Справа № 677/2123/24
Суддя: Вознюк Р. В.
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/2123/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2025 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Вознюка Р.В.,

за участі секретаря судового засідання Федченко Л.В.,

справа № 677/2123/24,

сторони у справі:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

вимоги позивача - скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження в справі,

представник позивача Ковальчук І.М.,

розглянув справу у відкритому судовому засіданні в залі суду справу.

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ковальчук І.М. із позовною заявою, у якій просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 14747 від 16.12.2024 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 3 ст.210-1 КУпАП в сумі 17000 грн та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що позивач є військовозобов`язаним та перебуває на обліку у структурному підрозділі

ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою вирішення питань, пов`язаних з його бронюванням позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де йому повідомили, що він порушив правила військового обліку, оскільки не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 25.11.2024 по повістці, яку Позивачу було надіслано засобами поштового зв`язку.

Позивач пред`явив до огляду представникам РТЦК та СП військово-обліковий документ та витяг з системи РЕЗЕРВ+, в якому коректно внесені всі відомості про Позивача та дані уточнено вчасно. Також, Позивач пред`явив представникам Відповідача медичні документи про перебування Позивача на амбулаторному лікуванні з діагнозом «гострий бронхіт».

Проте, представниками Відповідача без будь яких пояснень склали протокол №325 від 10.12.2024 про порушення абз. 1 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме не прибув 25.11.2024 року на 09:00 год. по повістці, яку було надіслано Укрпоштою (копія протоколу додається). В подальшому, 16.12.2024 було винесено постанову №14747 про порушення Позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію та накладено штраф.

Вважає, що оскаржувана постанова є протиправною та такою що підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі посилаючись на те, що позивач вчасно обновив свої данні в системі РЕЗЕРВ+, сама оспорювана постанова не містить відомостей, з якою метою викликався Позивач до ТЦК та СП (якщо взагалі викликався), та яке саме адміністративне правопорушення Позивач скоїв, не вказано, коли саме було направлено повістку засобами поштового зв`язку, не вказано, номер поштового відправлення. Крім того, вказує на відсутність доказів належного вручення повістки позивачу відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку зі змінами, внесеними Постановою КМУ №1147 від 08.10.2024 року «Про внесення змін до Правил надання послуг поштового зв`язку».

Також наголосила, що позивач офіційно працевлаштований в ТОВ Агропартнер-1, яке на виконання Постанови КМУ від 30.12.2022 року №1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» систематично надає до органів ТЦК та СП відповідні відомості про облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підприємстві.

Відзив на позов до суду не подано.

02.01.2025 відкрито провадження у справі та витребувано копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення, за наслідками розгляду яких винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення №14747 від 16.12.2024, а у АТ «Укрпошта» відомості, які б свідчили про виконання всіх вимог Постанови №1147 від 08.10.2024 року в частині оповіщення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про направлення повістки на 25.11.2024.

07.01.2025 ухвалою суду повторно витребувано копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення, за наслідками розгляду яких винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення №14747 від 16.12.2024, а у АТ «Укрпошта» відомості, які б свідчили про виконання всіх вимог Постанови №1147 від 08.10.2024 року в частині оповіщення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про направлення повістки на 25.11.2024.

03.02.2025 ухвалою суду повторно витребувано копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення, за наслідками розгляду яких винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення №14747 від 16.12.2024, а у АТ «Укрпошта» відомості, які б свідчили про виконання всіх вимог Постанови №1147 від 08.10.2024 року в частині оповіщення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про направлення повістки на 25.11.2024.

04.02.2025 ухвалою суду задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову шляхом зупинення вчинення виконавчих дій.

19.03.2025 ухвалою суду витребувано у АТ «Укрпошта» відомості, які б свідчили про виконання всіх вимог Постанови №1147 від 08.10.2024 року в частині оповіщення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про направлення повістки на 25.11.2024, а саме опису вкладення до рекомендованого поштового відправлення №929.

07.04.2025 ухвалою суду повторно витребувано у АТ «Укрпошта» відомості, які б свідчили про виконання всіх вимог Постанови №1147 від 08.10.2024 року в частині оповіщення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про направлення повістки на 25.11.2024, а саме опису вкладення до рекомендованого поштового відправлення №929.

18.04.2025 справу прийнято до свого провадження суддею Вознюком Р.В.

28.04.2025 судом оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відкладено ухвалення та проголошення судового рішення на 08.05.2025.

