Справа № 640/23620/19
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про призначення експертизи

08 травня 2025 року 640/23620/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянувши у порядку письмового провадження питання про призначення судової експертизи в адміністративній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" до Державної податкової служби України, Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та рішення,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" (далі по тексту також - ПАТ «Укрнафта»; позивач; платник) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової служби України (далі по тексту також - ДПС України; відповідач-1) та Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі по тексту також - ЦМУ ДПС по роботі з ВПП; відповідач-2; контролюючий орган), в якому просить суд:

- визнати нечинним рішення Державної податкової служби України від 20.09.2019 №2599/6/99-00-08-05-05 з 20 вересня 2019 року;

- визнати протиправними та скасувати в повному обсязі податкові повідомлення-рішення від 16.08.2019 № та від 16.08.2019 №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.06.2021, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.01.2022, адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовані податкові-повідомлення рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 16.08.2019 № та від 16.08.2019 №.

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь Публічного акціонерного товариства Укрнафта понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 17289,00 грн.

Постановою Верховного Суду від 10.07.2024 касаційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задоволено частково, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.06.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.01.2022 скасовано в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16 серпня 2019 року № та від 16 серпня 2019 року №.

Справу в цій частині направлено на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 17.06.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.01.2022 залишено без змін.

16.07.2024 матеріали справи надійшли на адресу Київського окружного адміністративного суду та за результатами автоматизованого розподілу були передані для розгляду судді Дудіну С.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.08.2024 прийнято адміністративну справу до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Дудіна С.О.

У судовому засіданні 06.05.2025 представником позивача заявлено клопотання про призначення у цій справі судової економічної експертизи, на вирішення якої поставити питання:

1) якими є підстави виникнення податкового боргу в розмірі 607 427 436,02 грн, у тому числі пеня 210 729,06 грн, відображеного в інтегрованій картці платника ПАТ «УКРНАФТА» як сальдо на початок 2018 року;

2) в погашення якого податкового боргу за даними інтегрованої картки ПАТ «УКРНАФТА» з податку на додану вартість контролюючим органом спрямовувалися грошові кошти, сплачені ПАТ «УКРНАФТА» платіжними дорученнями, доданими до відповіді на відзив від 13.01.2020 вих. № 01/01/07-32 (182 шт на 95 арк);

3) чи підтверджуються даними інтегрованої картки платника ПАТ «УКРНАФТА» обґрунтованість застосування штрафу у відповідних розмірах згідно з кожним із оскаржуваних податкових повідомлень-рішень у справі № 640/23620/19?

Позивач просить доручити проведення судової експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6), а витрати, пов`язані з проведенням експертизи, покласти на ПАТ «Укрнафта».

Представник відповідача у судовому проти вказаного клопотання заперечував, стверджуючи, що наявні у справі матеріали надають можливість розглянути та вирішити спір без залучення експерта.

При цьому, представники сторін заявили клопотання про розгляд та вирішення питання щодо доцільності призначення у цій справі експертизи у порядку письмового провадження.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

У зв`язку з цим усною ухвалою суду, постановленою із занесенням до протоколу судового засідання від 06.05.2025, суд вирішив здійснити розгляд та вирішення питання про призначення у справі судової експертизи у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо доцільності призначення у цій справі судової експертизи, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем-2 проведено камеральну перевірку ПАТ «Укрнафта» щодо порушення граничних термінів сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість за звітні періоди, задекларовані податковими деклараціями за жовтень 2018 року (від 20 листопада 2018 року № ), за листопад 2018 року (від 20 грудня 2018 року № ), за грудень 2018 року (від 20 січня 2019 року № ), за січень 2019 року (від 20 лютого 2019 року № ) та уточнюючими розрахунками податкових зобов`язань за липень 2018 року (від 20 січня 2019 року № ), за вересень 2018 року (від 20 грудня 2018 року № ), за жовтень 2018 року (від 20 грудня 2018 року № , від 20 січня 2019 № ), за листопад 2018 року (від 20 лютого 2019 року № ), за результатами якої складено акт від 22 липня 2019 року № 2245/28-10-42-03/00135390.

