Справа № 380/23400/23
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/23400/23 пров. № А/857/27860/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Гінди О.М., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року у справі №380/23400/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемберг Парк» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними дій (головуючий суддя першої інстанції Грень Н.М., час ухвалення у порядку спрощеного позовного провадження, місце ухвалення м. Львів, дата складання повного тексту 30.09.2024),-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лемберг Парк» звернулося в суд з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить :

- скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 11.05.2023 № 10309/13-01-07-11 про нарахування штрафних санкцій на суму 1 020 грн.

- скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 11.05.2023 №10364/13-01-07-11 щодо відмови у наданні бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку у сумі 477541 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачем отримано оскаржувані податкові повідомлення-рішення, які прийняті за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні за січень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

Повідомив, що у ході перевірки складено акт перевірки від 20.04.2023 № 9307/13-01-07-11/41762354, в якому визначено, що товариство порушило п. 44.1, п. 44.3 ст. 44, п. 85.2 ст. 85, п. 200.1, п. 200.14 , п. 200.4 ПК України, оскільки до перевірки не надано всіх необхідних документів, що підтверджують дані податкової декларації за січень 2023 року. Позивач вказує, що в акті перевірки на стор. 3 п. 2.13 вказано, що: «засобами електронного зв`язку на електронний кабінет платника скеровано письмове повідомлення від 06.04.2023 № 11187/6/13-01-07-11 щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та надання всіх необхідних документів, що підтверджують дані податкових декларацій, однак станом на 20.04.2023 ТОВ «Лемберг Парк» не надано жодних документів, про що складено Акт «Про засвідчення факту ненадання ТОВ «Лемберг Парк» документів, (первинних та бухгалтерських) для перевірки» від 18.04.2023 № 516/13-01-07-11/41762354».ТОВ «Лемберг Парк» не отримувало в електронному кабінеті платника податків повідомлення ГУ ДПС у Львівській області від 06.04.2023 № 11187/6/13-01-07-11 щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та надання всіх необхідних документів у зв`язку з чим, Товариство не знало про проведення вказаної перевірки. Крім того, зазначає, що 23.03.2023 проведено обшук слідчими 4 управління досудового розслідування ГСУ СБ України у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження від 18.04.2022 № 0000162 під час якого вилучено первинні бухгалтерські документи, банківські документи, податкова звітність та електронні носії на яких вівся бухгалтерський облік Товариства та містились ключі (електронний підпис) входу до банку, та, у тому числі до електронного кабінету платника податку. Таким чином, платник податків станом на 06.04.2023 - день надсилання податковим надання копій первинних документів та іншої бухгалтерської звітності доступу до електронного кабінету не мав.

Зазначив, що особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених ПКУ (п. 112.1 ст. 112 ПКУ). У діях Товариства щодо ненадання документів на запит податкового органу не було вини, оскільки йому не було відомо про надходження такого запиту, а також на момент проведення перевірки Товариство фізично не мало у своєму розпорядженні запитуваних документів, які були вилучені правоохоронними органами поза волею платника податків.

Щодо заявленої до відшкодування суми ПДВ в розмірі 477541,00 грн, яка вказана у податковій декларації за січень 2023 року та відповідно до додатку 3 до податкової декларації з ПДВ за 2023 рік зазначив, що така сформована за рахунок податкового кредиту, отриманого від постачальника ТОВ «Арія Моторс», у серпні 2022 року - у сумі 477541,00 грн, яка переносилися у наступні звітні періоди. Стверджує, що вказана операція підтверджені первинними бухгалтерськими та платіжними документами, сформованими та зареєстрованими податковими накладними.

Вважає, що відповідачем прийняті оскаржувані податкові повідомленні-рішення неправомірно, без належного дослідження обставин, а висновки, викладені в акті перевірки, не відповідають фактичним обставинам справи, неправильно застосовано норми матеріального права, а тому такі є протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 11.05.2023 № 10364/13-01-07-11. Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 11.05.2023 №10309/13-01-07-11. Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Лемберг Парк» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області сплачений судовий збір в сумі 5368 грн 00 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що вважає його таким, що прийняте у зв`язку із неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема, ст.78, 85 Податкового кодексу України та порушенням норм процесуального права, а саме ст.8, 9, 11, 90 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції проігноровано доводи контролюючого органу в частині дотримання ним процедури передбаченої п.85.9 ст.85 Податкового кодексу України, зокрема неможливість її реалізації в повній мірі з огляду на ігнорування платником податків своїх обов`язків, зокрема, отримання наказу на проведення перевірки та надання до перевірки документів або пояснень з приводу обставин їх відсутності у розпорядження підприємства.

