня 2016 року №188 у контексті визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168.

При цьому Верховний Суд дійшов висновку про те, що застосуванню для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168, у спірний період підлягають накази Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ.

Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2023 року у справі № 200/193/23 також дійшов висновку про те, що Інструкція про порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.03.2016 № 188, була прийнята на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.2016 № 18 «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських», а тому колегія суддів вважає помилковим застосування судами першої та апеляційної інстанцій її положень при визначенні порядку та умов виплати додаткової винагороди, встановленої на період дії воєнного стану постановою Кабінету Міністрів України №168.

У відповідності до вимог частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, вирішуючи питання щодо права позивача на отримання збільшеної винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168, суд апеляційної інстанції керується, зокрема, наказами Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022р №392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022р. №628/0/81-22-АГ.

Згідно із довідкою ВЧ НОМЕР_2 від 20 січня 2023 року № 4409 позивач приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області з 01 жовтня 2022 року по 13 грудня 2022 року, з 19 грудня 2022 року по 20 січня 2023 року. Підстава: бойовий наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України № 165 гриф від 16.09.2022.

Позивач вважає таку довідку достатнім доказом наявності у нього права на отримання у вказані періоди додаткової винагороди до 100 000 грн.

В свою чергу, відповідач та НОМЕР_3 прикордонний загін, до якого в спірний період був відряджений позивач, заперечують наявність такого права.

НОМЕР_3 прикордонний загін (ВЧ НОМЕР_2 ) надав пояснення, в яких, зокрема, зазначено, що з документів, наданих керівництвом 2 відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 до ВЧ НОМЕР_2 умови (обставини), які визначені у наказах Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392/0/81-22-АГ, від 09 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 тис грн щодо позивача відсутні.

Інформація та документи, визначені підпунктами 1-8 пункту 2 Наказу №392 (підпунктами 1-7 пункту 2 Наказу №628), які б підтверджували право позивача на отримання додаткової винагороди до 100 000 грн, на адресу ВЧ НОМЕР_2 з 2 відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно позивача не надходили.

Докази стосовно участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 01.10.2022 по 20.01.2023 на адресу ВЧ НОМЕР_2 стосовно позивача також не надходили.

Бойові накази (розпорядження) ІНФОРМАЦІЯ_1 видавалися стосовно 2 відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) (в цілому, без зазначення прізвищ військовослужбовців) та стосувалися прийняття під охорону та оборону певну ділянку державного кордону України в межах відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі даних бойових наказів (розпоряджень) у 2 відділі прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) видавались власні бойові розпорядження (за підпорядкованістю).

Довідка від 20.01.2023 №4409 не є довідкою про підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, які складаються з метою визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168, оскільки вона не містить в собі жодних відомостей щодо наявності бойових наказів (бойових розпоряджень); журналів бойових дій (вахтових журналів), журналів ведення оперативної обстановки; списків особового складу, який залучався для виконання бойових (спеціальних) завдань; бойових донесень; рапортів (донесень) командира підрозділу (групи) про участь позивача у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних завдань) тощо.

Отже, вказана довідка не може бути належним доказом участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, його безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів.

Відповідач надав пояснення, в яких зазначено, що інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 наказу 628 АГ, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

За період грудень 2022 року та січень 2023 року (до 20.01.2023) на адресу відповідача донесення із додатком за формою, наведеною у п. 8 наказу 628 АГ, від начальника НОМЕР_3 прикордонного загону не надходили.