Перевіркою встановлено порушення платником вимог пункту 57.1 статті 57, пункту 203.2 статті 203 ПК України з огляду на несвоєчасну сплату самостійно визначених податкових зобов`язань за результатами декларування податку на додану вартість за звітні періоди, задекларовані податковими деклараціями за жовтень 2018 року (від 20 листопада 2018 року № ), за листопад 2018 року (від 20 грудня 2018 року № ), за грудень 2018 року (від 20 січня 2019 року № ), за січень 2019 року (від 20 лютого 2019 року № ) та уточнюючими розрахунками податкових зобов`язань за липень 2018 року (від 20 січня 2019 року № ), за вересень 2018 року (від 20 грудня 2018 року № ), за жовтень 2018 року (від 20 грудня 2018 року № , від 20 січня 2019 року № ), за листопад 2018 року (від 20 лютого 2019 року № ).

Зокрема, кошти, спрямовані позивачем на сплату податку на додану вартість за жовтень - грудень 2018 року та січень 2019 року з урахуванням уточнюючих розрахунків, контролюючий орган направив у рахунок погашення податкового боргу та нарахував штрафні санкції за затримку сплати податкового зобов`язання.

На підставі зазначеного акта перевірки відповідачем-2 16 серпня 2019 року прийнято податкові повідомлення-рішення: № , згідно з яким застосовано штраф у розмірі 244507072,36 грн; № , згідно з яким застосовано штраф у розмірі 17845775,41 грн.

Скасовуючи судові рішення у цій справі, Верховний Суд зазначив таке:

"Якщо платник сплачує суму грошового зобов`язання, але при цьому має податковий борг із податку, то сплачена сума зараховується в погашення податкового боргу з цього податку у календарній черговості виникнення такого боргу. Тобто, погашення відповідних зобов`язань здійснюється контролюючим органом за таким алгоритмом основне зобов`язання, штраф, пеня. При цьому відповідні дії повинні здійснюватися у порядку черговості виникнення податкового зобов`язання.

В свою чергу, сплата податкового зобов`язання перед погашенням податкового боргу, тобто з порушенням правил пункту 87.9 статті 87 ПК України, внаслідок чого контролюючий орган здійснює зарахування коштів на погашення податкового боргу замість платника, не може вважатися належною сплатою податкового зобов`язання та тягне за собою відповідальність, передбачену пунктом 126.1 статті 126 ПК України, про що зазначив Верховний Суд, зокрема, в постанові від 26 березня 2019 року у справі № 810/315/17.

Відповідно до вимог ПК України, з метою реалізації підпункту 19-1.1.10 пункту 19-1.1 статті 19-1 цього Кодексу, підпункту 5 пункту 4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375, та з метою удосконалення оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджету та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, наказом Міністерства фінансів України від 07 квітня 2016 року № 422 затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі Порядок №422).

Цей Порядок визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (пункт 1 Розділу І Порядку №422).

Відповідно до пункту 1 глави 1 Розділу II Порядку № 422 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами Державної фіскальної служби України відкриваються інтегровані картки платника за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. Інтегрована картка платника містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

З метою забезпечення контролю за коректністю відображення інформації в інформаційній системі органів Державної фіскальної служби України при відкритті/закритті інтегрованих карток платника підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, проводиться щоденний контроль шляхом формування реєстрів перевірки записів (пункт 1 глави 2 Розділу II Порядку №422).

За правилами пункту 1 глави 1 розділу III Порядку № 422 для забезпечення контролю за повнотою та своєчасністю розрахунків платників органи Державної фіскальної служби України проводять оперативний облік надходжень за податками, зборами на підставі документів, визначених порядком взаємодії органів Державної фіскальної служби України та органів Казначейства у процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями.

Відповідно до пункту 1 глави 1 Розділу IV Порядку № 422 первинні показники, що відображаються в підсистемі, яка забезпечує обробку податкової звітності та платежів, є показниками форм податкової звітності та звітності з єдиного внеску, затверджених у встановленому порядку.

На підставі таких алгоритмів, що затверджені окремим організаційно-розпорядчим актом Державної фіскальної служби України, в інформаційній системі органів Державної фіскальної служби України здійснюються процедури: приймання та реєстрації Звітних документів; проведення арифметичного та логічного контролю Звітних документів; відображення (рознесення) даних первинних показників Звітних документів в інтегрованій картці платника.