Крім того, відповідач неодноразово покликався на той факт, що скерування наказу в електронний кабінет було виключною мірою, застосованою контролюючим органом з метою повідомлення платника, який свідомо уникав отримання вказаних документів, ігноруючи норми пункту 85.2 ст.85 Податкового кодексу України в частині обов`язку платника податків надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки та п.16.1.11 ст.16 Податкового кодексу України в частині обов`язку повідомити про зміну місця знаходження. Отже, ураховуючи вищенаведені приписи, відповідачем дотримано вимоги діючого законодавства щодо належного повідомлення позивача про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.

Станом на 20.04.2023 ТОВ «Лемберг Парк» не надано жодних документів, про що складено Акт про засвідчення факту ненадання ТОВ «Лемберг Парк» документів (первинних та бухгалтерських) для перевірки від 18.04.2023 № 516/13-01-07- 11/41762354.

Апелянт вказує, що покликання суду на той факт, що первинні документи були вилучені правоохоронними органами не відміняє обов`язків наявних у платника податків в ході проведення перевірки. Більше того, суд покладаючи на контролюючий орган вину в частині недотримання процедури передбаченої пп.85.9 ст.85 ПКУ не врахував, що зміст протоколу виїмки не дає можливості ідентифікувати, які саме документи були вилучені у позивача, поряд з цим факт подання документів до суду та його обізнаність щодо складання акту перевірки та винесення податкових повідомлень-рішень вказують на наявність доступу у платника податків до електронного кабінету, який він використовує у вибіркових обставинах.

Щодо висновків суду першої інстанції про порушення контролюючим органом 30-денного строку на повідомлення платника про проведення невиїзної перевірки, то вважає, що така позиція суперечить практиці застосування норми п.79.2 ст.79 та пп.200.11 ст.200 Податкового кодексу.

Апелянт зазначає, що судове рішення не містить оцінки причинно-наслідкового зв`язку між процедурним порушенням та незаконністю оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Що стосується виявлених перевіркою порушень, то апелянт вказує на те, що висновки позапланової невиїзної перевірки, проведеної у порядку контролю за правильністю висновків акту перевірки від 20.04.2023 № 9307/13-01-07-11/41762354, ґрунтуються суто згідно матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, яке здійснюється Головним слідчим управлінням СБ України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2022 за № 0000162 за підозрою ОСОБА_1 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 110-2, ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, представлених старшим слідчим в ОВС 2 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України, в частині придбання та використання у фінансово-господарській діяльності придбаних легкових автомобілів, які взяті за основу, оскільки документів необхідних для проведення перевірки платником податків не надано.

Враховуючи вищезазначене, оскільки автомобілі (марки BMW Х5 G05 xDrive 45е, номер кузова: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , автомобіль мaрки BMWХ5 G05 xDrive 30d, номер кузова: НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ) реалізовані та не використовуються у господарській діяльності товариства, (відповідно до отриманої інформації від Управління досудового розслідування ГСУ СБ України автомобілі фактично реалізовані через територію республіки білорусь до російської федерації), а при придбанні автомобілів підприємством відображено суми податкового кредиту в Деклараціях з податку на додану вартість у загальній сумі 732 763 грн. (суми ПДВ сформовані за рахунок придбання вказаних транспортних засобів заявлено до бюджетного відшкодування у податковій декларації з ПДВ за січень 2022 року), то відповідно до п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.189.1 ст.189, п.198.5 , «г» ст.198 Податкового кодексу підприємству необхідно було б нараховувати податкові зобов`язання, у зв`язку з їх реалізацією невстановленим особам та не використанням в господарській діяльності підприємства.

Надані Службою безпеки України вантажно-митні декларації беззаперечно засвідчують імпорт транспортних засобів до Російської Федерації, тобто їх реалізацію у цій країні, що спростовує доводи позивача про їх тимчасове переміщення, оскільки ці два режими є взаємовиключними, і факт тимчасового переміщення не знаходить свого відображення в графах вказаних ВМД, на відміну від імпорту.