Одразу слід зазначити, що посилання відповідача на не направлення йому НОМЕР_3 прикордонним загоном довідки за формою згідно Додатку 2 до Наказу № 392 (№ 628) не може слугувати підставою для відмови в позові, оскільки недотримання органами Державної прикордонної служби України вимог в частині обміну інформацію про участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, не може мати негативні наслідки для такого військовослужбовця, а отже, й не може впливати на його особисті права, в тому числі на право отримання спірної додаткової винагороди.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини четвертої статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на наявність суперечливих відомостей НОМЕР_3 прикордонного загону про наявність у спірний період у позивача права на отримання додаткової винагороди до 100 000 грн, враховуючи заперечення проти позову НОМЕР_6 прикордонного загону, враховуючи положення частини другої статті 90 КАС України, за якими жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили, колегією суддів не приймаються посилання позивача на те, що довідка від 07.01.2023 №3582 є беззаперечним доказом наявності у позивача права на отримання винагороди в розмірі до 100000 грн.

Так, в постанові від 25 січня 2024 року в справі № 560/1216/23 Верховний Суд зазначив:

«49. Водночас, незважаючи на позовні вимоги, які стосувалися виплати позивачу додаткової винагороди з 24 лютого 2022 року без визначення кінцевої дати, подані позивачем докази, що охоплювали період з 24 лютого по 31 травня 2022 року, та заперечення відповідача щодо наявності підстав для виплати позивачу вказаної винагороди за час його відрядження до іншої військової частини, суди попередніх інстанцій не встановили, у який період часу та до якої військової частини ОСОБА_1 був відряджений з початку введення воєнного стану в Україні, а також якими обставинами позивач обґрунтовував позовні вимоги про виплату йому додаткової винагороди у розмірі 100000 грн на місяць за період з 01 червня 2022 року по дату звернення до суду (25 січня 2023 року). Фактично судові рішення про відмову в задоволенні позову за період з 01 червня 2022 року по 25 січня 2023 року нічим не обґрунтовані.

50. Надаючи оцінку поданим позивачем до суду довідкам військової частини НОМЕР_2 на предмет їх належності, допустимості, достовірності і достатності для підтвердження обставин безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах у період з 24 лютого по 31 травня 2022 року, суди обох інстанцій не дослідили й не з`ясували змісту документів, зазначених підставою видачі цих довідок».

Тому апеляційним судом вжито заходів щодо офіційного з`ясування обставин цієї справи.

Оцінюючи наявні в справі докази, колегія суддів враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 25 січня 2024 року в справі № 560/1216/23, досліджуючи та з`ясовуючи зміст документів, зазначених підставою видачі довідки Військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 прикордонний загін) від 20 січня 2023 року № 4409 та інших документів, які могли б свідчити про наявність права позивача на отримання спірної допомоги.

Згідно із довідкою ВЧ НОМЕР_2 від 20 січня 2023 року № 4521 позивач приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області з 28 вересня 2022 року по 19 листопада 2022 року, з 10 грудня 2022 року 31 грудня 2022 року з 01 січня 2023 року по 20 січня 2023 року. Підстава: бойовий наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України № 165 гриф від 16.09.2022.

Позивач вважає таку довідку достатнім доказом наявності у нього права на отримання у вказані періоди додаткової винагороди до 100 000 грн.

В свою чергу, відповідач та НОМЕР_3 прикордонний загін, до якого в спірний період був відряджений позивач, заперечують наявність такого права.

НОМЕР_3 прикордонний загін надав пояснення, в яких, зокрема, зазначено, що дані про період з 28.09.2022 по 01.10.2022 про перебування ОСОБА_1 в оперативному підпорядкуванні (перебування у відрядженні) ІНФОРМАЦІЯ_1 до загону від ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) не надходили та не передавались.

Інформація та документи, визначені підпунктами 1-8 пункту 2 Наказу №392 (підпунктами 1-7 пункту 2 Наказу №628), які б підтверджували право позивача на отримання додаткової винагороди до 100 000 грн, на адресу ВЧ НОМЕР_2 з 2 відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно позивача не надходили.

Рапорти, які надійшли до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) - не направлялись встановленим порядком до військових частин, на фінансовому забезпеченні яких знаходяться військовослужбовці, оскільки не відповідали вимогам наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України від ЗО липня 2022 року № 3 92/0/81-22-АГ та від 09 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168».