За змістом пункту 1 глави 2 Розділу IV Порядку № 422 звітні документи подаються платником.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що інтегрована картка платника формується на підставі поданих таким платником даних звітних документів (первинних показників, що містяться у первинних документах), тому висновок судових інстанцій про неправомірне використання контролюючим органом даних інтегрованої картки платника є безпідставним.

Наведене правозастосування відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21 жовтня 2019 року у справі №826/7343/18.

Водночас тлумачення приписів Порядку №422 свідчить, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника відомостей щодо своєчасного і достовірного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для такого платника й обумовлює наявність в останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків платника з бюджетом.

Адекватним та ефективним способом відновлення порушених прав платника, у разі некоректного (недостовірного, помилкового) відображення контролюючим органом фактичного стану його розрахунків із бюджетом, є зобов`язання контролюючого органу провести коригування даних інтегрованої картки платника, що неодноразово висловлено Верховним Судом, зокрема, в постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 816/2042/16, від 02 жовтня 2018 року у справі № 816/2220/17, від 20 грудня 2018 року у справі № 818/326/17, від 17 січня 2024 року у справі № 440/1460/19.

Вимоги частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язують суд до активної ролі в судовому процесі, в тому числі до офіційного з`ясування всіх обставин справи і у відповідних випадках до витребування тих доказів, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.

Утім, вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій не з`ясували обставини щодо звернення ПАТ Укрнафта з відповідним позовом до суду з метою коригування даних його інтегрованої картки платника, вважаючи, що останні є недостовірними.

При цьому судові інстанції не встановили дійсний податковий обов`язок позивача в межах спірних правовідносин, а також правильність визначення контролюючим органом сум грошового зобов`язання з податку на додану вартість, за несвоєчасну сплату яких застосовано штраф у відповідних розмірах згідно з кожним із оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Натомість суди обмежившись посиланням на ненадання контролюючим органом первинних документів на підтвердження існування в ПАТ Укрнафта податкового боргу, а також на висновок експертів від 22 грудня 2020 року № 18441/20-71/36225/36226/36227/20-71.

Проте, суди не конкретизували, які саме первинні документи необхідно було подати відповідачу-2 на підтвердження наявності в позивача податкового боргу та чи є ЦМУ ДПС по роботі з ВПП розпорядником таких первинних документів.

Безпідставно покладено судовими інстанціями в основу оскаржуваних рішень й висновок експертів від 22 грудня 2020 року № 18441/20-71/36225/36226/36227/20-71.

У висновку експертів від 22 грудня 2020 року № 18441/20-71/36225/36226/36227/20-71, складеному за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи в цій адміністративній справі, зазначено лише, що документально підтвердити розмір та черговість виникнення у позивача податкового боргу з податку на додану вартість за податкові (звітні) періоди, що передували податковим (звітним) періодам жовтня 2018 року січня 2019 року, станом на дату складення акта від 22 липня 2019 року № 2245/28-10-42-03/00135390, не видається за можливе з огляду на ненадання первинних документів податкового обліку.

Водночас експертами не конкретизовано, які саме первинні документи ЦМУ ДПС по роботі з ВПП необхідно було надати, а також не зазначено причини неможливості витребування таких документів у ПАТ Укрнафта, незважаючи на те, що саме на суб`єкта господарювання покладається відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну.

Отже, колегія суддів Касаційного адміністративного суду дійшла висновку, що внаслідок неповного з`ясування обставин справи суди попередніх інстанцій не забезпечили повного і всебічного розгляду адміністративної справи, не вжили визначених законом заходів, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи."

Відповідно до частини п`ятої статті 353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Отже, з метою виконання вказівок Верховного Суду, які є обов`язковими для суду першої інстанції, під час нового розгляду справи необхідно встановити, за погашення якого грошового зобов`язання з податку на додану вартість відповідачем нараховано штраф і чи дійсно погашення такого грошового зобов`язання відбулося несвоєчасно.

