Справа № 120/2628/25
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2025-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 р. Справа № 120/2628/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши у місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та Комісії з надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації при ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

26.02.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла позовна заява за підписом адвоката Чайки Р.О., подана від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ? відповідач 1) та Комісії з надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації при ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ? відповідач 2).

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 16.01.2024 звернувся до відповідача 1 з заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", як члену сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю ІІ групи, який зайнятий постійним доглядом за нею.

За результатами розгляду вказаної заяви відповідач 2 надіслав позивачу повідомлення від 21.01.2025 № 362/613, у якому зазначив, що протоколом комісії від 21.01.2025 № 6 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації позивачу відмовлено.

Позивач з таким рішенням не погоджується та вважає його протиправним.

Ухвалою суду від 03.03.2025 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав, хоча копія ухвали про відкриття провадження від 03.03.2025 була доставлена до його електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" 03.03.2025, що підтверджується відповідною довідкою уповноваженого працівника суду.

Ухвалою суду від 11.04.2025 у відповідача витребувано додаткові докази, необхідні для розгляду справи.

21.04.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву та витребувані документи.

У відзиві відповідач позов заперечує та зазначає, що 16.01.2025 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про надання відстрочки, додавши копії документів, у тому числі свідоцтв про народження, медичних висновків, довідок про місце проживання.

Подані документи підтверджують, що ОСОБА_2 (далі також ОСОБА_2 ) є рідною тіткою позивача. Однак висновок ЛКК від 26.12.2024 щодо потреби у догляді за цією особою оформлений з порушенням вимог ДСТУ 4163:2020, зокрема без зазначення реєстраційного індексу, що ставить під сумнів його юридичну чинність.

Крім того, із змісту акту встановлення факту догляду вбачається, що догляд за ОСОБА_2 здійснює її "син" ОСОБА_1 . Однак згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_1 є племінником ОСОБА_2 , що свідчить про недостовірність зазначених у акті відомостей.

Також відповідач звертає увагу на відсутність технічної можливості перевіряти інформацію про склад сім`ї особи, яка потребує догляду, через державні реєстри, відповідно до пункту 58-1 Порядку № 560.

Одночасно з відзивом представником відповідача подано клопотання про визнання поважними причин пропуску строку для подання відзиву та поновлення цього строку.

Ухвалою суду від 29.04.2025 вказане клопотання задоволено.

Відповідь на відзив у встановлений судом строк до суду не надходив.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 . ОСОБА_2 , у свою чергу, також є дочкою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

Таким чином, ОСОБА_2 є рідною тіткою позивача ? ОСОБА_1 .

Згідно з довідкою МСЕК серії 12 ААГ № 816387, ОСОБА_2 має інвалідність ІІ групи за загальним захворюванням, встановлену безстроково.

Також відповідно до висновку від 26.12.2024, у зв`язку з порушенням функцій організму, що унеможливлює самостійне пересування та самообслуговування, ОСОБА_2 потребує надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі.

Крім того, з матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 має рідну сестру ? ОСОБА_7 , 1942 р.н., перебуває на пенсії (пенсійне посвідчення № НОМЕР_4 ), яка подала до Виконавчого комітету Хмільницької міської ради заяву від 15.01.2025, у якій зазначила, що вона проживає у с. Уланів, Хмільницький район, Вінницька область, на постійній основі, не має наміру здійснювати догляд за сестрою та вказала, що догляд фактично здійснює ОСОБА_1 .

Аналогічну заяву подав рідний брат ОСОБА_3 , 1948 р.н., пенсіонер (пенсійне посвідчення № НОМЕР_5 ), до Виконавчого комітету Вінницької міської ради. У заяві від 15.01.2025 він також зазначив, що проживає у м. Вінниці на постійній основі, не має наміру здійснювати догляд за сестрою, а відповідні обов`язки фактично виконує його син - ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки № 98/02-4/28/24 від 23.12.2024, виданої Тростянецьким старостинським округом Вороновицької селищної ради, ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з довідкою № 99/02-4/28/24 від 23.12.2024, ОСОБА_1 проживає разом із нею без реєстрації за тією ж адресою.

Факт здійснення постійного догляду ОСОБА_1 за ОСОБА_2 підтверджено відповідним актом про встановлення факту догляду, при цьому в акті неправильно зазначено ступінь споріднення, оскільки ОСОБА_1 є племінником, а не сином ОСОБА_2

16.01.2024 звернувся до відповідача 1 з заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", як члену сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю ІІ групи, який зайнятий постійним доглядом за нею.