Таким чином, на порушення вимог п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.189.1 ст.189; п.198.5 п.п «г» ст.198 Податкового кодексу ТзОВ «Лемберг Парк» внаслідок ненарахування податкових зобов`язань, у зв`язку з реалізацією автомобілів невстановленим особам та не використанням в господарській діяльності, підприємством занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість за січень 2022 року на суму 477541 гривень.

Враховуючи вище наведене, порушуючи вимоги п.44.1, п.44.6 ст.44, п.200.1 п.200.4, п.200.14 ст.200 ПК України апелянт вважає, що у зв`язку із недостовірним відображенням сум податку, фактично сплаченого у попередніх та звітному (податкових ) періодах постачальникам товарів/послуг (за рахунок ненадання платіжних доручень (банківських виписок) щодо оплати постачальникам сум ПДВ при придбанні товарів, немає прав на бюджетне відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку за січень 2023 у сумі 477 541 грн.

З урахуванням наведеного просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 у справі №380/23400/23 та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТзОВ «Лемберг Парк» відмовити повністю.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лемберг Парк» подало відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції, вважає рішення суду законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Також позивач зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанцій неодноразово вказував, що жодної заяви про бажання отримувати документи через електронний кабінет на адресу Відповідача не скеровував. Відповідачем надано до суду першої інстанції лише фото (скріншот) з екрану, з якого видно лише реєстраційний номер документа, вид доставки - електронний кабінет, дату направлення, однак з наданих роздруківок графа «отримано» та графа «квитанція» не містить жодних позначок. Отже, надані контролюючим органом знімки екрану не дають підстав вважати, що відповідні документи були отримані платником податків.

Враховуючи, що докази отримання позивачем запиту про надання документів та інформації від 06.04.2023 №11187/6/13-01-07-11 в матеріалах справи відсутні, позивач фактично не був обізнаний про проведення перевірки, а також необхідності надання будь-яких документів, а також те, що запитувані документи були вилучені у позивача під час обшуку, ТОВ «ЛЕМБЕРГ ПАРК» не мало змоги надати Відповідачу первинні бухгалтерські документи для проведення перевірки.

За приписами ПК України така перевірка мала бути зупинена до часу отримання Відповідачем від правоохоронних органів усіх вилучених документів, необхідних для проведення перевірки.

Покликаючись на практику Верховного Суду, позивач зазначає, що у разі визнання перевірки незаконною така перевірка відсутня як юридичний факт, що виключає наявність у податкового органу компетенції на прийняття податкового повідомлення-рішення. У такому випадку висновки Акту перевірки, визнаної протиправною, не повинні оцінюватися судом. Податкові повідомлення- рішення є протиправними та підлягають скасуванню в силу незаконності податкової перевірки та відсутності правових наслідків такої.

Також позивач вказує, що посилання Відповідача на відомості отримані з матеріалів кримінального провадження, стосовно того, що зазначені автомобілі 09.09.2022 та 22.09.2022 перетнули державний кордон до Республіки Польща з метою їх подальшого продажу на території країни-агресора, не заслуговують на увагу, оскільки Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що до винесення вироку в рамках кримінального провадження, протокол обшуку чи допиту, здійсненого під час досудового розслідування не може вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві.

Крім цього, позивач повідомляє, що 29.11.2024 року на адресу його представника надійшла відповідь Державної митної служби України №19/19-02-02/8.19/5504 від 28.11.2024 року, відповідно до якої було повідомлено, що за відомостями з інформаційних ресурсів митних органів станом на 26.11.2024 даних щодо митного оформлення товарів ТОВ «ЛЕМБЕРГ ПАРК» () у період з 01.09.2022 по 01.10.2022 не виявлено. Митне оформлення зазначених транспортних засобів здійснено у режимі «Імпорт (Випуск для вільного обігу)» за митними деклараціями типу ІМ40ДЕ №UA209200/2022/18310 від 22.08.2022 та № UA305130/2022/30630 від 30.08.2022 відповідно.

З урахуванням вищевикладеного вбачається, що ГУ ДПС у Львівській області не мало жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що автомобілі (марки BMW Х5 G05 xDrive 45е, номер кузова: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , автомобіль марки BMW Х5 G05 xDrive 30d, номер кузова: НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ) не використовуються у господарській діяльності підприємства, у зв`язку з чим висновки Акту документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемберг Парк» №18031/13-01-07-03/41762354 від 10.07.2023р., щодо порушення Позивачем вимог п. 185.1, ст. 185, п. 187.1. ст. 187, п. 188.1 ст. 188; п. 198.5 ст.198; п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПК України, були зроблені на підставі необґрунтованих даних та суб`єктивних припущеннях перевіряючих.