Суд погоджується з позицією позивача про те, що підстави, черговість виникнення податкового боргу, а також порядок погашення такого боргу визначався відповідачем-2 відповідно до інтегрованої картки платника. На підтвердження правомірності своїх дій під час нового розгляду справи відповідачем надані інтегровані картки ПАТ «УКРНАФТА» з ПДВ за 2016, 2017, 2018 роки. Інтегровані картки містять сальдо розрахунків на кінець і на початок кожного звітного року, проте не містять розшифровки (детального опису) сум, з яких таке сальдо сформовано. Зокрема, згідно з ІКП за 2018 рік на початок року сальдо розрахунків ПАТ «УКРНАФТА» по ПДВ складало 607 427 436,02 грн недоїмки, у тому числі пеня 210 729,06 грн. Впродовж 2018 року статус розрахунків ПАТ «УКРНАФТА» із бюджетом змінювався відповідно до черговості зарахування контролюючим органом грошових коштів, які сплачувалися ПАТ «УКРНАФТА» в погашення відображеного в ІКП податкового боргу.

Суд враховує надані позивачем пояснення про те, що за результатами дослідження ІКП за 2018 рік ПАТ «УКРНАФТА» було виявлено, що до складу податкового боргу впродовж 2018 року відповідачем-2 включалися неузгоджені грошові зобов`язання. Наприклад, як підтверджується ІКП за 2018 рік, до податкового боргу за датою операції « 20.12.2018» в ІКП було внесено запис про наявність податкового боргу на загальну суму 110 773 721,77 грн. з посиланням на податкове повідомлення-рішення № від 07.11.2018. В свою чергу, податкове повідомлення-рішення № від 07.11.2018 було оскаржене ПАТ «УКРНАФТА» в адміністративному порядку та в судовому порядку (справа № 640/3262/19 ). У додаткових поясненнях від 05.05.2025, поданих через електронний суд, відповідач-2 стверджує, що грошові кошти, сплачені ПАТ «УКРНАФТА» на погашення податкових зобов`язань, задекларовані за жовтень 2018 (від 20.11.2018 № ), за листопад 2018 (від 20.12.2018 № ), за грудень 2018 (від 20.01.2019 № ), за січень 2019 (від 20.02.2019 № ) та уточнюючими розрахунками податкових зобов`язань за липень 2018 (від 20.01.2019 № ), за вересень 2018 (від 20.12.2018 № ), за жовтень 2018 (від 20.12.2018 № , від 20.01.2019 № ), за листопад 2018 (від 20.02.2019 № ), не спрямовувалися в погашення податкового боргу по податковому повідомленню-рішенню № від 07.11.2018. Разом з тим, перевірити достовірність тверджень відповідача-2 у ПАТ «УКРНАФТА» можливості немає, оскільки ІКП за 2018 рік містить 172 записи з посиланням на податкове повідомлення-рішення № від 07.11.2018 з різними статусами: за датою операції « 20.12.2018 внесено записи»: «донараховано ШС…», «збільшено боргу ШС…», «Змен.необхідну штр.санкції…», а за датою операції « 21.12.2018» - «Зменшено боргу по ШС…».

Таким чином, для правильного розгляду та вирішення справи необхідно дослідити всю історію податкового боргу позивача, починаючи з моменту його виникнення; правомірності відображення боргу на підставі податкових повідомлень-рішень, які були оскаржені у судовому порядку; здійснення коригування в ІКП шляхом виключення показників про узгоджене грошове зобов`язання; здійснення зарахування сплачених позивачем сум податків тощо.

Наведене, на переконання суду, свідчить про те, що для розгляду і вирішення справи по суті потрібні знання, відмінні від права, зокрема, в галузі економіки, що є підставою для призначення у справі судової економічної експертизи.

Частиною четвертою статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Відповідно до частини першої статті 103 Кодексу адміністративного судочинства України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій (яким) доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Згідно з частиною третьою статті 103 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).

В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків (частина п`ята статті 103 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 136 КАС України суд може зобов`язати учасника справи, який заявив клопотання про виклик свідка, призначення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача, забезпечення, витребування або огляд доказів за їх місцезнаходженням, попередньо (авансом) оплатити витрати, пов`язані з відповідною процесуальною дією.

Якщо клопотання заявили декілька учасників справи, необхідну грошову суму авансом в рівних частках сплачують відповідні учасники справи, а у випадках, коли відповідна процесуальна дія здійснюється з ініціативи суду - учасником (учасниками) справи, на якого (яких) суд поклав відповідний обов`язок.

