Справа № 521/5492/25
Суддя: Леонов О. С.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 521/5492/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Леонова О.С.,

при секретарі судового засідання - Должненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 219 в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року до Малиновського районного суду міста Одеси через систему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов представника ОСОБА_1 Сизової Ірини Анатоліївни до Одеської митниці Державної митної служби України, в якому просить:

- Скасувати постанову Одеської митниці в справі про порушення митних правил № 1338/50000/22 від 17.11.2022 відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Переможне, Комінтернівський район, Одеської області, місце проживання АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Комінтернівським РВ УМВС України в Одеській обл. 26.11.2001, ідентифікаційний код НОМЕР_2 на підставі п.1 ч.1ст. 247 КУпАП, за відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, відповідальність за які передбачена статтею 485 Митного Кодексу України;

- Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Представник позивача у позові зазначив, що Декларант (ПП "Термінал-експорт"), діючи від імені ОСОБА_1 , заповнював митну декларацію № UA500030/2021/230023 та визначав код товару на підставі наданих документів, включаючи рішення уповноваженого органу Республіки Польща про зняття транспортного засобу з обліку.

Позивач вважає, що декларант діяв добросовісно, відображаючи інформацію з наданих документів, і не мав наміру вчиняти протиправні дії для зменшення митних платежів.

Згідно зі ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення точних відомостей на підставі наданих документів. Митний орган не відмовив у прийнятті митної декларації.

Позивач посилається на ст. 266 МК України, яка визначає обов`язки декларанта, серед яких подання необхідних документів та відомостей.

Позивач наголошує на тому, що для притягнення до відповідальності за ст. 485 МК України необхідний прямий умисел, спрямований на неправомірне звільнення від сплати чи зменшення розміру митних платежів, чого, на думку позивача, в його діях не було. Позивач вважає, що не подавав неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду та вартості товару.

Позивач посилається на постанову Пленуму Верховного Суду України №8 від 03.06.2005 року, яка визначає, які документи вважаються такими, що містять неправдиві дані.

Позивач також наводить судову практику, зокрема рішення Малиновського районного суду від 31.01.2022 у справі № 521/1209/22, на підтримку своєї позиції щодо відсутності складу правопорушення за ст. 485 МК України при помилковому визначенні вартості товару без подання неправдивих відомостей.

Крім того, Одеська митниця ініціювала перевірку щодо зняття з обліку транспортного засобу лише через 4 місяці після подання митної декларації, на виконання внутрішнього протоколу Держмитслужби. Митниця не направляла окремого запиту до уповноважених органів Республіки Польща щодо автентичності документа про зняття з обліку на момент митного оформлення, що, на думку позивача, є обов`язком митного органу відповідно до Угоди між Урядами України та Польщі про співробітництво у митних справах.

Позивач вважає, що відсутність такого своєчасного запиту ставить під сумнів твердження митниці щодо недостовірності наданих документів.

Позивач звертає увагу суду на Рішення Конституційного Суду України № 4-р(II)/2022 від 15.06.2022, яким абзац другий статті 485 МК України, що передбачав штраф у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, було визнано неконституційним.

Позивач вважає, що при складанні протоколу та винесенні постанови митницею не було враховано це рішення Конституційного Суду.

Позивач посилається на ст. 527 МК України, яка передбачає можливість закриття провадження у справі, та ст. 531 МК України, яка визначає підстави для скасування постанови, включаючи відсутність ознак порушення митних правил та необ`єктивність розгляду справи.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, митницею не було належних підстав для складання протоколу та винесення постанови, а застосована санкція була неконституційною на момент винесення постанови. На підставі цього він просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою суду від 11.04.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвала суду від 11.04.2025 року доставлена в електронний кабінет Одеської митниці Державної митної служби України.

Представником Одеської митниці Державної митної служби України подано до суду відзив на позов від 16.04.2025 року, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.16-20).