Позивач просить звернути увагу Суду на Витяг з Єдиного державного реєстру ТЗ Міністерства внутрішніх справ від 28.11.2024 року стосовно зареєстрованих за ТОВ «Лемберг Парк» транспортних засобів. Згідно з інформації, яка міститься у Витягу наступні автомобілі: марки BMW ХЗ xDrive20d/G01 VIN: НОМЕР_5 , 2022 року випуску, BMW Х5 xDrive45e/G05 VIN: НОМЕР_1 , 2022 року випуску, BMW Х5 xDrive30d/ НОМЕР_6 , VIN: НОМЕР_3 , 2022 року випуску, перебувають у власності ТОВ «Лемберг Парк».

Також на підтвердження використання автомобілів (марки BMW Х5 G05 xDrive 45е, номер кузова: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , автомобіль марки BMW Х5 G05 xDrive30d, номер кузова: НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ) у господарській діяльності Позивача, вказує на Договір оренди транспортних засобів № 1202-24 від 12.02.2024 року укладений між ТОВ «ЛЕМБЕРГ ПАРК» та EWAL TRADE Sp. z o. o , Додаток №1 від 26.02.2024р., Додаток № 1 від 28.02.2024р.

Додатково зазначає про Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність форми №20-ОПП від 12.04.2023 року та від 30.09.2022 року, оборотно-сальдової відомості по рахунку 105 за січень 2022 р. - грудень 2024 р., даних з ІКП ТОВ «Лемберг Парк», вбачається, що автомобілі марки BMW Х5 xDrive45e/G05 VIN: НОМЕР_1 , 2022 року випуску, BMW Х5 xDrive30d/ НОМЕР_6 , VIN: НОМЕР_3 , 2022 року випуску, знаходяться на бухгалтерському обліку позивача.

Також позивачем подана заява, в якій зазначає про наявність судових рішень ухвалених Восьмим апеляційним адміністративним судом у аналогічних справа, зокрема № 380/27956/23 та № 380/27530/23.

Головним управлінням ДПС у Львівській області подані додаткові пояснення, у яких апелянт зазначає, що Позивач до матеріалів справи долучтв договір оренди транспортних засобів від 12.02.2024 №1202-24. Із змісту відповідного договору встановлено, що ТзОВ «Лемберг Парк» (Орендодавець) зобов`язується передати EWAL TREADE Sp. z. o. o. (місце реєстрації Республіка Польща) (Орендар) у тимчасове оплатне користування транспортні засоби вказані у Додатку 1. Відповідно до Додатку 1 транспортні засоби, що передаються від ТзОВ «Лемберг Парк» до EWAL TREADE Sp. z. o. o. : автомобіль марки BMW Х5 G05 xDrive 45е, номер кузова: НОМЕР_1 - НОМЕР_2 ; автомобіль марки BMW Х5 G05 xDrive 30d, номер кузова: НОМЕР_3 - НОМЕР_4 .

Однак, при долучені до матеріалів справи вище зазначених доказів позивачем не дотримано ст.77 КАС України.

Також відповідач звертає увагу суду, що автомобілі марки BMW Х5 G05 xDrive 45е Black Sapphire, номер кузова: НОМЕР_1 та марки BMW Х5 G05 xDrive 30d Carbon Black metallic, номер кузова: НОМЕР_3 , що за твердженнями позивача перебувають у митному статусу тимчасового вивезення (приватного користування) передані в оренду юридичній особі EWAL TREADE Sp. z. o. o. (місце реєстрації Республіка Польща) тобто використовуються у статусі комерційного призначення. Наголошує, що у матеріалах справи відсутні будь-які відомості та документи про зміну митних статусів зазначених транспортних засобів та їх митне оформлення.

Також Позивачем не надано відомостей та підтверджуючих документів про реєстрацію автомобілів марки BMW Х5 G05 xDrive 45е Black Sapphire, номер кузова: НОМЕР_1 та марки BMW Х5 G05 xDrive 30d Carbon Black metallic, номер кузова: НОМЕР_3 у державі, на території якої такі транспортні засоби використовуються.

У підсумку, вище наведені обставини ставлять під сумів використання ТзОВ «Лемберг Парк» у своїй господарській діяльності реєстрацію автомобілів марки BMW Х5 G05 xDrive 45е Black Sapphire, номер кузова: НОМЕР_1 та марки BMW Х5 G05 xDrive 30d Carbon Black metallic, номер кузова: НОМЕР_3 .