Бойові накази (розпорядження) ІНФОРМАЦІЯ_1 видавалися стосовно 2 відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) (в цілому, без зазначення прізвищ військовослужбовців) та стосувалися прийняття під охорону та оборону певну ділянку державного кордону України в межах відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі даних бойових наказів (розпоряджень) у 2 відділі прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) видавались власні бойові розпорядження (за підпорядкованістю).

Райони ведення воєнних (бойових) дій визначається щомісячно наказом Головнокомандувача Збройних Сил України. У період з 01.07.2022 по 31.12.2022 Чернігівська та Сумська області входили до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій. З 01.01.2023 відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 № 26 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» (володільцем даного з бойового розпорядження є Генеральний штаб Збройних Сил України) Чернігівська та Сумська області виключені з переліку районів ведення воєнних (бойових) дій.

Позивач зазначив, що посилання відповідача на не направлення йому НОМЕР_3 прикордонним загоном довідки за формою згідно Додатку 2 до Наказу № 392 (№ 628) не може слугувати підставою для відмови в позові, оскільки недотримання органами Державної прикордонної служби України вимог в частині обміну інформацію про участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, не може мати негативні наслідки для такого військовослужбовця, а отже, й не може впливати на його особисті права, в тому числі на право отримання спірної додаткової винагороди.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини четвертої статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на наявність суперечливих відомостей НОМЕР_3 прикордонного загону про наявність у спірний період у позивача права на отримання додаткової винагороди до 100 000 грн, враховуючи заперечення проти позову, враховуючи положення частини другої статті 90 КАС України, за якими жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили, колегією суддів не приймаються посилання позивача на те, що довідка ВЧ НОМЕР_2 від 20 січня 2023 року № 4521 є беззаперечним доказом наявності у позивача права на отримання винагороди в розмірі до 100000 грн.

Так, в постанові від 25 січня 2024 року в справі № 560/1216/23 Верховний Суд зазначив:

«49. Водночас, незважаючи на позовні вимоги, які стосувалися виплати позивачу додаткової винагороди з 24 лютого 2022 року без визначення кінцевої дати, подані позивачем докази, що охоплювали період з 24 лютого по 31 травня 2022 року, та заперечення відповідача щодо наявності підстав для виплати позивачу вказаної винагороди за час його відрядження до іншої військової частини, суди попередніх інстанцій не встановили, у який період часу та до якої військової частини ОСОБА_1 був відряджений з початку введення воєнного стану в Україні, а також якими обставинами позивач обґрунтовував позовні вимоги про виплату йому додаткової винагороди у розмірі 100000 грн на місяць за період з 01 червня 2022 року по дату звернення до суду (25 січня 2023 року). Фактично судові рішення про відмову в задоволенні позову за період з 01 червня 2022 року по 25 січня 2023 року нічим не обґрунтовані.

50. Надаючи оцінку поданим позивачем до суду довідкам військової частини НОМЕР_2 на предмет їх належності, допустимості, достовірності і достатності для підтвердження обставин безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах у період з 24 лютого по 31 травня 2022 року, суди обох інстанцій не дослідили й не з`ясували змісту документів, зазначених підставою видачі цих довідок».

Тому апеляційним судом вжито заходів щодо офіційного з`ясування обставин цієї справи.

Оцінюючи наявні в справі докази, колегія суддів враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 25 січня 2024 року в справі № 560/1216/23, досліджуючи та з`ясовуючи зміст документів, зазначених підставою видачі довідки Військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 прикордонний загін) від 20 січня 2023 року № 4409 та інших документів, які могли б свідчити про наявність права позивача на отримання спірної допомоги.

Щодо довідки Військової частини НОМЕР_2 від 20 січня 2023 року № 4521.

