Справа № 120/4517/25
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2025-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про закриття провадження в справі

м. Вінниця

09 травня 2025 р. Справа № 120/4517/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара Павла Анатолійовича, розглянувши письмово матеріали справи за позовом: ОСОБА_1 до: Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про: визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що непогоджується із розрахунком пені за несвоєчасне виконання рішення Європейського суду з прав людини № 70777/12 від 13.01.2022 у справі "Василенко проти України".

Ухвалою від 09.04.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Разом з тим, в ході дослідження матеріалів справи виникла необхідність закрити провадження у справі, виходячи з наступного.

Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Статтею 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частин 1-3 статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статті 2 та частина 4 статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами статті 373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

В свою чергу, відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно частини 1 статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові ВС від 03.04.2019 у справі № 820/4261/18.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Суд вказує на те, що вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Європейського суду з прав людини № 70777/12 від 13.01.2022 у справі "Василенко проти України" , з поміж іншого, постановлено:

(a) упродовж трьох місяців держава-відповідач повинна сплатити заявнику 1 000 (одна тисяча) євро та додатково суму будь-якого податку, що може нараховуватися, в якості компенсації судових та інших витрат, ця сума має бути конвертована в національну валюту держави-відповідача за курсом на день здійснення платежу;

(b) із закінченням зазначеного тримісячного строку до остаточного розрахунку на зазначену суму нараховуватиметься простий відсоток (simple interest) у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати, до якої має бути додано три відсоткові пункти.

Секретаріатом Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини на адресу представника позивача Пустинцева А.В та стягувачу у Державну установу "Вінницька установа виконання покарань" (№ 1) направлено листи від 15.02.2022 №19097/19729-30-22/5.2.2, № 19098/19729-30-22/5.2.2, якими роз`яснено його право у відповідності до ст. 7 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" надіслати до Департаменту державної виконавчої служби заяву про виплату відшкодування з реквізитами банківського рахунку для перерахування коштів.

22.02.2022 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренком С.В., було відкрито виконавче провадження № 68744993, пунктом 2 якого зобов`язано боржника виконати рішення Європейського суду з прав людини у строк, встановлений Законами України "Про виконавче провадження" та "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

12.05.2022 кошти в сумі 1000 євро були конвертовані бухгалтерською службою Міністерства юстиції України в національну валюту та надійшли на спеціальний реєстраційний рахунок Міністерства юстиції України, 31.05.2022 зараховані на спеціальний реєстраційний рахунок Міністерства юстиції України.

18.07.2022 державним виконавцем сформовано розпорядження № 68744993/22 про необхідність перерахувати 30784,70 грн на користь ОСОБА_2 (довірена особа стягувача згідно з довіреністю від 09.06.2022 б/н, посвідченою начальником ДУ "Вінницька установа виконання покарань № 1" А. Дудоладовим) на IBAN НОМЕР_1 в АТ КБ "ПриватБанк", МФО 305299, код за ЄДРПОУ , згідно з рішенням № 70777/12, виданим 13.01.2022 Європейським судом з прав людини.

18.07.2022 сформовано платіжне доручення № 8574 Міністерства юстиції України на суму 30784,70 грн; призначення платежу: стягнення за рішенням Європейського суду №70777/12 від 13.01.2022; Держава; № 68744993/22; справедлива сатисфакція. Отримувач: ОСОБА_2 . Банк отримувача: АТ КБ "ПриватБанк", рахунок № НОМЕР_2 . Зазначене платіжне доручення оплачено Державною казначейської службою України 04.10.2022.

02.12.2022 державним виконавцем відділу винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 68744993 на підставі п. 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28.03.2023 у справі №120/1797/23 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашової Алли Миколаївни про закінчення виконавчого провадження від 02.12.2022 у виконавчому провадженні № 68744993 з виконання рішення Європейського суду з прав людини № 70777/12 від 13.01.2022;

- зобов`язано Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вжити заходів щодо виконання в повному обсязі резолютивної частини рішення Європейського суду з прав людини № 70777/12 від 13.01.2022 стосовно виплати на користь уповноваженої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) справедливої сатисфакції та пені за несвоєчасне виконання рішення Європейського суду з прав людини у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діяла в період несплати, до якої має бути додано три відсоткові пункти;

- в іншій частині позову відмовлено.

26.07.2023 державним виконавцем відновлено виконавче провадження №68744993.

3 метою виплати зазначеної суми державним виконавцем 27.07.2023 направлена відповідна Вимога №38662946/22 Бухгалтерській службі Міністерства юстиції України та кошти в сумі 4992,70 грн. перераховані відповідачу згідно із платіжною інструкцією №207 від 04.08.2023.

Платіжною інструкцією Міністерства юстиції України від 22.08.2023 №258 перерахована пеня в сумі 582,49 грн.

23.11.2023 державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 27.06.2024 у справі №120/1797/23 заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем-суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду у справі № 120/1797/23 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Постановлено:

"Визнати протиправними дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо неналежного виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28.03.2023 у справі № 120/1797/23 з підстав, наведених у мотивувальній частині ухвали суду.

Направити окрему ухвалу до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для реагування та вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Про виконання окремої ухвали повідомити суд не пізніше одного місяця після отримання її копії.

У задоволенні решти вимог заяви позивача про визнання дій протиправними, поданої в порядку статті 383 КАС України - відмовити."

В подальшому, платіжною інструкцією Міністерства юстиції України від 28.01.2025 №10 позивачу 29.01.2025 здійснено доплату коштів у розмірі 679,3 грн. та пенні у розмірі 121,15 грн. Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашовою Аллою Миколаївною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 25.02.2025.

ОСОБА_1 не погоджується із розрахунком пені за несвоєчасне виконання рішення ЄСПЛ від 13.01.2022. Отже, із зазначеного слідує, що заявлені у цій справі позовні вимоги позивач мотивує виключно не згодою з виплаченою сумою пні за несвоєчасне виконання рішення ЄСПЛ, яку виплачено на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28.03.2023 у справі №120/1797/23.

Відтак, спір у справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, яке набуло законної сили.

Суд акцентує увагу, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, що забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

За вказаних обставин, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

У зв`язку з цим, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Відповідно до положень пункту 4 частини першої статті 238 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Спір у справі, що розглядається виник через незгоду позивача із сумою нарахованої пені за несвоєчасне виконання рішення Європейського суду з прав людини, яку нараховано на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28.03.2023 у справі № 120/1797/23, отже, дійсно спір виник, однак на стадії виконання конкретного судового рішення, а відтак, позивачу слід визначатися із належними процесуальними діями, що стосуються відкриття/закриття виконавчого провадження ДВС на виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Відтак, суд прийшов до переконання, що провадження у справі належить закрити.

Керуючись ст.ст. 238, 248, 256, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі №120/4517/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Комар Павло Анатолійович