В обґрунтування відзиву щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог представник навів зміст нормативних актів щодо спірних правовідносин, обставини справи та зазначив, що згідно Одеська митниця вважає адміністративний позов ОСОБА_1 необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Представник відповідача вказує, що ОСОБА_1 порушив частину 6 статті 377 Митного кодексу України, оскільки транспортний засіб не було знято з обліку у країні реєстрації, що є обов`язковою умовою для випуску у вільний обіг на території України. Митниця посилається на дані митної декларації, де зазначено, що транспортний засіб підлягає зняттю з обліку.

Митниця встановила, що наданий ОСОБА_1 документ про зняття з обліку має розбіжності щодо місця реєстрації та місця зняття з обліку, що свідчить про порушення Закону Польщі.

Представник відповідача вважає, що дії ОСОБА_1 були спрямовані на зменшення розміру митних платежів шляхом надання неправдивих відомостей про зняття з обліку транспортного засобу, що кваліфікується як порушення статті 485 Митного кодексу України.

Представник відповідача стверджує, що належним чином повідомили ОСОБА_1 про порушення митних правил та розгляд справи, надавши копії відповідних документів.

Відповідно до Рішення Конституційного суду «згідно з частиною другою статті 152 Конституції України, статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі приписи, що визнані неконституційними, втрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Конституційний Суд України враховує те, що визнання неконституційним абзацу другого статті 485 Митного кодексу унеможливить притягнення до відповідальності осіб за дії та (або) бездіяльність, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні діяння, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. Конституційний Суд України вважає за доцільне з метою недопущення порушення митних інтересів та митної безпеки України відтермінувати втрату чинності абзацом другим статті 485 Митного кодексу на шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Верховна Рада України з дня ухвалення цього Рішення, але не пізніше шести місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, має привести нормативне регулювання, встановлене абзацом другим статті 485 Митного кодексу, що визнаний неконституційним, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням». 16.11.2022 Верховною Радою України прийнято закон «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо врегулювання питання притягнення до адміністративної відповідальності за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів» від 16.11.2022 №2760-ІХ (далі - Закон).

Даним законом внесено зміни до ст. 485 Митного кодексу України, шляхом встановлення за скоєння правопорушення передбаченого ст. 485 Митного кодексу покарання у вигляді штрафу в розмірі від 50 до 150 відсотків несплаченої суми митних платежів. Крім того, повноваження з розгляду справ, заведених за ознаками правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, покладаються на суди (суддів) та зв`язку з встановленням нижньої та верхньої межі розміру штрафу, який може бути накладено на особу, до статті 521 Митного кодексу України «Компроміс у справі про порушення митних правил» внесено зміни, згідно з якими особа, яка вчинила порушення митних правил, зобов`язана внести до державного бюджету кошти в розмірі, що дорівнює нижній межі розміру штрафу, передбаченого санкцією відповідної статті.

Відповідно до Прикінцевих положень, цей Закон набирає чинності з 15 грудня 2022 року. Тобто, станом на 17.11.2022, на день винесення постанови Одеської митниці по справі про порушення митних правил №1338/50000/22, 6 місяців встановлених Рішенням Конституційного суду щодо втрати чинності абзацу другого статті 485 Митного кодексу не закінчились, а Закон від 16.11.2022 №2760-ІХ чинності не набрав.

Одеська митниця була позбавлена можливості визначити розмір штрафу в іншій, ніж зазначено в оскаржуваній постанові, сумі з огляду на встановлення строку втрати чинності вказаною нормою закону.

Представник відповідача вважає, що матеріалами справи про порушення митних правил №1338/50000/22 доведена вина громадянина ОСОБА_1 , у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, і постановою Одеської митниці у справі про порушення митних правил його було законно визнано винним у вчиненні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, Одеська митниця просить суд залишити адміністративний позов ОСОБА_1 без задоволення, а постанову Одеської митниці від 17.11.2022 № 1338/50000/22 без змін.