До заяви позивач надав наступні документи:

- копію паспорту громадянина України заявника;

- копію РНОКПП заявника;

- копію військово-облікового документа "Резерв+";

- копію свідоцтва про народження заявника;

- копію свідоцтва про укладення шлюбу;

- копію паспорту громадянина України ОСОБА_2 (тітка);

- копію РНОКПП ОСОБА_2 ;

- копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 ;

- копію довідки МСЕК серії 12ААГ № 816387 ОСОБА_2 ;

- копію пенсійного посвідчення ОСОБА_2 ;

- копія акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду від 07.01.2025;

- копія довідки від 23.12.2024 № 99/02-4/28/24;

- копія довідки про склад сім`ї від 23.12.2024 № 98/02-4/28/24;

- копія висновку форми № 080-4/0 від 26.12.2024;

- копія заяви ОСОБА_3 ;

- копію паспорту громадянина України ОСОБА_3 ;

- копію пенсійного посвідчення ОСОБА_3 ;

- копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 ;

- копія заяви ОСОБА_7 ;

- копію паспорту громадянина України ОСОБА_7 ;

- копію РНОКПП ОСОБА_7 ;

- копію пенсійного посвідчення ОСОБА_7 .

За результатами розгляду вказаної заяви відповідач 2 надіслав позивачу повідомлення від 21.01.2025 № 362/613, в якому зазначив, що протоколом комісії від 21.01.2025 № 6 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації позивачу відмовлено через надання неповного переліку документів.

Зазначене рішення відповідача стало предметом оскарження за цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та заявленим позовним вимогам, суд керується такими мотивами.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі ? Закон № 2232-ХІІ).

Згідно з ч. ч. 1, 2 статті 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі ? Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє дотепер.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі ? підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України від 21.10.1993 № 3543-XII "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (далі ? Закон № 3543-XII в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Водночас підстави відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації передбачені статтею 23 Закону № 3543-XII.

Зокрема, згідно з п. 14 ч. 1ст. 23 Закону № 3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які членів сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи). У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи;

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 затверджений Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок № 560 в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), яким, серед іншого, врегульовано процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.

Так, відповідно до Додатку № 5 вищезазначеного Порядку документами, які підтверджують право на відстрочку за пунктом 14 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII є:

- для військовозобов`язаного, який зайнятий постійним доглядом за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I чи II групи, ? документи, що підтверджують родинні зв`язки другого ступеня споріднення (рідні брати та сестри, баба та дід з боку матері і з боку батька, онуки), один із таких документів, що підтверджує неможливість членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьки, чоловік (дружина), діти, у тому числі усиновлені) здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю I чи II групи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу члена сім`ї першого ступеня споріднення в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, а також документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8);

- для військовозобов`язаного, який зайнятий постійним доглядом за членом сім`ї третього ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I чи II групи, ? документи, що підтверджують родинні зв`язки третього ступеня споріднення (дядьки, тітки, племінники та племінниці), один із таких документів, що підтверджує неможливість членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю I чи II групи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу члена сім`ї першого або другого ступеня споріднення в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, а також документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8);

- для особи, за якою здійснюється догляд, ? один із таких документів, що підтверджує інвалідність особи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або пенсійне посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики.

Таким чином, положення Постанови № 560 уточнюють, які документи мають бути подані військовозобов`язаним для реалізації права на відстрочку від призову під час мобілізації відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач 16.01.2024 звернувся до відповідача 1 з заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", як члену сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю ІІ групи, який зайнятий постійним доглядом за нею.

За результатами розгляду вказаної заяви відповідач 2 прийняв рішення про відмову у наданні відстрочки.

Позивач з таким рішенням не погоджується, зазначаючи, що він є єдиною особою, яка має як законодавчий обов`язок, так і реальну можливість здійснювати догляд за своєю тітку, ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи. Брат і сестра ОСОБА_2 ? ОСОБА_7 та ОСОБА_3 є особами похилого віку, які самі є непрацездатними та потребують сторонньої допомоги. Вони проживають окремо від ОСОБА_2 , у різних населених пунктах, не виявляють бажання здійснювати за нею догляд та письмово повідомили про це відповідні органи місцевого самоврядування. Таким чином, усю фактичну відповідальність за постійний догляд за ОСОБА_2 взяв на себе її племінник ? ОСОБА_1 , який проживає разом із нею з 2020 року та надає повсякденну допомогу у зв`язку з її інвалідністю. Інших осіб, які могли б забезпечити такий догляд, у родині немає.

Втім, оцінюючи доводи позивача, суд звертає увагу на те, що за змістом положень п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону України № 3543-XII, умовами для реалізації права на відстрочку є:

- по-перше, наявність у військовозобов`язаного члена сім`ї другого (третього) ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I чи II групи;

- по-друге, здійснення цим військовозобов`язаним постійного догляду за такою особою;

- по-третє, відсутність членів сім`ї першого та/або другого ступеня споріднення, або якщо такі члени сім`ї першого та/або другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком МСЕК або ЛКК.

Тобто, лише сукупність наведених обов`язкових обставин (фактів) надають законні підстави для отримання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Суд встановив, що ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи та рідною тіткою позивача, тобто належить до членів сім`ї третього ступеня споріднення. Позивач проживає з нею та фактично здійснює догляд, що підтверджується відповідним актом. Разом із тим, цього недостатньо для підтвердження наявності законних підстав для надання відстрочки.

