Справа № 758/15403/24
Суддя: Якимець О. І.
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі головуючого судді - Якимець О.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (участі) учасників справи (в письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Подільського районного суду м.Києва із адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач), у якому просив суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ №00002478 від 06.11.2024 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19 листопада 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 , отримав постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованому в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ № 00002478 від 06.11.2024, складену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Управління автоматизованої фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті - Василенко Дар`єю Ігорівною.

Згідно вказаної постанови зазначено, що 06.11.2024 о 11 год 18 хв за адресою М-21, км247+432, Вінницька обл., зафіксовано транспортний засіб FORD 3542D, д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 10,769% (2,8 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 26 тон, навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 6,105% (1,16 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєнні осі 19 тон та відстані між осями від 1,3 до 1,8 м при спарених колесах, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 власником транспортного засобу - вантажний спеціалізований самоскид марки «Ford», модель «3542D», д.н.з. НОМЕР_1 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Скайлайн трак», зареєстроване за адресою: м. Київ, пров. Лабораторний, 1, офіс 801, керівником якого є позивач ОСОБА_1 . Маса даного транспортного засобу без навантаження становить 13 400 кг, а повна маса 34 000 кг.

Вищезазначеною постановою притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень.

Позивач зазначає, що станом на 01.11.2024 року автоматичні пункти фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті, які підключені до центру обробки даних Державної служби України з безпеки на транспорті розташовані: WIM 1 (Київська, М-06 км24+100; WIM 2 (Київська, М-О6км 54+285); WIM 3 (Київська, М-03км 81+000); WIM 5 (Київська, М-05км 36+304); WIM 6 (Київська, М-07км 62+879); WIM 7 (Полтавська, М-22км 74+810); WIM 8 (Полтавська, Н-31км 122+000); WIM 9 (Черкаська, Н-01км 198+300); WIM 10 (Черкаська, Н-01км 206+200); WIM 11 (Житомирська, М-О6км 246+008); WIM 12 (Кіровоградська, М-30км 823+336); WIM 13 (Вінницька, М-21км 247+432); WIM 14 (Хмельницька, Н-03км «нечитабельно»); WIM 15 (Запорізька, Н-08км 468+739); WIM 20 (Дніпропетровська, М-30км 949+608); WIM 23 (Хмельницька, М-30км 208+505); WIM 24 (Миколаївська, Н-14км 232+365); WIM 27 (Житомирська, М-21км 192+000); WIM 28 (Закарпатська, М-25км 13+199); WIM 29 (Кіровоградська, Н-23км 2+998); WIM 34 (Львівська, М-06 км 631+000); WIM 44 (Волинська, М-19км 127+793); WIM 46 (Львівська, Н-09км 430+200); WIM 47 (Хмельницька, Н-03км 210+500); WIM 48 (Хмельницька, Н-25км 274+300); WIM 50 (Хмельницька, М-30км 277+427); WIM 51 (Рівненська, Н-25км 207+225); WIM 53 (Полтавська, М-03км 348+870); WIM 54 (Волинська, М-07км 381+451); WIM 55 (Вінницька, М-30км 440+527); WIM 56 (Івано-Франківська, Н-10км 32+582); WIM 57 (Чернівецька, Н-10км 248+935); WIM 58 (Дніпропетровська, М-30км 862+259); WIM 59 (Київська, М-03км 22+717); WIM 60 (Дніпропетровська, М-30км 996+491); WIM 65 (Житомирська, M-21 148+972); WIM 66 (Тернопільська, М-19км 404+577); WIM 67 (Тернопільська, Н-18км 36+718); WIM 69 (Запорізька, М-18км 280+428); WIM 76 (Тернопільська, М-30км 88+024); WIM 77 (Полтавська, Р-60км 165+000); WIM 78 (Дніпропетровська, Н-11км 76+702); WIM 79 (Одеська, Н-33км 64+725); WIM 80 (Одеська, Т-16-27км 72+890); WIM 83 (Закарпатська, Н-13км 228+900).

Позивач вважає, що ваговий комплекс WIM 13 (Вінницька, М-21км 247+432) мав технічний збій в роботі.

Підтвердженням технічних збоїв вагового комплексу WIM-13 є те, що транспортний засіб здійснював перевезення вантажу по одному маршруту с.Грушівці, Вінницька обл. - смт. Макаров, Київська обл., на якому встановлено чотири окремі вагові комплекси Укртрансбезпеки WIM 13, WIM 27, WIM 64 (не працює), WIM 02 автоматичного зважування, однак перевищення вагових норм зафіксовано лише на комплексі WIM 13, а на інших перевищення не встановлено.

З урахуванням вказаного, позивач вважає, що транспортний засіб - вантажний спеціалізований самоскид марки «FORD», модель «3542D», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент його зважування в автоматичному режимі не був перевантажений, а тому отримані дані суперечать фактичним даним про загальну вагу транспортного засобу і як наслідок стали підставою до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності, з огляду на це постанова серії АВ № 00002478 від 06.11.2024 року підлягає скасуванню.