У судове засідання 28.04.2025 позивач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представник позивача адвокат Ковальчук І.М. подала до суду заяву, у якій вимоги позову підтримала просила задовольнити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання 28.04.2025 не з`явився, доказів поважності своєї неявки у судове засідання не надав, відзив на позов до суду не надіслав.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суті.

Суд вважає за необхідне розглянути справу у відсутність учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом об`єктивно встановлено, що 16.12.2024 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_2 виніс постанову №14747 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», п. 2 ч. 1 дод. 2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а саме не прибув 25.11.2024 року на 09:00 до ІНФОРМАЦІЯ_4 по повістці, яку отримав Укрпоштою. Скоїв правопорушення під час дії особливого періоду.

Також судом встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 12.11.2024 було сформовано повістку № 1140668, у якій вказано про необхідність з`явитись 25.11.2024 о 09:00 для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ).

Дана повістка була направлена засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням за № 929 на адресу місця проживання ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 .

Із копії конверту та довідки про причини повернення Укрпошти слідує, що поштове відправлення повернуто 27.11.2024 відправнику з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені ст.ст.210,210-1 КУпАП).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Як встановлено статтею 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а частиною 3 цієї статті за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан. В подальшому його дія продовжувалася і останнім Указом Президента України № 26/2025 від 14.01.2025 року, затвердженого Законом України № 4220-IX від 15.01.2025 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 08.02.2025 року строком на 90 діб, - до 09.05.2025 року.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до п. 2 ч. 1 дод. 2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів;

Пунктом 23 постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 «Про затвердження порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», яка набрала чинності 18.05.2024 року встановлено (надалі - Постанова №560), що виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки.

Відповідно до п. 27 Постанови №560 під час мобілізації громадяни викликаються з метою взяття на військовий облік, проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Відповідно до п. 34 Постанови №560 у разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних. У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

У разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів (п. 24 Постанови №560).

Згідно пункту 23 Постанови №560 поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Згідно з нормами п. 41 Постанови №560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є

- день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів та з`ясованих в судовому засіданні обставин.

Судом у відповідності до положень ст. 79, 162, 171 ч.9 п.8, 175 КАС України в ухвалі Красилівського районного суду Хмельницької області від 29.05.2023 року про відкриття провадження в було роз`яснено відповідачам право подати відзив на позов та наявні у них докази, а також роз`яснено, що відповідно до ч.4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідачі таким правом не скористалися, відзив на позов не подали. Будь-яких заяв, клопотань про відкладення судового розгляду для підготовки з метою надання можливості відповідачам надати відзив на позовну заяву суду не подавали. Відомостей про наявність поважних причин неподання відзиву на позов відповідачами суду не повідомлено.

Представник позивача адвокат Ковальчук І.М. в обґрунтування позовних вимог, серед іншого, вказувала на відсутність доказів дотримання порядку вручення повістки ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи поштове відправлення № 929 повернуто відправнику з відміткою «за закінченням терміну зберігання» 27.11.2025, що в розумінні положень п. 41 Постанови №560 не є належним підтвердженням оповіщення ОСОБА_1 про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а тому суд вважає, що позивачем не було порушено вимоги абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 2 ч. 1 дод. 2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» визначених Постановою КМУ № 1487 від 30 грудня 2022 року «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» під час дії особливого періоду, тому у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваної постанови.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що оскаржувану постанову слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то з відповідача, за рахунок бюджетних асигнувань, підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 605,60 грн за подання позовної заяви та 605,60 грн за подання заяви про забезпечення позову, а всього кошти у сумі 1211,20 грн.

Щодо вимог представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 7000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 01.02.2023 у справі №160/19098/21, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При вирішенні питання стягнення витрати на правову допомогу, суд бере до уваги зазначений в заяві обсяг виконаних адвокатом робіт: надання консультації, підготовка позовної заяви.

Суд вважає, що розмір вказаних послуг з огляду на незначну складність даної справи, а також обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, є явно завищеним.

У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500 грн. Саме такий розмір витрат на оплату послуг адвоката суд вважає співмірним із складністю даної справи та обсягом виконаних робіт, витраченим на виконання таких часом, обсягом наданих послуг та виконаних робіт та значенням справи для сторони.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 9, 245, 247, 251, 283, 287 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 9, 72-77, 134, 139, 241-246, 286 КАС України, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення №14747 від 16.12.2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211 грн 20 коп. та 2500 грн витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 .

Суддя Р. В. Вознюк