У матеріалах справи відсутні належні докази того, що рідний брат і сестра особи з інвалідністю ? ОСОБА_3 та ОСОБА_7 ? як особи другого ступеня споріднення, є об`єктивно неспроможними здійснювати за нею догляд з причин, пов`язаних із станом здоров`я. Надані до суду письмові заяви цих осіб, у яких вони вказують на своє небажання здійснювати догляд, не є підтвердженням юридично значущого факту ? їхньої фізичної неспроможності виконувати відповідні обов`язки.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII та положень Порядку № 560 така неспроможність має бути підтверджена виключно медичними документами - зокрема висновками медико-соціальної експертної комісії (МСЕК) або лікарсько-консультативної комісії (ЛКК). Законодавство не передбачає можливості визнання відсутності чи нездатності членів сім`ї першого або другого ступеня споріднення на підставі власноруч написаних заяв або суб`єктивних оцінок.

Будь-які інші об`єктивні або суб`єктивні чинники, як-от проживання окремо, похилий вік, відсутність матеріальних ресурсів чи власне небажання здійснювати догляд, самі по собі не є доказами, що замінюють визначені законом медичні висновки. Відповідно, відсутність у справі таких документів свідчить про неповноту поданого до комісії пакету документів, необхідних для підтвердження права на відстрочку.

Суд також звертає увагу, що Додаток 5 до Порядку № 560 встановлює вичерпний перелік документів, якими може підтверджуватися неможливість догляду з боку родичів ближчих ступенів споріднення. У матеріалах справи такі документи відсутні. Надані позивачем заяви братa та сестри ОСОБА_2 хоч і свідчать про небажання або фактичну відсутність догляду з їхнього боку, однак не доводять наявності об`єктивної причини, яка б унеможливлювала такий догляд у розумінні вимог закону.

Суд також вказує на те, що позивачем разом із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу подано документи, які, як стверджується, підтверджують здійснення ним постійного догляду за особою з інвалідністю ІІ групи ? його тіткою ОСОБА_2 . Серед поданих документів ? акт про встановлення факту здійснення постійного догляду від 07.01.2025 та висновок лікарсько-консультативної комісії від 26.12.2024.

Так, в акті зазначено, що ОСОБА_1 є "сином" ОСОБА_2 . Водночас, відповідно до наданих свідоцтв про народження, встановлено, що він є її племінником, тобто членом сім`ї третього ступеня споріднення, а не першого. Таким чином, акт містить недостовірні відомості щодо ступеня споріднення між позивачем та особою, за якою здійснюється догляд, що свідчить про його невідповідність фактичним обставинам справи.

Крім того, суд погоджується з твердженнями відповідача щодо того, що висновок лікарсько-консультативної комісії (форма № 080-4/о від 26.12.2024) оформлено з порушенням вимог ДСТУ 4163:2020, зокрема без зазначення реєстраційного індексу документа.

Суд враховує, що відповідно до пунктів 6.1 та 6.2 вказаного стандарту обов`язковим реквізитом документів є реєстраційний індекс, який забезпечує належність документа до діловодства та його облік. Відсутність цього реквізиту свідчить про порушення встановлених правил оформлення офіційної документації, що унеможливлює використання такого висновку як належного доказу у справі.

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку, що рішення відповідача, оформлене протоколом № 6 від 21.01.2025, є обґрунтованим і таким, що відповідає вимогам законодавства. Неподання позивачем разом із заявою про надання відстрочки належних доказів, які б підтверджували неможливість виконання обов`язків з догляду членами сім`ї першого чи другого ступеня споріднення, свідчить про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Згідно з пп. 5.1. п. 5 Рішення Конституційного Суду України від 29 серпня 2012 року № 16-рп/2012 Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у ч. 3 ст. 129 цієї Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади, як наголосив Конституційний Суд України в абзаці 1 пп. 3.2 п. 3 мотивувальної частини Рішення від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011, є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у рішенні від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України", заява № 63566/00, п. 25, суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент в цілях виконання зобов`язання за п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно приписів частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України унормовано, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд вважає, що відповідач, відмовляючи у відстрочці від призову на військову службу під час мобілізації, з підстав, передбачених п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", діяв обґрунтовано та з дотриманням положень норм чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову ОСОБА_1 належить відмовити.

Враховуючи положення статті 139 КАС України та у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, позивач втрачає право на відшкодування будь-яких понесених у цій справі судових витрат.

Керуючись ст.ст. 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі розгляду справи в порядку письмового провадження зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 );

2) представник позивача: адвокат Чайка Роман Олегович (РНОКПП НОМЕР_7 , адреса для листування: АДРЕСА_3 );

3) відповідач-1: ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_8 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 );

4) відповідач-2: Комісія з надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації при ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_8 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 ).

Повне рішення суду складено 09.05.2025.

Суддя Сало Павло Ігорович