Справа № 500/1254/25
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1254/25

08 травня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, визначених статтею 287 КАС України адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського відділу Державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до суду з позовом до Тернопільського відділу Державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі, відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №74195558 від 03.02.2025 та від 20.02.2024 винесених державним виконавцем Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, зобов`язати державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винести постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 20500,00 грн. (враховуючи суму виконання рішення в розмірі 205000,00 грн.).

Позов обґрунтований тим, що позивач вважає протиправними та такими, що підлягають до скасування постанови про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №74195558 від 03.02.2025 та від 20.02.2024 винесених державним виконавцем Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. На думку позивача, державний виконавець, виносячи постанову про стягнення виконавчого збору, повинен враховувати суму 221652,58 грн., таким чином виконавчий збір мав би становити 22165,26 грн, а не 117564,99 грн. Також, зауважує, що при винесенні постанови про стягнення виконавчого збору державний виконавець неправильно застосував норми закону та неправильно нарахував виконавчий збір, оскільки нарахування виконавчого збору слід здійснювати, виходячи з виконавчого листа №2-479/2010 від 06.10.2010, виданого Збаразьким районним судом, де зазначена сума в доларах США (28032,45) та еквівалентна до гривні (221652,58 грн.) заборгованості за кредитним договором та 38508,73 грн. пені за прострочення виконання зобов`язань. Крім цього, позивач просить врахувати, що у спірному випадку в межах одного виконавчого провадження №74195558 виносилось дві постанови про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 в різний проміжок часу та на різні суми, хоча з виконання одного судового рішення. Позивач також вказує, що боржник, згідно гарантійного листа від 16.10.2024 №154-Ц сплатив на користь стягувача 205000,00 грн., тобто, виконавчий збір мав би розраховуватись за формулою 205000,00 грн. * 10% = 20500,00 грн.

Ухвалою суду від 10.03.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 20.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення з урахуванням особливостей, визначених статтею 287 КАС України. Відповідно до статей 268-269 КАС України відповідачу встановлено строк до 25.03.2025 для подання відзиву на позовну заяву. а також для подання належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №74195558. Також, даною ухвалою визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити позивачу строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 07.04.2025 постановлено продовжити розгляд адміністративної справи №500/1254/25 на 20 (двадцять) днів, витребувати у Тернопільського відділу Державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції наступні докази: належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №74195558, ВП №52782405, ВП№52782397, ВП №77074972.

Ухвалою суду від 18.04.2025 постановлено замінити неналежного відповідача Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (46025, Україна, м. Тернопіль, вул. Острозького Василя Костянтина, будинок, 14, ), на належного відповідача - Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( 46025, Україна, м. Тернопіль, вул. Острозького Василя Костянтина, будинок, 14, Код ).

Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову повністю. Просить врахувати, що із резолютивної частини виконавчого документа № 2-479/2010 від 06.10.2010 року виданого Збаразьким районним судом Тернопільської області вбачається, що, ухвалюючи рішення у справі, суд визначив суму боргу в іноземній валюті з її відображенням в еквіваленті у гривні за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення рішення. Виходячи з резолютивної частини виконавчого документа виконавчий збір нараховано 2803,24 доларів США та 3850,37 грн станом на дату надходження заяви стягувана про виконання рішення. На думку представника відповідача, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Інших документів від учасників справи на адресу суду не надходило.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебували такі виконавчі провадження відкриті на підставі виконавчого листа №2-479/2010 від 06.10.2010 року: ВП №52782405 з примусового виконання виконавчого листа №2-479/2010 від 06.10.2010 року виданого Збаразьким районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ОТП Банк" 260161,31 грн боргу; ВП №52782397 з примусового виконання виконавчого листа №2-479/2010 від 06.10.2010 року виданого Збаразьким районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ОТП Банк" 1820 гривень боргу.

08.12.2022 року у ВП № 52782405 та № 52782397 державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.7 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Також, на виконанні в Тернопільському відділі державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження АСВГІ № 74195558 з примусового виконання виконавчого листа № 2-479/2010 від 06.10.2010 виданого Збаразьким районним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», 28032,45 доларів США (двадцять вісім тисяч тридцять два долари США сорок п`ять центів), що еквівалентно 221652,58 (двісті двадцять дві одна тисяча шістсот п`ятдесят дві гривні п`ятдесят вісім копійок) заборгованості за кредитним договором та 38508,73 грн. (тридцять вісім тисяч п`ятсот вісім гривень шістдесят три копійки) пені за прострочення виконання зобов`язань.

Так, 16.02.2024 на адресу Відділу надійшла заява стягувача про примусове виконання виконавчого листа №2-479/2010 від 06.10.2010 року.

20.02.2024 головним державним виконавцем Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження у ВП №74195558, у п. 2 резолютивної частини даної постанови стягнено з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 110411,50 грн.

Також, 20.02.2024 головним державним виконавцем Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийнято постанову про стягнення виконавчого збору у ВП №74195558 про стягнення виконавчого збору у розмірі 110411,50 грн, що становить 10 відсотків суми, яка підлягає примусовому стягненню за офіційним курсом відповідної валюти на день відкриття виконавчого провадження.

18.09.2024 державним виконавцем винесена постанова про заміну сторони виконавчого провадження у ВП №74195558 на підставі ухвали №598/1029/24 від 08.05.2024, якою замінено стягувача ТзОВ "Фінансова компанія "УКРФІНАНС ГРУП" на його правонаступника ТзОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" ().

18.11.2024 року на адресу відділу надійшла заява ТОВ «Цикл Фінанс» про закінчення виконавчого провадження №74195558, оскільки ОСОБА_1 виконав рішення в повному обсязі.