Представником Державної служби України з безпеки на транспорті подано до суду відзив, в якому зазначено, що відповідач з позовними вимогами не погоджується та вважає їх необґрунтованими. Зазначає, що головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Василенко Д.І., складено постанову серії серія AB № 00002478 від 06.11.2024, згідно з якою встановлено, що 06.11.2024 о 11 год 18 хв., за адресою М-21, км 247+432, Вінницька обл., відповідальна особа - ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу FORD 3542D, ДНЗ НОМЕР_4 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 10,769% (2.8 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 26 тон, навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 6,105% (1.16 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 19 тон та відстані між осями від 1,3м до 1,8м при спарених колесах, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 КУпАП. За вказане правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу WIM13, 13: свідоцтво про повірку підсистеми вагового контролю № 35-02/3730 до 13-09-2025 року, свідоцтво про повірку підсистеми габаритного контролю № 23-21/000182 до 13-09-2025 року.

Щодо доводів позивача про навантаження транспортного засобу відповідач зазначає наступне, перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу, визначених пунктом 22.5 ПДР, було встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 (OIML R 134-1:2006, IDT). Відсоткове та натуральне значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16 % щодо навантаження на осі. Постановою серії AB № 00002478 від 06.11.2024 зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу: кількість вісей - 3 шт.; спарені колеса - 2 вісь;3 вісь; відстань між вісями 1-2: 3830 мм, 2-3: 1360 мм, навантаження на вісь 1 - 8000 кг, 2 - 11900 кг, 3 - 12100 кг, загальна маса - 32000 кг. Розрахунок відсоткового перевищення навантаження загальної маси: (32000- 26000 -(10%* 32000)/26 000)*100 %= 10,769%. Розрахунок відсоткового перевищення навантаження на здвоєні осі транспортного засобу виглядає так: (24000-19000,00-(16%*24000)/19000,00)*100%= 6,105%. В постанові зазначені виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу загальна маса - 28800 кг навантаження на здвоєні вісі - 20160 кг (відстань між осями 2 і 3 - 1387 мм).

Відповідач звертає увагу суду, що WIM-комплекси відносяться до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що прямо вказано у п.52 Додатку 1 до Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016 № 94.

За цим Регламентом, засоби вимірювальної техніки, прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь, можуть бути надані на ринку та/або введені в експлуатацію тільки у разі, коли вони відповідають вимогам Регламенту. Таким чином, щодо WIM-комплексів як приладів автоматичних для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь застосовується презумпція відповідності засобів вимірювальної техніки. Така презумпція є вимогою застосування європейських гармонізованих стандартів або вітчизняних ДСТУ. Укртрансбезпека має всі необхідні сертифікати для приладів автоматичних для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь та загальної маси транспортного засобу: сертифікат перевірки та свідоцтва про повірку. Отже, Укртрансбезпека дотримується суттєвих вимог до засобів вимірювальної техніки, установлених Технічних регламентом № 94 (п. 2 Загальної частини Технічного регламенту). Всі постанови про адміністративні правопорушення містять посилання на технічний засіб вимірювання, що призводить до можливості його точної ідентифікації, а вимірювальна техніка за своїми характеристиками відповідає вимогам ДСТУ і враховує гранично допустимі похибки при зважуванні. З акріплений в законодавстві та реалізований на практиці механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі унеможливлює механічне втручання в роботу системи. На підтвердження факту фіксації руху транспортних засобів позивача через автоматичний пункт з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що стало підставою для притягнення його до відповідальності, а також справності технічного засобу та достовірності встановлених ним відомостей повідомляємо, що прилади автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 13, 13, яким здійснювалась фіксація правопорушення в автоматичному режимі, є справним та придатним до експлуатації, що підтверджується: свідоцтвом про повірку підсистеми вагового контролю № 35-02 / 3730 чинне до 13.09.2025 року; свідоцтвом про повірку підсистеми габаритного контролю № 23-21/000182 чинне до 13.09.2025 року.

Таким чином, постанова серії AB № 00002478 від 06.11.2024 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України відповідає усім вищенаведеним критеріям та містить усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП, Порядком № 1174, Інструкцією № 512 та ухвалена в порядку та спосіб, встановлені законодавством, а тому, у задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.

06 грудня 2024 року ухвалою суду позовну заяву було залишено без руху, позивачу надано строк, тривалістю десять днів з вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків.

16 грудня 2024 року до суду від позивача на виконання вимог Ухвали суду від 06 грудня 2024 року надійшла заява про усунення недоліків.

20 грудня 2024 року ухвалою судді відповідну позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмового провадження).

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України).

Дослідивши письмові докази та оцінивши їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Згідно з матеріалів справи, відносно позивача 06.11.2024 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматизованої фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко Дар`єю Ігорівною складено постанову про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ № 00002478.

