Справа № 640/21279/20
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

08 травня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві заяву судді Аліменка В.О. про самовідвід у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної міграційної служби України №273-20 від 01.01.2020 про відмову у визнанні ОСОБА_1 біженкою або особою, яка потребує додаткового захисту;

- зобов`язати Державну міграційну службу України визнати громадянку російської федерації ОСОБА_1 біженкою або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно до вимог чинного законодавства.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2024 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Державної міграційної служби України №273-20 від 01.01.2020 про відмову у визнанні ОСОБА_1 біженкою або особою, яка потребує додаткового захисту.

Зобов`язано Державну міграційну службу України розглянути заяву ОСОБА_1 та прийняти рішення з питання визнання громадянки російської федерації ОСОБА_1 біженкою або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням висновків суду.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач у грудні 2024 року подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Також у цій справі ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року у відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про виправлення описки в судовому рішенні.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, позивач подала апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким заявою про виправлення описки задовольнити.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 грудня 2024 року визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Бєлова Л.В, судді Аліменко В.О., Безименна Н.В.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної міграційної служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2025 року матеріали адміністративної справи № 640/21279/20 направлялись до Київського окружного адміністративного суду для належного оформлення.

Після надходження матеріалів справи, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2025 року справу призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 07 травня 2025 року.

У судовому засіданні колегія суддів задовольнила клопотання позивача про відкладення розгляду справи. Наступний розгляд справи призначено на 28 травня 2025 року об 11:00 год.

08 травня 2025 року суддею Аліменко В.О. подано заяву про самовідвід.

В обґрунтування заяви про самовідвід зазначено, що суддя Аліменко В.О. брав участь у вирішенні апеляційним судом справи № 826/4998/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.03.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, третя особа: Управління державної міграційної служби України в Київській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2019 у справі № № 826/4998/18 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.03.2019 скасовано та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано неправомірним та скасовано рішення Державної міграційної служби України № 04-18 від 02.02.2018 про відмову у визнанні громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Зобов`язано Державну міграційну службу України повторно розглянути заяву Громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно до вимог чинного законодавства, з урахуванням висновків суду в даній постанові.

У справі, що розглядається, предметом позовних вимог є визнання протиправним та скасування рішення Державної міграційної служби України №273-20 від 01.01.2020 про відмову у визнанні ОСОБА_1 біженкою або особою, яка потребує додаткового захисту та зобов`язання Державної міграційної служби України визнати громадянку російської федерації ОСОБА_1 біженкою або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно до вимог чинного законодавства.

Отже, у справах № 640/21279/20 та № 826/4998/18 між тими самими сторонами склались аналогічні правовідносини щодо отримання ОСОБА_1 статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши заяву про самовідвід, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частин першої-третьої, дванадцятої статті 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом.

Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до частини другої статті 41 КАС України, у разі задоволення відводу (самовідводу) одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Приписами пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (Схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року №2006/23) визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи також в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Варто зазначити, що суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» і «незалежним» (ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: - забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається свідчить про неупередженість суду; - судом створено достатні гарантії для усунення підстав і навіть потенційної можливості побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Із практики Європейського суду з прав людини, вбачається, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

За таких обставин, відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 КАС України, оскільки членом колегії суддів Аліменко В.О. ухвалювалось рішення у справі № 826/4998/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, третя особа: Управління державної міграційної служби України в Київській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії, і він (суддя) вже висловив думку щодо отримання ОСОБА_1 статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, то з метою виключення будь-яких сумнівів у неупередженості судді, заява судді Аліменка В.О. про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 40, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Заяву судді Аліменка В.О. про самовідвід - задовольнити.

Відвести суддю Аліменка В.О. від розгляду справи № 640/21279/20.

Передати матеріали справи № 640/21279/20 до апарату Шостого апеляційного адміністративного суду для визначення іншого складу суду для розгляду справи в порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Н.В. Безименна