В ній зазначено, що позивач приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області з 28 вересня 2022 року по 19 листопада 2022 року, з 10 грудня 2022 року 31 грудня 2022 року з 01 січня 2023 року по 20 січня 2023 року. Підстава: бойовий наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України № 165 гриф від 16.09.2022.

Як зазначалось вище, видавник цієї довідки ( НОМЕР_3 прикордонний загін) стверджує, що вона (довідка) лише інформує про період перебування позивача в зоні бойових дій та можливість виконання ним бойових завдань та не є довідкою про підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, які складаються з метою визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн, передбаченої Постановою №168.

Зі змісту наведеної довідки вбачається, що єдиною підставою її видання слугував бойовий наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України №165 гриф від 16 вересня 2022 року, за яким Позивача було направлено у службове відрядження в оперативне підпорядкування до НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ).

При цьому зміст такого бойового наказу (про відрядження), що не є спірною в справі обставиною, виданого 16 вересня 2022 року, апріорі не може свідчити про виконання позивачем в майбутньому (в спірний період грудня 2022 року), бойових дій (завдань), які визначені підпунктами 1-7 пункту 2 Наказу № 628 (давали б право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн, передбаченої Постановою №168).

В той же час, наведена довідка не містить в собі жодних відомостей щодо наявності бойових наказів (бойових розпоряджень); журналів бойових дій (вахтових журналів), журналів ведення оперативної обстановки; списків особового складу, який залучався для виконання бойових (спеціальних) завдань; бойових донесень; рапортів (донесень) командира підрозділу (групи) про участь позивача у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних завдань) тощо.

Більш того, вона містить період січня 2023 року, при тому, що райони ведення воєнних (бойових) дій визначається щомісячно наказом Головнокомандувача Збройних Сил України. У період з 28.09.2022 по 31.12.2022 Чернігівська область входила до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій. З 01.01.2023 відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 №26 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» Чернігівська область виключена з переліку районів ведення воєнних (бойових) дій.

При цьому колегія суддів вважає, що сам по собі факт віднесення Чернігівської області до районів ведення воєнних (бойових) дій не свідчить про наявність у позивача права на отримання додаткової винагороди у її збільшеному розмірі.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 05 червня 2024 року у справі № 360/568/23 (п.62).

Отже, вказана довідка не може бути належним доказом участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, його безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів, що давало би право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн, передбаченої Постановою №168.

Щодо рапортів.

Відповідно до витягу з рапорту (Вх.№1474 від 01.11.2022), начальник відділу прикордонної служби № 2 клопотав перед першим заступником начальника загону комендантом прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_11 щодо виплати додаткової винагороди у розмірі 70000,00 грн за період з 01.10.2022 по 31.10.2022 номер за порядком 178) за 31 день.

Підставою для складання вказаного вище рапорту зазначено: БР коменданта ПКШР 24 прикз №601-ДСК від 30.09.2022, БР коменданта ПКШР 24 прикз №668-ДСК від 21.10.2022, БР коменданта ПКШР 24 прикз №690-ДСК від 26.10.2022, БР коменданта ПКШР 24 прикз №699-ДСК від 28.10.2022, Журнал бойових дій №53 дск, ст. 7-14; 52-62.

Відповідно до витягу з рапорту (Вх.№1883 від 01.12.2022), начальник відділу прикордонної служби № 2 клопотав перед першим заступником начальника загону комендантом прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_11 щодо виплати додаткової винагороди у розмірі 70000,00 грн за період з 01.11.2022 по 19.11.2022 номер за порядком 182) за 19 днів.

Підставою для складання вказаного вище рапорту зазначено: БР коменданта ПКШР 24 прикз №601-ДСК від 30.09.2022, БР коменданта ПКШР 24 прикз №668-ДСК від 21.10.2022, БР коменданта ПКШР 24 прикз №690-ДСК від 26.10.2022, БР коменданта ПКШР 24 прикз №699-ДСК від 28.10.2022, Журнал бойових дій №53 дск, ст.13-20; 62-67.

