Справа № Н/240/17913/23
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Житомир справа № Н/240/17913/23

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шуляк Л.А., розглянувши у письмовому провадженні заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання вчинити дії,

встановив:

В провадженні Житомирського окружного адміністративного суду перебувала справа №240/17913/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 20.12.2023 адміністративний позов задоволено частково, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 05 травня 2023 року нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції, яка була чинна до 01 січня 2015 року, що дорівнює трьом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року.

Рішення суду у справі №240/17913/23, відповідно до вимог ст.255 та 295 Кодексу адміністративного судочинства України набрало законної сили, а тому Житомирським окружним адміністративним судом на виконання рішення суду виготовлено виконавчі листи по справі.

30.01.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулось до суду із заявою про перегляд судового рішення від 20.12.2023 у справі №240/17913/23 за нововиявленими обставинами, мотивуючи тим, що наявні істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Зазначає, що на виконання вказаного рішення суду позивачу нараховано підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, визначеного ст. 39 Закону України №796-ХІІ, у розмірі, що дорівнює трьом прожитковим мінімумам для працездатних осіб. Однак, під час виконання вказаного рішення суду відповідачем були виявлені обставини, які свідчать про надання позивачем недостовірних відомостей про місце свого проживання а тому, на думку Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, вказана обставина має істотне значення для справи №240/17913/23.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 відкрито провадження за нововиявленими обставинами та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 27.02.2025 на 14 год. 15 хв.

Згідно відомостей КП "Діловодство спеціалізованого суду", матеріали адміністративної справи №240/17913/23 Житомирським окружним адміністративним судом передано старшому дізнавачу Житомирського районного управління поліції на виконання ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 03.07.2024, що підтверджується супровідним листом та актом приймання-передачі від 03.07.2024.

Враховуючи вказане, листом від 17.02.2025 суд просив направити на адресу Житомирського окружного адміністративного суду адміністративну справу №240/17913/23 або повідомити про неможливість її надати та повідомити про стан розгляду кримінального провадження.

26.02.2025 надійшла заява на офіційну електронну адресу суду від заявника про розгляд справи без участі.

У зв`язку з неотриманням та ненаданням відповіді Житомирським районним управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області на запит від 17.02.25 (з вих. № /12601/25) судове засідання, призначене на цей день по справі № Н/240/17913/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання вчинити дії - відкладено на 13.03.2025 року о 14:15 год.

13.03.2025 на офіційну електронну адресу суду від заявника надійшла заява про розгляд справи без участі.

У зв`язку з неотриманням та ненаданням відповіді Житомирським районним управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області на запит від 17.02.25 (з вих. № /12601/25) судове засідання, призначене на цей день по справі № Н/240/17913/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання вчинити дії - відкладено на 27.03.2025 року о 14:15 год.

Також, 26.03.2025 на офіційну електронну адресу суду від заявника про розгляд справи без участі.

В свою чергу, у зв`язку з неотриманням та ненаданням відповіді Житомирським районним управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області на запит від 17.02.25 (з вих. № /12601/25) судове засідання, призначене на цей день по справі № Н/240/17913/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання вчинити дії - відкладено на 10.04.2025 року о 14:15 год.

Листом від 27.03.2025 суд повторно просив направити на адресу Житомирського окружного адміністративного суду адміністративну справу №240/17913/23 або повідомити про неможливість її надати та повідомити про стан розгляду кримінального провадження.

На офіційну електронну адресу суду 04.04.2025 надійшла заява від заявника про розгляд справи без участі.

10.04.2025 судове засідання не відбулось, у зв`язку з неотриманням відповіді на запит та відкладено розгляд заяви на 01.05.2025 року о 14:00 год.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання 01.05.2025 о 14:00, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу пояснення та докази в їх сукупності, а також, надаючи оцінку обставинам, зазначеним заявником у заяві про перегляд судового рішення нововиявленим обставинами, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

У відповідності до частини 2 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно з частиною 4 зазначеної правової норми, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

З аналізу наведеної норми можна зробити висновок, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення. Тобто, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення. До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте).

Дослідивши заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду заяви, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20.12.2023 в адміністративній справі №240/17913/23 позивачем зазначено місце свого проживання: АДРЕСА_1 .

Згідно з Переліком населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи (Додаток №1 до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 року №106) с. Базар відноситься до зони безумовного (обов`язкового) відселення.

Сектором дізнання Житомирського РУП ГУНП України в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, що внесене д Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000713 від 22.05.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.190 Кримінальної кодексу України, за фактом заволодіння шляхом обману грошовими коштам Пенсійного фонду під час отримання особами підвищення до пенсії на підставі ст. 39 Закону № 796-ХІІ, зокрема особами зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_2 .

Головне управління ПФУ в Житомирській області відповідно визнано потерпілою стороною та 30.12.2024 провело ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, згідно з якими за адресою: АДРЕСА_2 ніхто не проживає.

Протоколом огляду місця події від 30.05.2024 житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 складеним в межах кримінальної провадження встановлено, що слідів проживання, встановлено, що на момент огляду будинок перебуває в аварійному стані, слідів проживання чи ведення будь-якої діяльності не виявлено, до того ж не виявлено, що будинок чи прибудинкова територія використовуються.

Також, листом від 26.03.2024 за №027/9515 АТ "Житомиробленерго" на запит Житомирського районного управління поліції повідомило, що за адресою: АДРЕСА_2 відсутні обсяги споживання електричної енергії з січня 2020 року.