У оскаржуваній постанові зазначено, що 06.11.2024 о 11 год. 18 хв., за адресою М-21, км 247 + 432, Вінницька обл., комплексним технічним засобом WIM 13 (свідоцтво про повірку підсистеми вагового контролю № 35-02/3730 чинний до 13.09.2025 року; свідоцтво про повірку підсистеми габаритного контролю № 23-21/000182 чинний до 13.09.2025 року), зафіксовано транспортний засіб FORD 3542D, д.н.з. НОМЕР_1 з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР, перевищення загальної маси транспортного засобу на 10,769% (2,8 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 26 тон, навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 6,105% (1,16 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєнні осі 19 тон та відстані між осями від 1,3 до 1,8 м при спарених колесах, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача, та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст.77 КАС України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до абзацу четвертого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Укртрансбезпеку, шляхом реорганізації (злиття) Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті та Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі - Положення № 103), Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

У силу вимог підпунктів 15, 27 пункту 5 Положення № 103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Таким чином, відповідач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати від 12 лютого 2020 року у справі № 917/210/19.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 5 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III), відповідно до частини дванадцятої статті 6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

У відповідності до абзацу чотирнадцятого частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Так, єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Наведеними правовими нормами визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

При цьому, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, навантаження на вісі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

У відповідності до п.22.5 ПДР, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі , коли хоч один з їх габаритів не перевищує за шириною - 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, на маршрутах, встановлених Агентством відновлення, Укртрансбезпекою, Національною поліцією - 4,35 м); за довжиною: вантажного автомобіля - 12, автопоїзда - 22, автомобіля (тягача) з напівпричепом - 18,75, маршрутного транспортного засобу - 18,75; фактичної маси: трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом - 40 т, трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 44 т; навантаження на одинарну вісь 11,5 т; на здвоєні осі, якщо відстань між осями: менш як 1 метр - 11,5 т, від 1 до 1,3 метра - 16, від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах - 18 т, від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни - 19 т, від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тонни - 23 т, від 1,8 до 2,5 метра для причепів та напівпричепів - 20 т; на строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями: 1,3 метра або менше - 21 т, понад 1,3 до 1,4 метра - 24 т.

Статтею 132-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Відповідно до частини другої ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

Дія частини другої цієї статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Згідно матеріалів справи, 11.01.2024 та 15.01.2024 заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті - начальником відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Сидоренком А.В. відносно позивача винесено постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі у зв`язку з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Враховуючи, що транспортний засіб «FORD 3542D», д.н.з. НОМЕР_1 , належить на праві власності саме позивачу, відтак вказана особа є належним суб`єктом адміністративної відповідальності за правопорушення згідно частини другою статті 132-1 КУпАП.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (далі - Порядок № 1174).

Відповідно до вимог до п. п. 2, 16 Порядку № 1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

У свою чергу, згідно п. 8 Порядку №1174 вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року №163.

Відповідно до п. 9 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року №163 «Про затвердження Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки» засоби вимірювальної техніки можуть бути надані на ринку та/або введені в експлуатацію в разі, коли вони відповідають вимогам цього Технічного регламенту.

Згідно п. 2 Порядку № 1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п.7 Порядку №1174).

Відповідно до п.12 Порядку №1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Як встановлено судом технічний засіб фіксації вищезгаданого адміністративного правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідає вимогам вказаного Технічного регламенту, що підтверджується свідоцтвом про повірку на вказаний прилад.( свідоцтвом про повірку підсистеми вагового контролю № 35-02 / 3730 чинне до 13.09.2025 року; свідоцтво про повірку підсистеми габаритного контролю № 23-21/000182 чинне до 13.09.2025 року).

Доводи позивача про те, що автомобіль проїжджав декілька технічних приладів на своєму шляху, однак перевищення зафіксовано лише WIM 13, а тому технічний пристрій працював некоректно, суд вважає недоведеними, адже належних доказів щодо того, що автомобіль FORD 3542D, д.н.з. НОМЕР_1 проїжджав інші WIM комплекси суду не надано, а додані до позовної заяви роздруківки маршруту руху автомобіля FORD 3542D, д.н.з. НОМЕР_1 , є складеним позивачем документом, який суд не може вважати достовірними.

Відповідно до п. 17 Порядку № 1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Постанова від 06.11.2024 року серії АВ № 00002478 містить інформацію про виміряні, з урахуванням похибки, вагові параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні. Нормативні габаритно-вагові параметри в постанові зазначаються шляхом посилання на п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306. Постанова також містить відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення та ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації, а також порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач довів правомірність своїх дій щодо складання постанови за фактом перевищення допустимої ваги, оскаржувана постанова ухвалена уповноваженою посадовою особою, в порядку та спосіб, встановлені законодавством, стягнення накладено в межах санкції статті КУпАП та з дотриманням строків накладення адміністративного стягнення, а тому підстави для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 відсутні.

У зв`язку з відмовою у задоволені позову, суд, відповідно до ст. 139 КАС України, вважає за необхідне понесені позивачем судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покласти на нього.

Керуючись ст. ст. 9, 72-77, 243, 246, 271, 272, 286 КАС, суд, -

УХВАЛИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті - місто Київ, вулиця Фізкультури, будинок 9; .

Суддя О. І. Якимець