На підставі цієї норми суд вважає за доцільне покласти обов`язок щодо попередньої (авансової) оплатити витрати, пов`язаних з проведенням експертизи, на позивача, яким заявлено клопотання про призначення експертизи.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд має право зупинити провадження у справі в разі призначення судом експертизи - до одержання її результатів.

За таких обставин, враховуючи обмежений строк розгляду справи та з метою недопущення його порушення, суд вважає за необхідне зупинити провадження в адміністративній справі до одержання результатів судової економічної експертизи.

Керуючись статтями 102, 103, 236, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Призначити у справі судову економічну експертизу.

2. Поставити на вирішення експерта наступні питання:

- чи підтверджується документально викладений в акті перевірки від 22.07.2019 №2245/28-10-42-03/00135390 висновок Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про порушення Публічним акціонерним товариством "Укрнафта" пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України у вигляді несвоєчасної сплати самостійно визначених податкових зобов?язань за результатами декларування податку на додану вартість за звітні періоди, задекларовані податковими деклараціями за жовтень 2018 року (від 20.11.2018 №), за листопад 2018 року (від 20.12.2018 №), за грудень 2018 року (від 20.01.2019 №), за січень 2019 року (від 20.02.2019 №) та уточнюючими розрахунками податкових зобов?язань за липень 2018 року (від 20.01.2019 №), за вересень 2018 року (від 20.12.2018 №), за жовтень 2018 року (від 20.12.2018 №, від 20.01.2019 №), за листопад 2018 року (від 20.02.2019 №);

- чи підтверджується документально викладений в акті перевірки від 22.07.2019 №2245/28-10-42-03/00135390 висновок Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про порушення Публічним акціонерним товариством "Укрнафта" пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України та несвоєчасної сплати самостійно визначених податкових зобов?язань за результатами декларування податку на додану вартість за звітні періоди, задекларовані податковими деклараціями за жовтень 2018 року (від 20.11.2018 №), за листопад 2018 року (від 20.12.2018 №), за грудень 2018 року (від 20.01.2019 №), за січень 2019 року (від 20.02.2019 №) та уточнюючими розрахунками податкових зобов`язань за липень 2018 року (від 20.01.2019 №), за вересень 2018 року (від 20.12.2018 №), за жовтень 2018 року (від 20.12.2018 №, від 20.01.2019 №), за листопад 2018 року (від 20.02.2019 №);

- якими є підстави виникнення податкового боргу в розмірі 607 427 436,02 грн, у тому числі пеня 210 729,06 грн, відображеного в інтегрованій картці платника ПАТ «УКРНАФТА» як сальдо на початок 2018 року;

- в погашення якого податкового боргу за даними інтегрованої картки ПАТ «УКРНАФТА» з податку на додану вартість контролюючим органом спрямовувалися грошові кошти, сплачені ПАТ «УКРНАФТА» платіжними дорученнями, доданими до відповіді на відзив від 13.01.2020 вих. № 01/01/07-32 (182 шт на 95 арк);

- чи підтверджуються даними інтегрованої картки платника ПАТ «УКРНАФТА», платіжними дорученнями про сплату податків обґрунтованість застосування штрафу у відповідних розмірах згідно з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями від 16 серпня 2019 року № та № ?

3. Доручити проведення судової експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

4. Зобов`язати позивача провести попередню оплату витрат з проведення експертизи на підставі виставленого рахунку, докази чого разом з калькуляцією витрат, актом виконаних робіт та інформацією про складність експертизи надати у судове засідання, яке буде призначене після проведення експертизи.

5. Зобов`язати учасників процесу надати експерту всі необхідні документи для вирішення поставлених перед ним питань.

6. Попередити експерта про кримінальну відповідальність за статтями 384 та 385 Кримінального кодексу України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків відповідно до ч.5 ст.103 Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України "Про судову експертизу".

7. Ухвалу та матеріали справи направити за адресою: 03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6.

8. Зобов`язати Київський науково-дослідний інститут судових експертиз надати суду та сторонам після закінчення судової експертизи експертний висновок, разом з калькуляцією витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

9. Зупинити провадження у справі до одержання результатів судової економічної експертизи.

10. Копію ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Дудін С.О.