05.05.2025 року до суду представником позивача адвокатом Сизовою І.А. подано відповідь на відзив (а.с. 118-122).

Представник позивача вважає відзив Одеської митниці необґрунтованим та таким, що не спростовує доводів позивача. Вона наполягає на задоволенні позовних вимог, а саме на скасуванні постанови про порушення митних правил.

Представник позивача підкреслює, що до митної декларації було додано Рішення уповноваженого органу Республіки Польща про зняття транспортного засобу з обліку, а також нотаріально засвідчені переклади відповідних документів.

Вона наголошує, що Одеська митниця звернулася до митних органів Польщі із запитом лише через 4 місяці після подання декларації.

Представник позивача посилається на ст. 264 Митного кодексу України, згідно з якою митна декларація, прийнята митним органом, є документом, що засвідчує юридично значущі факти, а митний орган не має права відмовити у її прийнятті, якщо виконано всі умови.

Вона стверджує, що законодавство України не зобов`язує дотримуватися норм іноземних держав щодо порядку зняття з обліку транспортних засобів.

Представник позивача також посилається на Угоду між Україною та Польщею про співробітництво у митних справах, стверджуючи, що митниця не скористалася своїм правом на запит щодо автентичності документів.

Представник позивача підкреслює, що митниця не має повноважень та доступу до державних реєстрів інших держав, але згідно з Угодою, мала право запитувати відповідну інформацію.

Вона стверджує, що відсутність своєчасного запиту підтверджує відсутність підстав для складання протоколу про порушення митних правил на момент подання декларації.

Представник позивача наголошує, що митниця не вилучила транспортний засіб та документи, що також, на її думку, свідчить про відсутність порушення.

Зазначає, що позивач не був належним чином ознайомлений з постановою у зв`язку з виконанням міжнародних перевезень та проходженням військової служби.

Представник позивача підкреслює, що на момент винесення постанови діяла норма про штраф у розмірі 300% від суми несплачених митних платежів, яку згодом було визнано неконституційною. Вона вважає неправомірним визначення митницею розміру штрафу в умовах не набрання чинності новим законом.

Таким чином, представник позивача вважає доводи митниці безпідставними та просить суд врахувати її відповідь на відзив при винесенні рішення у справі.

Сторони в судове засідання не з`явились про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

06.05.2025 року представником позивача адвокатом Сизовою І.А. подано заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Суд встановлено, що 17.11.2022 Одеською митницею в особі в.о. заступника начальника Одеської митниці Цибульського В.В. було винесено постанову у справі про порушення митних правил № 1338/50000/22 про визнання громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Комінтернівським РВ УМВС України в Одеській області 26.11.2021, РНОКПП НОМЕР_2 ) винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 177311,19 гр.

13.10.2021 до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Одесаавтомобільний» для митного контролю та митного оформлення декларантом ПП «Термінал-експорт» гр. України ОСОБА_2 , який діяв на підставі договору до митного оформлення (далі-Декларант) було подано митну декларацію типу «ІМ 40 АА» № UA500030/2021/230023 (далі МД).

Відповідно граф 31, 33 МД було заявлено товар «Легковий автомобіль»: 1 шт., марка - VOLKSWAGEN, модель - PASSAT, ідентифікаційний номер т.з. номер кузова): НОМЕР_3 , календарний рік виготовлення - 1998, модельний рік виготовлення 1999, робочий об`єм циліндрів двигуна - 1896 см.куб., номер шасі- т.з. кузовний, загальна кількість місць 5, призначення для перевезення пасажирів по дорогах загального користування, тип двигуна дизель, потужність двигуна 66 кВт, номер двигуна нема даних, такий, що був у використанні, не містить у своєму складі передавача, тип кузова унверсал, колір чорний, кількість дверей 5, категорія m 1, колісна формула 4 х 2, торговельна марка VOLKSWAGEN, виробник - VOLKSWAGEN AG, країна виробництва Німеччина, відповідає екологічним - євро 2. КТЗ має наступні пошкодження незначне пошкодження ЛФП кузова, забруднення оббивки сидінь, забруднення оббивки салону, код товару УКТЗЕД визначено та заявлено .

