Справа № 500/1110/25
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1110/25

02 травня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у січні 2025 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із урахуванням вищезазначеної довідки, однак з листа відповідача від 04 лютого 2025 року позивачу стало відомо про те, що за результатами перевірки достовірності подання довідки виявлено розбіжність між сумами заробітку, а саме у довідці за червень 1994 року зазначена сума заробітку 4088860, а за результатами перевірка сума на яку нараховано внески на державне соціальне страхування становить 2795000,00; за листопад 1995 року зазначено 38207390, а сплачено з суми -21207390,00; в липні 1996 року нараховано дві суми 56572000 та 4083080, а сплачено з суми - 42364000,00 та із суми 4083080 внески не сплачувалися, що свідчить про неможливість врахування наданої довірителькою архівної довідки під час перерахунку її пенсії. Також, відповідач звернув увагу на те, що нарахування заробітної плати за 1994-1998 роки проводились ОСОБА_1 .

Позивач вважає, що відповідач безпідставно не враховує архівну довідку та казує, що розбіжність між сумами заробітку у довідках не може бути підставою для обмеження прав пенсіонера на одержання соціальних виплат в належному розмірі, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 04.03.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов через електронний суд із відповідними письмовими доказами 17.03.2025. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, для перерахунку пенсії позивачки подано архівну довідку про заробітну плату від 29.02.2024 року №165/06-06 за період з січня 1993 року по грудень 1998 року, яка містить інформацію про те, що в книгах нарахування заробітної плати Лановецького колективного підприємства по переробці молока «Пролісок» числиться ОСОБА_1 .

За результатами перевірки достовірності подання довідки виявлено, що у довідці за червень 1994 року зазначена сума заробітку 4088860, а за результатами перевірки сума, на яку нараховані внески на державне соціальне страхування становить 2795000,00; за листопад 1995 року зазначено 38207390, а сплачено з суми - 21207390,00; в липні 1996 року нараховані дві суми 56572000 та 4083080, а сплачено з суми - 42364000, 00 та із суми 4083080 внески не сплачувалися.

Також зазначено, що нарахування заробітної плати за 1994-1998 роки проводилися ОСОБА_1 .

Оскільки, зазначена довідка не підтверджена первинними документами і нової довідки архівним відділом не надано, відсутні підстави для врахування довідки про заробітну плату від 29.02.2024 року №165/06-06 при визначенні розміру пенсії.

На підставі викладеного представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи не надходило.

На підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судовий розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням довідки про заробітну плату від 29 лютого 2024 року №165/06-06 за період роботи в Лановецькому колективному підприємстві по переробці молока «Пролісок» з 01.01.1993 року по 31.12.1998 року, видану трудовим архівом Лановецької міської ради Тернопільської області.

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Листом №812-531/П-02/8-1900/25 від 04.02.2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило про відмову у перерахунку пенсії.

За результатами перевірки достовірності подання довідки виявлено розбіжність між сумами заробітку, а саме у довідці за червень 1994 року зазначена сума заробітку 4088860, а за результатами перевірка сума на яку нараховано внески на державне соціальне страхування становить 2795000,00; за листопад 1995 року зазначено 38207390, а сплачено з суми -21207390,00; в липні 1996 року нараховано дві суми 56572000 та 4083080, а сплачено з суми - 42364000,00 та із суми 4083080 внески не сплачувалися, що свідчить про неможливість врахування наданої довірителькою архівної довідки під час перерахунку її пенсії. Також, відповідач звернув увагу на те, що нарахування заробітної плати за 1994-1998 роки проводились ОСОБА_1 .

Не погодившись із протиправними діями Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови в обчисленні пенсії за віком ОСОБА_1 , з урахуванням архівної довідки про заробітну плату від 29 лютого 2024 року № 165/06-06, видану трудовим архівом Лановецької міської ради Тернопільської області, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Згідно з підпунктом 3 пункту 2.1 цього Порядку за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії (пункт 2.10 Порядку № 22-1).

Таким чином, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжними відомостями та іншими документами про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 17 березня 2015 року у справі № 21-11а15, від 15 грудня 2015 року у справі № 2-а/576/29/14, та Верховним Судом у постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 358/1179/17, від 24 квітня 2018 року у справі № 686/6278/17, від 12 червня 2019 року у справі № 752/21038/16-а.