В рапортах №1474 від 01.11.2022 та №1883 від 01.12.2022 начальника відділу прикордонної служби №2 вказані бойові розпорядження коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зміст даних бойових розпоряджень відповідачу не відомий, оскільки військовослужбовці відділу прикордонної служби №2 знаходились в оперативному підпорядкуванні начальника НОМЕР_3 прикордонного загону на ділянці відповідальності НОМЕР_3 прикордонного загону.

Відповідно до витягу з рапорту (Вх.№6 від 01.01.2023), начальник відділу прикордонної служби № 2 клопотав перед першим заступником начальника загону комендантом прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_11 щодо виплати додаткової винагороди у розмірі 70000,00 грн за період з 10.12.2022 по 31.12.2022 номер за порядком 181) за 22 дні.

Підставою для складання вказаного вище рапорту зазначено: БР коменданта ПКШР 24 прикз №601-ДСК від 30.09.2022, БР коменданта ПКШР 24 прикз №668-ДСК від 21.10.2022, БР коменданта ПКШР 24 прикз №690-ДСК від 26.10.2022, БР коменданта ПКШР 24 прикз №699-ДСК від 28.10.2022, Журнал бойових дій №53 дск, ст. 20-26; 67-72.

Відповідач зазначив, що за період грудень 2022 та січень 2023 (до 20.01.2023) на адресу відповідача донесення із додатком за формою наведеною у п. 8 наказу 628 АГ від начальника НОМЕР_3 прикордонного загону не надходили. На адресу відповідача взагалі не надходили жодні підтверджуючи документи.

Позивач не перебував в зоні активних бойових дій, він виконував обов`язки в межах Городянської ОТГ Чернігівського району на ділянці відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_1 , місто не знаходиться на території між позиціями сил оборони та позиціями військ агресора.

Відповідно до розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.04.2022 №21-1215-2022 «Щодо однакового трактування положень» збільшення додаткової винагороди до 100 тисяч гривень (із розрахунку на місяць) здійснюється військовослужбовцям, які у районах ведення бойових дій здійснюють охорону і оборону об`єктів Державної прикордонної служби України (у т.ч. військові містечка, пункти постійної дислокації (пункти управління) органів (підрозділів), місця базування (стоянки) корабельно-катерного складу, стоянки літаків (вертольотів), місця тривалого несення служби, пункти пропуску (пункти контролю) через державний кордон України, інші місця й об`єкти, де особовий склад Державної прикордонної служби України виконує, визначені законодавством України завдання), а також виконують бойові (спеціальні) завдання на бойових позиціях, блокпостах (контрольно-пропускних пунктах, спостережних пунктах, тощо), збільшення додаткової винагороди визначається лише за дні безпосереднього виконання бойових завдань з відбиття атак (вогневого ураження, бойового контакту з ворогом), збройного нападу на об`єкти, які охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення (вогневого ураження), у т.ч. перебування безпосередньо цих об`єктів під бомбардуванням, артилерійським, ракетними обстрілами.

Підтверджуючі документи щодо прийняття позивачем безпосередньої участі (в сукупності) у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів до ІНФОРМАЦІЯ_1 від 2 відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) за грудень 2022 року не надходили.

Апеляційний суд вважає, що зазначена в вищезазначених рапортах підстава для його складання не знайшла свого обґрунтування.

Відповідач зазначав, що відповідно до вимог Інструкції з ведення Історичного формуляру, Історичної довідки та Журналу бойових дій, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 06.10.2020 № 363 до облікових даних Журналу службово-бойових дій відділу прикордонної служби №2 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24 вересня 2022 року № 53-ДСК вносяться бойові розпорядження, з 26.09.2022, зокрема внесені бойові розпорядження коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_3 (розділ 1 Журналу службово-бойових дій) за період з вересня 2022 по січень 2023 року.