Митна вартість автомобілю, згідно договору купівлі продажу б/н від 30.09.2021 3600 Польських злотих (23933,16 грн.). Митні платежі за транспортний засіб по МД UA500030/2021/230023 із застосуванням преференції «310» було нараховано та сплачено в розмірі 34934,55 грн. Після здійснення митного оформлення за МД від 13.10.2021 UA500030/2021/230023 вказаний транспртний засіб було випущено у вільний обіг.

Покупцем та одержувачем транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN PASSAT» (кузов НОМЕР_3 ) є громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ).

Додатково декларантом до МД № UA500030/2021/230023 декларантом було додано (графа 44, доп.до неї):

- Заява № 7112 від 13.10.2021 (зміна митного режиму);

- Заява б/н від 13.10.2021 (видача посвідчення про реєстрацію транспортного засобу) з додатками, а саме: паспорт громадянина України НОМЕР_1 від 26.11.01, договір купівлі продажу б/н від 30.09.2021, тех.паспорт НОМЕР_4 від 13.12.2012, Висновок від 13.10.2021 № 2971/Е/21 про якісні та технічні характеристики не розмитненого бувшего у використанні колісного т/з, Сертифікат відповідності UA.013.203152-21 щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу, виданий органом з оцінки відповідності ПП «АЄС СТАНДАРТ», Рішення уповноваженого державного органу Республіки Польща від 30.09.2021 NR K.5416.1.769.2019.ACZ щодо зняття зазначеного транспортного засобу з обліку в Республіці Польща на підставі договору купівлі продажу автомобіля в Україні (із зазначенням розміру мита за зняття з обліку в розмірі 10 польських злотих).

Листом від 09.02.2022 № 7.10-5/20-09/4/4179 Одеською митницею ініційовано перед Департаментом міжнародної взаємодії Держмитслужби проведення перевірок стосовно ряду автомобілів, митне оформлення яких здійснювалось митним постом «Одеса-автомобільний» Одеської митниці, в яких країною відправлення транспортних Документ сформований в системі «Електронний суд» 04.04.2025 3 засобів заявлялась Польща. Згідно відповіді палати фіскальної адміністрації у Вроцлаві Республіки Польща № 0201-IGM.541.545.2022.4JC зазначено, що транспортні засоби підлягають зняттю з обліку у відповідному органі, який був містом останньої реєстрації транспортного засобу, по заяві його власника.

На підставі зазначеного, представниками Одеської митниці було встановлено, що при декларуванні транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN PASSAT» (кузов НОМЕР_3 ) для здійснення митного оформлення надано документи, які стали підставою для заявлення у МД UA500030/2021/230023 неправдивих відомостей про зняття з обліку уповноваженим органом у Польщі вказаного транспортного засобу та застосування пільгового режиму, преференцій у сплаті митних платежів. Сума митних платежів, які було визначено Одеською митницею до обов`язкової сплати у разі переміщення через митний кордон України вищевказаного транспортного засобу без застосування преференції становить 85538,28 грн., різниця в нарахуванні податків 59 103, 73 грн.

29.10.2022 державним інспектором оперативного відділу № 1 УБК та ПМП Одеської митниці Василенком М.А. було складено протокол про порушення митних правил № 1338/50000/22 у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Комінтернівським РВ УМВС України в Одеській області 26.11.2021, РНОКПП НОМЕР_2 ) (без його присутності) за ознаками правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України.