На підтвердження отримання заробітної плати за період з 1994 року по 1998 рік, позивач разом із заявою про призначення пенсії та із заявою про її перерахунок надала органу пенсійного фонду архівну довідку від 29 лютого 2024 року, яка містить інформацію про розмір її заробітної плати для обчислення пенсії, оскільки у спірний період довірительці нарахована та виплачена заробітна плата, роботодавець зобов`язаний був нараховувати та сплачувати страхові внески.

Відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Згідно з пунктами 4.1, 4.2 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

З огляду на зазначене, у розглядуваному випадку саме органи Пенсійного фонду України мають право перевіряти обґрунтованість видачі довідок про заробітну плату для обчислення пенсії та достовірність відомостей, зазначених у таких довідках.

В даному позові, позивач, не оспорюючи результати перевірки, оскаржує неврахування для перерахунку пенсії відомостей, вказаний в архівній довідці, виходячи з розмірів нарахованої заробітної плати, незалежно від сплати страхових внесків підприємством, позаяк відповідальність за їх несплату несе роботодавець, а не працівник.

Несплата в повній мірі страхових внесків за спірний період або невідображення сум відрахувань страхових внесків не може братись до уваги оскільки, саме страхувальник зобов`язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески, а тому позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання обов`язку із своєчасності сплати страхових внесків до органу пенсійного фонду підприємством, де він працював.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 18 травня 2020 року у справі № 607/1967/17, згідно якої особа не може відповідати за несвоєчасну виплату заробітної плати та несплату страхових внесків, а наявність заборгованості по заробітній платі та несплата страхувальником страхових внесків у спірний період не може бути підставою для неврахування заробітку під час обчислення пенсії.

Оскільки, обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, то, наданою позивачем архівну довідку № 165/06-06 від 29.02.2024 року видану трудовим архівом Лановецької міської ради Тернопільської області на підставі книг нарахування заробітної плати працівникам за 1993 по 1998 роки, є належним чином підтверджено заробітну плату за період роботи з 1993 по 1998 роки. Зазначений документ містить відомості, що є необхідними для перерахунку та виплати довірительці пенсії за віком, тому відповідачем протиправно не враховано зазначену довідку при розгляді заяви про перерахунок призначеної пенсії.

Така позиція суду узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18 травня 2020 року у справі № 607/1967/17.

Відтак суд вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області безпідставно не врахувало архівну довідку, розбіжність між сумами заробітку у довідках не може бути підставою для обмеження прав пенсіонера на одержання соціальних виплат в належному розмірі. А також несплата в повній мірі страхових внесків за спірний період або не відображення сум відрахувань страхових внесків не може братись до уваги, оскільки саме страхувальник зобов`язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески, а тому позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання обов`язку із своєчасності сплати страхових внесків до органу пенсійного фонду підприємством, де вона працювала. Суд вважає, що виплата їй пенсії з 13 лютого 2024 року, без урахування вищезазначеної архівної довідки є протиправною, порушує її право на пенсійне забезпечення на рівні, визначеному законом.

Що стосується не відповідності запису, які наявні в зазначених довідці, а саме скорочене написання по батькові, то це не є вина позивача, адже трудовим законодавством України не передбачається обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповненням роботодавцем, іншими органами трудової книжки та іншої документації, а тому працівник не може відповідати за правильність та повноту ведення та заповнення документації підприємства, тож суд вважає, що це не може бути підставою для позбавлення її конституційного права на належний соціальний захист, що підтверджує позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачем, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).

Оскільки, позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 1211.20 грн. згідно квитанції від 20.02.2025.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови в обчисленні пенсії за віком ОСОБА_1 , з урахуванням архівної довідки про заробітну плату від 29 лютого 2024 року № 165/06-06, видану трудовим архівом Лановецької міської ради Тернопільської області.

Зобов`язати Головне управляння Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести з 13 лютого 2024 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, з урахуванням архівної довідки про заробітну плату від 29 лютого 2024 року № 165/06-06, видану трудовим архівом Лановецької міської ради Тернопільської області

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 05 травня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: майдан Волі, 3,м. Тернопіль,Тернопільський р-н, Тернопільська обл.,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769).

Головуючий суддя Подлісна І.М.