До розділу 2 Журналу службово-бойових дій за період з вересня 2022 по січень 2023 року вносились загальні дані обстановки вздовж українсько - білоруського кордону в межах Городянської ОТГ Чернігівського району на ділянці відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сам по собі облік бойових розпоряджень в розділі 1 Журналу службово- бойових дій відділу прикордонної служби №2 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24 вересня 2022 року № 53- ДСК не створює обов`язку для відповідача для нарахування збільшеної додаткової винагороди, оскільки первісною умовою ведення Журналу службово-бойових дій є саме фіксація бойових дій або вогневого ураження.

Колегія суддів погоджується із запереченнями відповідача стосовно того, що сам по собі облік бойових розпоряджень в розділі 1 Журналу службово-бойових дій відділу прикордонної служби №2 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24 вересня 2022 року № 53-ДСК не створює обов`язку для відповідача для нарахування збільшеної додаткової винагороди, оскільки первісною умовою ведення Журналу службово-бойових дій є саме фіксація бойових дій або вогневого ураження.

Таким чином, не достатньо лише факту обліку в Журналу службово-бойових дій бойових розпоряджень, необхідний взаємозв`язок між виконаними бойовими завданнями позивачем на підставі бойових розпоряджень, з подальшим фіксуванням в розділі 2 Журналі службово-бойових дій та як наслідок подання рапорту командиром підрозділу. Тільки в такому взаємозв`язку позивач набуде права на отримання збільшеної додаткової винагороди, передбаченою Постановою 168 та наказами 392 АГ та 628 АГ.

Відповідач не отримав ані від 24, ані від НОМЕР_3 прикордонних загонів підтвердження інформації про участь позивача у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, тому в його діях відсутня протиправна бездіяльність.

З первинних документів (на підставі яких і повинні бути сформовані рапорти або довідки) не вбачається виконання позивачем бойових дій (завдань), які визначені підпунктами 1-7 пункту 2 Наказу № 628 та які б давали право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн, передбаченої Постановою №168.

Так, з витягу з журналу службово-бойових дій відділу прикордонної служби №2 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24 вересня 2022 року № 53-ДСК не вбачається виконання позивачем бойових дій (завдань), які визначені підпунктами 1-7 пункту 2 Наказу № 628 та які б давали право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн, передбаченої Постановою №168 за спірний період.

В розділі І « ІНФОРМАЦІЯ_12 в охороні (обороні) державного кордону або веденні бойових дій» містяться наступні відомості: згідно БР Нач. 105 прикз №1322 ДСК від 22.09.2022, бойове розпорядження №601 від 30.09.2022 коменданта ПКШР 24 прикз) участь в стабілізаційній операції, виконання завдань у складі ешелону охорони та прикриття ділянки « ІНФОРМАЦІЯ_13 , Ваганичі, Хоробичі» шляхом створення системи візуального контролю за ДК, виставлення «ВЗ» та «СП», зайняття « ІНФОРМАЦІЯ_14 ».

В розділі ІІ «Облік ведення бойових дій»: за кожен день протягом спірного періоду (і навіть протягом січня 2025 року) в стовбці, в якому передбачено опис бойових дій міститься загальна фраза «ВСП №2 приймає участь у бойових діях з відсічі збройної агресії рф. Список особового складу згідно пункту 65, розділу І».

Отже, в журналі службово-бойових дій відділу прикордонної служби №2 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24 вересня 2022 року № 53-ДСК відсутні конкретні відомості щодо бойових дій (завдань), які визначені підпунктами 1-7 пункту 2 Наказу № 628.

Оскільки вказані й рапорти не підтверджені змістом документів, якими вони обґрунтовані, вони не може бути належним доказом участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, його безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів, що давало би право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн, передбаченої Постановою №168.