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Лемберг парк» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 28.11.2017, КВЕДи видів діяльності: 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна, 49.31 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення.

На підставі Наказу ГУ ДПС у Львівській області № 1262-ПП від 06.04.2023 проведено позапланову невиїзну документальну перевірку з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету з 10.04.2023 по 13.04.2023, тривалістю три робочі дні.

Наказ ГУ ДПС у Львівській області № 1262-ПП від 06.04.2023 та повідомлення від 06.04.2023 № 11187/6/13-01-07-11 щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки скеровано позивачу засобами електронного зв`язку в електронній формі.

В ході проведення перевірки встановлено порушення позивачем:

- п. 44.1, п. 44.3 ст. 44, п. 85.2, ст. 85 Податкового кодексу України підприємством до перевірки не надано документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки;

- п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 200.1, п. 200.4, п.200.14 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI в результаті чого підприємству відмовлено у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість на рахунок платника, згідно з поданою Податково ю декларацією з податку на додану вартість за січень 2023 у сумі 477541 гривня.

Висновки перевірки зроблені на тій підставі, що перевіркою підтвердити або спростувати правильність визначення підприємством даної суми в ході проведення перевірки, враховуючи обставини, не має можливості, оскільки ТОВ «Лемберг Парк» не надано всіх необхідних документів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків), зокрема фінансову, статистичну та іншу звітність, регістри податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, а також первинні та інші документи, які використовувались в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів. Також в акті перевірки вказано, що його висновки зроблено відповідно до наявної в інформаційних базах ДПС податкової інформації, які зібрані станом на дату складання акта в рамках організації і проведення документальної невиїзної перевірки.

За результатами акта перевірки № 9307/13-01-07-11/41762354 від 20.04.2023, Головним управленням ДПС у Львівській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 11.05.2023:

- форми В3 № 10364/13-01-07-11 яким відмовлено у наданні бюджетного відшкодування на суму 477541 грн;

- форми ПС № 10309/13-01-07-11 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 1020 грн.

Позивач, не погоджується з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи їх незаконними, безпідставними та необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, тому звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції приймаючи рішення висновував про недотримання відповідачем норм Податкового кодексу України в частині організації проведення невиїзної позапланової перевірки, що позбавляє суд обов`язку перевірки обставин прийняття податкових повідомлень-рішень.

Апеляційний суд не погоджується із висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 61.1 ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п. 62.1 ст. 62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Відповідно до п. 71.1 ст. 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з п. 73.3 ст. 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Документальною перевіркою згідно із п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Пунктом 78.1 ст. 78 ПК України передбачено підстави за наявності яких здійснюється документальна позапланова перевірка.

Пунктами 78.2 78.9 ст. 78 ПК України визначено, що обмеження у підставах проведення перевірок платників податків, визначені цим Кодексом, не поширюються на перевірки, що проводяться на звернення такого платника податків.

Контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків виникає лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

Порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Відповідно до п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Відповідно до положень Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом міністерства фінансів України № 727 від 20.08.2015 р (далі - Порядок 727), акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Відповідно до підпункту 2 Пункт 4 розділу III Порядку 727 у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно:

викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення;

викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів;

у разі отримання під час перевірки копій документів, які підтверджують факт виявленого порушення, про це робиться запис із відображенням підстав для їх отримання, а також переліку цих документів;

у разі відмови посадових осіб платника податків (керівника платника податків або уповноважених ним осіб) надати документи та/або копії документів посадовій особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові посадової особи платника податків, уповноваженої здійснювати від його імені юридичні дії, та переліку документів (копій документів), які йому запропоновано подати, факт складання такого акта відображається в акті (довідці) документальної перевірки;

у разі надання посадовими особами платника податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою) посадовим особам контролюючого органу письмових пояснень щодо встановлених порушень податкового законодавства та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, або їх копій факти надання таких пояснень необхідно відобразити в акті документальної перевірки.

Суд першої інстанції вказав, що в акті перевірки від 20.04.2023 № 9307/13-01-07-11/41762354 зазначені передбачені Порядком №727 порушення податкового законодавства, які були встановлені контролюючим органом без первинних документів.