17.11.2022 Одеською митницею в особі в.о. заступника начальника митниці Цибульського Валерія Валерійовича було винесено постанову в справі про порушення митних правил № 1338/50000/22, якою постановлено: 1. Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с.Переможне, Комінтернівський район, Одеської області, місце проживання АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Комінтернівським РВ УМВС України в Одеській обл. 26.11.2001, ідентифікаційний код НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України; 2. На гр. ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що на день вчинення порушення становить 177 311,19 гривень.

Зазначену постанову в справі про порушення митних правил № 1338/50000/22 ОСОБА_1 не отримував, за результатами складання протоколу про порушення митних правил № 1338/50000/22 Одеською митницею ознайомлений не був. У зв`язку з проходженням військової служби та виконанням окремих бойових завдань (копія Довідки військової частини від 23.12.2024 № 1025 додається) із зазначеною постановою та матеріалами справи ОСОБА_1 був ознайомлений лише 24.03.2025 року.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не спростував належними та допустимими доказами наведені позивачем доводи, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України в редакції від 20.06.2021, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Згідно із ч. 6 ст. 257 МК України, умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із ч.7. ст.257 МК України перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно із п.п.5,6,9 ч.8 ст. 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів:

- відомості про товари: найменування, звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар, торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах), код товару згідно з УКТ ЗЕД, найменування країни походження товарів (за наявності), опис упаковки (кількість, вид), кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру, фактурна вартість товарів, митна вартість товарів та метод її визначення, відомості про уповноважені банки декларанта, статистична вартість товарів;

- відомості про нарахування митних та інших платежів, а також про застосування заходів гарантування їх сплати: ставки митних платежів, застосування пільг зі сплати митних платежів, суми митних платежів, офіційний курс валюти України до іноземної валюти, у якій складені рахунки, визначений відповідно до статті 3-1 цього Кодексу, спосіб і особливості нарахування та сплати митних платежів, спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати);

- відомості про документи, передбачені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, окрім інших транспортні (перевізні документи), документи, що підтверджують країну походження товару, документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами УКТ ЗЕД, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про митний тариф України». Відповідно до статті 1 Закону України «Про митний тариф України» Митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Згідно ст. 266 МК України, декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів відповідно до порядку, встановленого Митним кодексом України, у випадках, визначених Митним кодексом України та Податковим кодексом України сплатити митні платежі. Для належного виконання цих обов`язків декларанту надано право перед початком декларування провести фізичний огляд, товару брати проби та зразки товарів; здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу.

При цьому відповідно до ч. 4 ст. 266 МК України саме декларант несе у повному обсязі відповідальність за вчинення порушення митних правил. Частиною 8,9 ст. 264 Митного Кодексу України передбачено, що з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації. Митний орган не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом.

Заповнення МД UA500030/2021/230023 та визначення коду товару згідно з УКТЗЕД, преференції Декларант здійснював шляхом відображення відомостей (опису, вагових, кількісних, вартісних характеристик транспортного засобу, додаткової інформації, відображеної у доповненні) із доданих в якості підстав до такого декларування документів, що містяться в матеріалах справи, а саме:

- Заява № 7112 від 13.10.2021 (зміна митного режиму);

- Заява б/н від 13.10.2021 (видача посвідчення про реєстрацію транспортного засобу);

- паспорт громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 26.11.01; - договір купівлі продажу транспортного засобу б/н від 30.09.2021;

- технічний паспорт 4174693 від 13.12.2012; - Висновок від 13.10.2021 № 2971/Е/21 про якісні та технічні характеристики не розмитненого бувшего у використанні колісного т/з;

- Сертифікат відповідності UA.013.203152-21 щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу, виданий органом з оцінки відповідності ПП «АЄС СТАНДАРТ»,

- Рішення уповноваженого державного органу Республіки Польща від 30.09.2021 NR K.5416.1.769.2019.ACZ щодо зняття зазначеного транспортного засобу з обліку в Республіці Польща на підставі договору купівлі продажу автомобіля в Україні (із зазначенням розміру мита за зняття з обліку в розмірі 10 польських злотих).

