Справа № 759/1548/25
Суддя: Петренко Н. О.
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1548/25

пр. № 2-а/759/95/25

28 квітня 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.

У січні 2025 року ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив скасувати постанову № 2475 від 24.12.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) у вигляді штрафу в розмірі 25 500,00 грн., та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, оскільки його неявка за повісткою від 19.11.2024 на 04.12.2024 була зумовлена поважними причинами, а саме хворобою, про що він своєчасно повідомив відповідача, надіславши відповідні медичні документи, які були отримані останнім 06.12.2024. Крім того, позивач зазначає про численні порушення відповідачем норм чинного законодавства при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови, зокрема, складення протоколу під час його перебування на стаціонарному лікуванні та неодержання ним копії постанови, дають підстави для їх скасування.

ІІ. Процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 27 січня 2025 року було відкрито провадження у справі та поновлено позивачу строк на оскарження постанови № 2475 від 24.12.2024. Суд визнав поважними причини пропуску строку, зважаючи на те, що позивач не отримував копію оскаржуваної постанови та дізнався про її існування лише 10.01.2025 після отримання відповіді на адвокатський запит, а також враховуючи його перебування на стаціонарному лікуванні протягом значного періоду часу, починаючи з грудня 2024 року Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Аналізуючи наведені норми законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Судом встановлено, що постановою № 2475 від 24.12.2024 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП у зв`язку з неявкою за повісткою на 04.12.2024 для уточнення військово-облікових даних та нез`явленням протягом 7 днів після закінчення лікарняного.

Проте, як встановлено судом на підставі наданих позивачем доказів, а саме копій листків непрацездатності та інших медичних документів, у період з 02.12.2024 по 06.12.2024 Позивач перебував на лікарняному, про що 04.12.2024 письмово повідомив Відповідача, надіславши відповідні підтверджуючі документи, які були отримані останнім 06.12.2024. Крім того, з 10.12.2024 по 23.12.2024 та з 24.12.2024 по 03.01.2025 Позивач перебував на стаціонарному лікуванні. З 06.01.2025 і по теперішній час Позивач також має тимчасову непрацездатність.

Таким чином, позивач виконав свій обов`язок щодо повідомлення територіального центру комплектування та соціальної підтримки про причину неявки, яка є поважною відповідно до чинного законодавства. Факт перебування позивача на лікарняному у визначений у повістці день явки є об`єктивною обставиною, яка виключає його вину у неявці.

Посилання відповідача у протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові на те, що позивач не з`явився протягом 7 днів з моменту закінчення лікарняного, не спростовує наявності поважної причини неявки 04.12.2024. Більше того, як встановлено судом, після закінчення першого лікарняного позивач з 10.12.2024 по 23.12.2024 та з 24.12.2024 по 03.01.2025 знову перебував на стаціонарному лікуванні, що також є поважною причиною для неявки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Суд також звертає увагу на порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення був складений 17.12.2024, під час перебування позивача на стаціонарному лікуванні. Винесення постанови 24.12.2024 також відбулося за відсутності позивача, який перебував на стаціонарному лікуванні. Матеріали справи не містять доказів належного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення 24.12.2024.

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право бути присутньою під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката. Розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допускається лише у випадках, коли є дані про її своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У даному випадку, відповідачем не надано доказів належного повідомлення позивача про розгляд справи 24.12.2024. Враховуючи перебування позивача на стаціонарному лікуванні, він був об`єктивно позбавлений можливості бути присутнім під час розгляду справи та реалізувати свої права, передбачені статтею 268 КУпАП.

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок доказування покладається на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б беззаперечно свідчили про наявність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП. Надані позивачем медичні документи підтверджують наявність поважної причини його неявки за повісткою.

В контексті рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03), адміністративні правопорушення у сфері військового обліку та мобілізації, враховуючи розмір передбачених санкцій, можуть мати ознаки «кримінального обвинувачення» у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що вимагає дотримання високих стандартів доведення вини. У даній справі відповідачем не доведено наявність вини позивача у вчиненні правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП. Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Оскаржувана постанова підлягає скасуванню як незаконна та необґрунтована.

Щодо судових витрат, відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. Позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцієюю. Таким чином, сплачена сума судового збору підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.2,5,7,126,245,251,252,254,256,268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 2,5,10,71-77,90,241,246,250,264 КАСУ суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі - задовольнити.

Скасувати постанову № 2475 від 24.12.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок..

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.О. Петренко