Так, зі змісту акта перевірки від 20.04.2023 № 9307/13-01-07-11/41762354 слідує, що в ході перевірки контролюючим органом ТОВ «Лемберг Парк» встановлено, що перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (показник рядка 19 Декларації) не можливо підтвердити або спростувати її достовірність і повноту визначення в сумі 732 430 гривень. Перевіркою достовірності і правильності визначення ТзОВ «Лемберг Парк» суми від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню (показник рядка 20.2 Декларації) за січень 2023 року встановлено порушення підприємством п.200.1. п.200.4 ст.200 Податкового кодексу, в результаті чого відмовлено в отриманні заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за січень 2023 року на загальну суму 477 541 гривня. Перевіркою встановлено, що в графі 2 Таблиці 1 Додатку 3 Розрахунок суми бюджетного відшкодування за січень 2023 року підприємством відображено ПДВ фактично сплаченого постачальникам в сумі 477 541 гривня. Проте, за даними перевірки не можливо підтвердити фактично сплаченні суми ПДВ постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України у зв`язку з відсутністю банківських виписок, платіжних доручень тощо (ненадання до перевірки будь-яких документів, які підтверджують сплату даної суми, про що складено Акт про засвідчення факту ненадання ТЗОВ «Лемберг Парк» (41762354) документів (первинних та бухгалтерських) для перевірки від 18.04.2023 Nє 516/13-01-07-11/41762354.

ТОВ «Лемберг Парк» в ході проведення документальної позапланової невиїзної перевірки не надано всіх необхідних документів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків), зокрема фінансову, статистичну та іншу звітність, регістри податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, а також первинні та інші документи, які використовувались в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС, відповідно до пункту 85.2 статті 85 розділу І Податкового кодексу, про що складено Акт про засвідчення факту ненадання ТОВ «Лемберг Парк» (41762354) документів (первинних та бухгалтерських) для перевірки від 18.04.2023 № 516/13-01-07-11/41762354.

Висновки акта перевірки зроблені відповідно до наявної в інформаційних базах ДПС податкової інформації, яка зібрана станом на дату складання даного акта перевірки в рамках організації і проведення даної документальної невиїзної перевірки. Повну перевірку правильності відображення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду платника буде здійснено при проведенні комплексної планової (позапланової) документальної перевірки ТОВ «Лемберг Парк».

Як уже зазначалось вище, приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції виходив із недотримання відповідачем норм Податкового кодексу України в частині організації проведення невиїзної позапланової перевірки, що позбавляє суд обов`язку перевірки обставин прийняття податкових повідомлень-рішень.

Апеляційний суд надаючи оцінку обставинам щодо порядку проведення перевірки висновує наступне.

На підставі пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п. 78.1.8 п.78 ст.78, ст. 79 пп.69.2 п.69 підрозділу ХХ Податкового кодексу ДПС України видано наказ від 06.04.2023 №1262-ПП «Про проведення позапланової документальної невиїзної перевірки ТзОВ «Лемберг Парк» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Копію наказу ГУ ДПС у Львівській області від 06.04.2023 №1262-ПП та письмове повідомлення від 06.04.2023 №11187/6/13-01-07-11 щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки 06.04.2023 скеровано засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Закону України від 22 травня 2003 року № 851-ГУ «Про електронні документи та електронний документообіг» (із змінами) та Закону України від 05 жовтня 2017 року № 2155-ІІІ «Про електронні довірчі послуги» (із змінами) на електронний кабінет платника.

Відповідно до ст. 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані контролюючим органом в електронний кабінет та є доступним в електронному кабінеті. Згідно з п.69.2 ст.69-2 підрозділу 10, розділу ХХ перехідних положень Податкового кодексу документ, надісланий контролюючим органом до електронного кабінету, вважається врученим платнику податків.

Згідно з п.п. 16.1.5 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

При цьому платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки (п. 85.2 ст. 85 ПКУ) та не пов`язаний безпосередньо з оформленням будь- яких додаткових запитів.

Цьому обов`язку кореспондує право посадових осіб органу державної податкової служби при проведенні перевірок вимагати і отримувати у платників податків копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів (обов`язкових платежів), порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Таке право закріплене нормою пункту 85.4 статті 85 ПК України.

Водночас платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, та за власною ініціативою пояснення з питань, що не запитувалися контролюючим органом, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому ПК України (п.п. 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 ПК України).