Оформлені належним чином, на відміну від доданих Одеською митницею до матеріалів справи, нотаріально засвідчені переклади договору купівлі продажу транспортного засобу б/н від 30.09.2021 та Рішення уповноваженого державного органу Республіки Польща від 30.09.2021 NR K.5416.1.769.2019.ACZ щодо зняття зазначеного транспортного засобу з обліку в Республіці Польща на підставі договору купівлі продажу автомобіля в Україні (із зазначенням розміру мита за зняття з обліку в розмірі 10 польських злотих).

Таким чином суд вважає, що твердження відповідача про порушення позивачем зазначеної норми частини 6 статті 377 Митного кодексу України є безпідставним. Позивачем було надано до митного оформлення Рішення уповноваженого державного органу Республіки Польща від 30.09.2021 № K.5416.1.769.2019.ACZ про зняття транспортного засобу з обліку. Оцінка правомірності цього рішення згідно з законодавством Республіки Польща є прерогативою компетентних органів цієї держави. Відсутність безпосереднього зняття з обліку органом, що здійснював реєстрацію, не є безумовним свідченням порушення українського митного законодавства. Митний кодекс України не встановлює імперативного обов`язку щодо зняття з обліку транспортного засобу виключно певним органом іноземної держави.

Крім того посилання відповідача на розбіжності між місцем реєстрації та місцем зняття з обліку як на підставу для висновку про порушення Закону Польщі є не доведеним. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що такі розбіжності відповідно до законодавства Республіки Польща є істотними та свідчать про недійсність наданого Рішення. Натомість, позивачем надано нотаріально засвідчений переклад, який підтверджує факт зняття транспортного засобу з обліку на підставі договору купівлі-продажу.

Щодо умислу позивача на зменшення митних платежів суд вважає, що твердження відповідача про спрямованість дій позивача на зменшення розміру митних платежів шляхом надання неправдивих відомостей є безпідставним та не підтверджується жодними належними доказами. Факт подання до митного оформлення офіційного документа іноземної держави, навіть якщо він містить певні неточності, не свідчить автоматично про наявність у позивача прямого умислу на ухилення від сплати митних платежів. Відповідачем не доведено, що позивач усвідомлював недостовірність наданої інформації та мав чітку мету незаконно зменшити розмір митних платежів.

Відповідно до ст. 53 МК України із поданням МД UA500030/2021/230023 Декларантом було надано перелік документів, що подаються для підтвердження заявленої митної вартості, зняття з обліку транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT» (кузов НОМЕР_3 ), пільгового режиму , преференції у сплаті митних платежів, інформація щодо яких міститься в матеріалах справи.

Частиною 2 ст. 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною 3 статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно із ст. 266 МК України декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Частиною першою ст. 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 485 МК України до порушення митних правил віднесено заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Зі змісту диспозиції ст. 485 МК України випливає, що суб`єктивна сторона складу вказаного порушення обумовлює вчиненням декларантом умисних дій у вигляді, зокрема, заявлення неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та особливою метою - ухилення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру.

Тобто, особа при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України повинна: усвідомлювати, що вона заявляє в митній декларації відомості, які є неправдивими чи надає неправдиві документи; усвідомлювати, що її дії призведуть до ухилення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру; усвідомлювати, що таке ухилення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру буде неправомірним; особа повинна бажати настання наслідків своїх дій, а саме зменшення розміру митних платежів чи ухилення від їх сплати, оскільки це випливає із мети правопорушення.

Усі ці ознаки характерні для умисної форми вини. Правопорушення, передбачене ст. 485 МК України не може бути вчинене з необережності.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 20.03.2018 у справі 640/7258/17, відповідно до якої для притягнення до відповідальності, згідно статті 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

При цьому, статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Декларування товару Декларантом здійснювалося у відповідності до вимог ст. ст. 257, 264 Митного кодексу України, на підставі наявної у товаросупровідних документах інформації про товар, що була додана до МД UA500030/2021/230023.