Вищезазначеними доказами підтверджено ту обставину, що позивач фактично не проживає та не могла проживати станом на дату реєстрації місця проживання та на дату звернення до суду у населеному пункті, за адресою: АДРЕСА_2 , що належить до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 року № 106.

Суд звертає увагу, що до матеріалів заяви долучені копії протоколів допиту свідків від 09.08.2024, зі змісту яких встановлено, що ОСОБА_1 постійно проживає в селі Зороків, оскільки її бачать односельчани, що також підтверджує той факт, що позивач лише зареєстрована в с.Базар.

Отже, при зверненні до Житомирського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 вказала адресу місця проживання: АДРЕСА_2 , за якою постійно не проживала, а була лише зареєстрована, що також підтверджується актом №0910/1/75 підтвердження фактичного місця проживання особи від 17.06.2024, в якому зазначено, що в результаті обстеження встановлено, що ОСОБА_1 на момент складання акта фактично не проживала за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі Закон № 796-ХІІ) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Стаття 39 Закону №796 у редакції, чинній до 01 січня 2015 року, була викладена наступним чином:

1. Громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах:

- у зоні безумовного (обов`язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати;

- у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати;

- у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, і стипендії студентам, які там навчаються, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті. Пенсіонерам, які працюють у зонах радіоактивного забруднення, оплата праці додатково підвищується на 25 процентів від розміру мінімальної заробітної плати.

Громадянам, які працюють у зоні відчуження, а також у зоні безумовного (обов`язкового) відселення після повного відселення жителів, за рішенням Адміністрації зони відчуження, встановлюється доплата згідно з положенням, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

28 грудня 2014 року прийнято Закон № 76-VIII, який набрав чинності 01 січня 2015 року, підпунктом 7 пункту 4 розділу І якого внесено зміни до Закону № 796-ХІІ шляхом виключення статей 31, 37, 39 та 45.

04 лютого 2016 року прийнято Закон № 987-VIII, який згідно з розділом ІІ Прикінцеві положення набрав чинності з 01 січня 2016 року і яким включив до Закону № 796-ХІІ статтю 39 такого змісту:

Стаття 39. Доплата громадянам, які працюють у зоні відчуження.

Громадянам, які працюють у зоні відчуження, встановлюється доплата у порядку і розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 17 липня 2018 року № 6-р/2018 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, підпункт 7 пункту 4 розділу І Закону № 76-VІІІ. Вирішено, що положення підпункту 7 пункту 4 розділу І Закону № 76-VІІІ, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 17 липня 2018 року № 6-р/2018 указав, що обмеження чи скасування Законом № 76-VIII пільг, компенсацій і гарантій, установлених Законом № 796-ХІІ, фактично є відмовою держави від її зобов`язань, передбачених статтею 16 Конституції України, у тому числі щодо соціального захисту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Приписи статті 3 Конституції України, згідно з якими держава відповідає перед людиною за свою діяльність (частина друга), зобов`язують державу обґрунтовувати зміну законодавчого регулювання, зокрема, у питаннях обсягу пільг, компенсацій та гарантій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Отже, Закон № 76-VIII у частині скасування або обмеження пільг, компенсацій і гарантій, установлених Законом № 796-ХІІ, щодо соціального захисту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суперечить положенню частини другої статті 3 Конституції України, відповідно до якого держава відповідає перед людиною за свою діяльність.

При цьому в рішенні Конституційного Суду України встановлено порядок його виконання щодо застосування статей 53 і 60 Закону України № 796-ХІІ у редакціях, чинних до внесення змін Законом України № 76-VIII, проте застережень щодо порядку застосування статті 39 Закону України № 796-ХІІ вказане рішення не містить.

За результатами розгляду зразкової справи №240/4937/18 Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року зазначила, що з 17 липня 2018 року відновила дію редакція статті 39 Закону України № 796-ХІІ, яка була чинною до 01 січня 2015 року. Ця редакція статті за своїм змістом та правовим регулюванням передбачає доплати значно більшим категоріям осіб, ніж це передбачено у редакції Закону України №987-VIII, і відновлює соціальні виплати тим особам, право на доплати яким не передбачено із включенням статті 39 Законом України №987-VIII.

Стаття 39 у редакції Закону № 987-VIII, яка чинна з 01 січня 2016 року, врегульовує питання доплат виключно особам, які працюють у зоні відчуження. Однак редакція статті 39, яка була чинна до 01 січня 2015 року, врегульовувала питання здійснення доплат таким категоріям громадян: 1) особам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення (у зоні безумовного (обов`язкового) відселення, у зоні гарантованого добровільного відселення, у зоні посиленого радіоекологічного контролю); 2) непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях; 3) студентам, які там навчаються; 4) пенсіонерам, які працюють у зонах радіоактивного забруднення; 5) громадянам, які працюють у зоні відчуження, а також у зоні безумовного (обов`язкового) відселення після повного відселення жителів.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 17.07.2018 №6-р/2018 та статті 39 Закону України №796-ХІІ, позивачка не має права на щомісячне отримання підвищення до пенсії, як непрацююча пенсіонерка у розмірі встановленому статтею 39 Закону №796-ХІІ, оскільки постійно не проживає на території радіоактивного забруднення.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задовольнити.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року у справі №240/17913/23 - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, буд. 7, м. Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н, 10003. РНОКПП/) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 07.05.2025

Суддя Л.А.Шуляк