Більш того, рапорт за січень 2023 року взагалі відсутні, хоча цей період зазначений в довідці ВЧ НОМЕР_2 від 20 січня 2023 року № 4521

Згідно із положеннями статті 1 Закону України від 03.04.2003 № 661-IV «Про Державну прикордонну службу України» (далі Закон № 661-IV) на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 661-IV основними функціями Державної прикордонної служби України зокрема є:

охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму;

охорона суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні та контроль за реалізацією прав і виконанням зобов`язань у цій зоні інших держав, українських та іноземних юридичних і фізичних осіб, міжнародних організацій;

ведення розвідувальної, інформаційно-аналітичної та оперативно-розшукової діяльності в інтересах забезпечення захисту державного кордону України згідно із законами України «Про розвідувальні органи України» та «Про оперативно-розшукову діяльність»;

участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом, а також припинення діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), організованих груп та злочинних організацій, що порушили порядок перетинання державного кордону України;

координація діяльності військових формувань та відповідних правоохоронних органів, пов`язаної із захистом державного кордону України та пропуску до тимчасово окупованої території і з неї, а також діяльності державних органів, що здійснюють різні види контролю при перетинанні державного кордону України та пропуску до тимчасово окупованої території і з неї або беруть участь у забезпеченні режиму державного кордону, прикордонного режиму і режиму в пунктах пропуску через державний кордон України та в контрольних пунктах в`їзду - виїзду.

Колегія суддів зауважує, що виконання позивачем завдання охорони певної ділянки державного кордону в межах відповідальності НОМЕР_3 прикордонного загону, про що зазначав останній, є одним з безпосередніх функціональних обов`язків позивача як військовослужбовця органу Державної прикордонної служби, і само по собі виконання такого завдання не передбачено підпунктами 1-7 пункту 2 Наказу № 628 та не дає права на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн, передбаченої Постановою №168.

Сам факт виконання позивачем якихось бойових завдань на підставі бойових розпоряджень (наказів) під час перебування у службовому відрядженні в оперативному підпорядкуванні НОМЕР_3 прикордонного загону в період дії воєнного стану в Україні, не є достатньою підставою для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 гривень, яка передбачена пунктом 1 Постанови №168, - для цього потрібно виконання дій (завдань), прямо передбачених підпунктами 1-7 пункту 2 Наказу № 628.

Не є підтвердженням безпосередньої участі Позивача у бойових діях та відповідних заходах бойові накази (розпорядження), оскільки сама по собі видача бойового наказу (розпорядження) не є безумовним доказом його виконання військовослужбовцем та його безпосередньої участі у бойових діях чи відповідних заходах. Крім того, виконання бойових розпоряджень та участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії не є тотожними поняттями.

За змістом підпунктів 1-7 пункту 2 Наказу № 628, в основному, умовою виконання бойових (спеціальних) завдань є вогневе ураження або безпосереднє зіткнення з противником.

В свою чергу, позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилався лише на наявність довідки ВЧ НОМЕР_2 від 20 січня 2023 року № 4521 і рапортів; Вх.№1474 від 01.11.2022, Вх.№1883 від 01.12.2022, Вх.№6 від 01.01.2023 , не наводячи будь-яких фактів чи доказів виконання ним дій або завдань, які передбачені підпунктами 1-7 пункту 2 Наказу № 628.

Отже, у суду відсутні будь-які належні, допустимі та достовірні докази (документи, матеріали) щодо виконання позивачем у спірному періоді безпосередніх бойових дій чи заходів з безпосередньої відсічі і стримуванні збройної агресії в період перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій за спірний період, і як наслідок, наявності у нього права для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 гривень, яка передбачена пунктом 1 Постанови №168.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що відповідач правомірно не нарахував та не виплатив позивачу додаткову винагороду в розмірі до 100000 грн за спірні періоди.

Такий же висновок викладений в постанові Верховного Суду від 18 грудня 2024 року в справі №360/462/23 в аналогічних правовідносинах.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду скасуванню.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 року у справі № 360/1093/23 скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Повне судове рішення 08 травня 2025 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Е.Г. Казначеєв

І.В. Сіваченко