Відповідно до «Інструкції про порядок заповнення митних декларації на бланку єдиного адміністративного документу», затвердженої наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 року N 651 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 року за N 1372/21684) декларант зобов`язаний заявити точні відомості про товар у митній декларації. Тобто, декларант зобов`язаний заявити точні відомості про товари, які мають містити достатній перелік інформації для їх розпізнання та однозначного віднесення до коду згідно з УКТ ЗЕД у кількості знаків, визначеній правилами заповнення графи 31 МД для відповідного митного режиму та особливостей переміщення, згідно з основними правилами інтерпретації УКТ ЗЕД.

При цьому, митний орган зобов`язаний здійснювати перевірку правильності класифікації товарів згідно УКТ ЗЕД.

Суд звертає увагу, що з матеріалів справи, а також доданих позивачем письмових доказів, вбачається, що у поданій Декларантом декларації не було зазначено неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД, а також не було надано документів, які б містили невірні відомості.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо не відповідають дійсності.

Отже, згідно із положеннями ст. 69 та ст. 485 МК України дії позивача не містять складу адміністративного правопорушення. Також, у матеріалах адміністративної справи відсутні докази на підтвердження того, що дії позивача були спрямовані саме на умисне зменшення розміру митних платежів у формі прямого умислу.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, так як позивачем не було подано митному органу неправдивих відомостей, необхідних для Документ сформований в системі «Електронний суд» 04.04.2025 9 визначення вартості товару, декларування товару здійснювалось на підставі наявної у товаросупровідних документах інформації про товар, при цьому, сам по собі факт невірного визначення вартості товару, за умови не подання декларантом неправдивих відомостей, необхідних для визначення вартості товару, не створює склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Посилання відповідача на направлення копій документів не спростовує факту, що на момент винесення постанови обставини справи не були досліджені об`єктивно та всебічно, а вина позивача не була доведена належним чином. Формальне повідомлення не нівелює відсутності складу адміністративного правопорушення.

Щодо чинності абзацу другого статті 485 Митного кодексу України на момент винесення постанови.

Суд вважає, посилання відповідача на відтермінування втрати чинності неконституційної норми є формальним. Конституційний Суд України визнав неконституційним саме положення про фіксований розмір штрафу у 300 відсотків. Застосування неконституційної санкції, навіть у період відтермінування, є порушенням прав позивача. Прийняття Закону № 2760-ІХ після винесення оскаржуваної постанови не може легітимізувати застосування неконституційної норми на момент прийняття рішення митницею. Митний орган мав діяти з урахуванням правової позиції Конституційного Суду та розглянути можливість застосування інших положень законодавства або закриття провадження за відсутності складу правопорушення, особливо з огляду на відсутність доведеного умислу позивача.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що доводи відповідача є необґрунтованими та не спростовують позиції позивача щодо відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до якого провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а також з урахуванням встановленої відсутності доведеного умислу позивача та неконституційності застосованої санкції, вважаю позов ОСОБА_1 обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає, що по даній справі за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Державної митної служби України підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1420 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 139, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Одеської митниці Державної митної служби України (адреса м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, 21-а,65078, ) про визнання протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати постанову Одеської митниці Державної митної служби України в справі про порушення митних правил № 1338/50000/22 від 17.11.2022 року про притягнення громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с.Переможне, Комінтернівський район, Одеської області, місце проживання АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Комінтернівським РВ УМВС України в Одеській обл. 26.11.2001, ідентифікаційний код НОМЕР_2 до відповідальності за порушення митних правил за ст. 485 МК України, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Одеської митниці Державної митної служби України (код ЄРДПОУ 43333459, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а) на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1420 грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Леонов О.С.

06.05.25