03.02.2025 на підставі вказаної заяви стягувача головним державним виконавцем Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження у ВП№74195558 відповідно до п.9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, головним державним виконавцем Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління юстиції прийнято постанову про стягнення виконавчого збору від 03.02.2025 у ВП №74195558 у розмірі 117564,99 грн.

04.02.2024 головним державним виконавцем Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ткачук М.І. винесено постанову виконавчого провадження у ВП №77074972 з виконання постанови державного виконавця від 03.02.2025 у ВП №74195558.

Вважаючи протиправними та такими, що підлягають до скасування постанови про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №74195558 від 03.02.2025 та від 20.02.2024, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує такі нормативно-правові акти.

В силу прямої дії ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно ст.129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими для виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Спірні правовідносини регулюються Законом України від 02.06.2016 №1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі Закон).

Згідно ст.1 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст.3 Закону).

Згідно ст.5 Закону, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно ст.26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст.3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Згідно абз.1 та 3 ч.4 ст.27 Закону, державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Згідно ч.8 ст.27 Закону під час передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю виконавчий збір не стягується, якщо він не був стягнутий на момент передачі. У разі стягнення частини виконавчого збору на момент передачі виконавчого документа приватному виконавцю стягнута частина виконавчого збору поверненню не підлягає.

Відповідно до п.8 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від02.04.2012 №512/5, стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

У разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про об`єднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову (п.14 розділу ІІІ).

Згідно зі статтею 192 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчислені боргу в іноземній валюті визначені у статті 49 Закону №1404-VIII.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 статті 49 Закону №1404-VIII у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

Кошти виконавчого збору, стягнуті під час виконання рішення про стягнення коштів в іноземній валюті, відповідно до цієї статті підлягають валютообмінній фінансовій операції, а одержані після цього кошти у гривнях зараховуються до Державного бюджету України.

Витрати у зв`язку з валютообмінними фінансовими операціями та інші витрати, пов`язані з перерахуванням коштів, покладаються на боржника.

Як слідує з матеріалів справи, головним державним виконавцем Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження у ВП №74195558 щодо стягнення з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства" ОТП БАНК", 28032,45 доларів США, що еквівалентно 221625,58 грн. заборгованості за кредитним договором та 38508,73 грн. пені за прострочення виконання зобов`язань.

Тобто, резолютивною частиною виконавчого листа №2-479/2010 від 06.10.2010 вирішено стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти саме в іноземній валюті, що на момент ухвалення рішення суду становило визначений за офіційним курсом НБУ еквівалент у національній валюті України.

Суд вважає, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржників, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця. У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням судового рішення.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, сформульованим у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18).

Поряд з цим, згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, сформульованим у постанові від 11.09.2024 у справі № 500/5194/16 (провадження № 14-81цс24), що якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, що в разі наявності спору між сторонами та його вирішення судом відповідає дню виконання судового рішення. Водночас при стягненні судом заборгованості в еквіваленті іноземної валюти за курсом Національного банку України на день виконання рішення в судовому рішенні зазначається лише одна сума боргу (в іноземній валюті), а сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається державним / приватним виконавцем на момент здійснення боржником платежу в ході виконання судового рішення.

Отож, на думку суду, оскільки в резолютивній частині рішення суду зазначено суму стягнення в іноземній валюті (доларах США) з одночасним зазначенням гривневого еквіваленту на час ухвалення рішення, то, на думку суду, сума виконавчого збору визначається саме в іноземній валюті (доларах США), а не їх гривневий еквівалент на час ухвалення рішення.

При цьому, вказані 10 відсотків вираховуються саме від суми, зазначеної у виконавчому документі, а не від суми, яка не стягнута станом на час винесення постанови про стягнення виконавчого збору.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.06.2024 у справі № 400/6302/23.

Крім цього, вирішуючи спір по суті, суд також враховує норми ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

На думку суду, у випадках передбачених чинним законодавством, після закінчення виконавчого провадження, якщо виконавчий збір не було стягнуто, відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору є обов`язком, а не правом державного виконавця.

Як встановлено судом, виконавчий збір у АСВП №74195558 не було сплачено, сума боргу становить 28032,45 доларів США заборгованості за кредитним договором та 38503,73 грн. пені. Виконавчий збір відповідно до суми боргу становить 10 відсотків від суми боргу, а саме 2803,24 доларів США та 3850,37 грн. Сума сплачено виконавчого збору станом на 03.02.2025 становила 2002 грн.

Отож, суд вважає, що державним виконавцем правомірно та у відповідності до частини третьої ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», 03.02.2025 винесена постанова про стягнення виконавчого збору в сумі 117564,99 грн, що визначався за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу (на дату надходження заяви стягувана 41,2796 гривень за 1 долар відповідно до курсу НБУ).

У сукупності наведених обставин, перевіряючи спірні постанови на відповідність вимогам частини другої ст. 2 КАС України, суд дійшов висновку, що державний виконавець при їх прийнятті діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, таким чином спірні постанови не підлягають до скасування.

Оскільки суд дійшов висновку про правомірність спірних постанов, не підлягає до задоволення й позовна вимога про зобов`язання державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винести постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 20500,00 грн. (враховуючи суму виконання рішення в розмірі 205000,00 грн.).

Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

Виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства та встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні даного позову слід відмовити повністю.

З огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, за відсутності доказів понесення відповідачем судових витрат, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 08 травня 2025 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ),

відповідач - Тернопільський відділ Державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Острозького князя, 14, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл.,46006 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.