Відповідно, право платника податку на формування податкового кредиту знаходиться у прямій залежності від підтвердження таких витрат розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, а також з фактом використання придбаних товарів (робіт, послуг) у власній господарській діяльності. Надання таких документів є визначеним пунктом 85.2 статті 85 ПК України обов`язком платника податків.

Отже, відповідачем дотримано вимоги діючого законодавства щодо належного повідомлення позивача про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.

Проте, станом на 20.04.2023 ТОВ «Лемберг Парк» не надано жодних документів, про що складено Акт про засвідчення факту ненадання ТОВ «Лемберг Парк» документів (первинних та бухгалтерських) для перевірки від 18.04.2023 № 516/13-01-07- 11/41762354.

Що стосується доводів позивача про те, що заяви про бажання отримувати документи через електронний кабінет на адресу не відповідача він не скеровував, то апеляційний суд зазначає, що відповідно до п. 42.6 ст. 42 ПК України, платник податків стає суб`єктом електронного документообігу після надсилання до контролюючого органу першого будь-якого електронного документа у встановленому форматі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Крім цього, приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд виходив з порушення контролюючим органом 30-денного строку на повідомлення платника про проведення невиїзної перевірки.

Апеляційний суд вважає такі висновки невірними з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу. На підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 87 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Відповідно до пункту 79.1 статті 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Згідно з пунктом 79.2 статті 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Аналіз вищевказаних норм вказує на те, що законодавцем, при встановленні обов`язку в контролюючого органу щодо проведення невиїзної перевірки не раніше 30 календарного дня з дати надсилання повідомлення та копії наказу на її проведення, передбачено виняток для перевірки з підстав пп.200.11 Податкового кодексу України, яка проводиться протягом 40 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання.

В спірних правовідносинах перевірка позивача проводилась з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ.

Тобто податковим органом проведена перевірка за п.200.11 ст.200 ПК України, отже в даному випадку вимоги п. 79.2 ст. 79 ПК України щодо початку проведення документальної позапланової невиїзної перевірки не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу до спірних правовідносин не застосовуються.

Копію наказу ГУ ДПС у Львівській області від 06.04.2023 №1262-ПП та письмове повідомлення від 06.04.2023 №11187/6/13-01-07-11 щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки 06.04.2023 скеровано засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Закону України від 22 травня 2003 року № 851-ГУ «Про електронні документи та електронний документообіг» (із змінами) та Закону України від 05 жовтня 2017 року № 2155-ІІІ «Про електронні довірчі послуги» (із змінами) на електронний кабінет платника.

Відповідно до ст. 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані контролюючим органом в електронний кабінет та є доступним в електронному кабінеті. Згідно з п.69.2-2 ст.69 підрозділу 10, розділу ХХ перехідних положень Податкового кодексу документ, надісланий контролюючим органом до електронного кабінету, вважається врученим платнику податків.

Наведені обставини свідчать про те, що податковим органом не були порушені норми Податкового кодексу України щодо порядку призначення та проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, а тому доводи позивача в цій частині є необґрунтованими.

Колегія суддів апеляційного суду також звертає увагу на наступне. Велика Палата Верховного суду в Постанові від 08.09.2021 року у справі №816/228/17, сформувала позицію згідно якої неправомірні дії контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не можуть бути предметом окремого позову, але можуть бути підставами позову про протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому, підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Отже, обставинами які підлягають доказуванню у таких категоріях справ є причинно-наслідковий зв`язок між процедурними порушеннями допущеними контролюючим органом (на переконання платника податків) під час проведення перевірки та висновків сформованих за результатом такої перевірки.

У постанові Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 29.11.2021 року у справі 280/1367/20, суд висновував, що відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17 порушення, допущені під час призначення та проведення перевірки, можуть бути підставою для скасування рішення контролюючого органу у випадку, якщо такі порушення вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Позивачем не було наведено доводів на обґрунтування того, як прийняття податкових повідомлень-рішень з пропуском строку, встановленого пунктом 86.8 статті 86 ПК, вплинуло на обґрунтованість та законність цих рішень.

Аналогічно, в рамках даної справи позивачем не вказано яким чином вказані ним процедурні порушення, вчинення яких позивач не підтверджує належними доказами, вплинули на законність та обґрунтованість оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

У постанові від 06.07.2022 року у справі №815/5551/14,Веоїовний Суд вказав, що «Як свідчить зміст позовної заяви, обґрунтовуючи підстави оскарження податкового повідомлення-рішення від 29.08.2014 №, позивач посилався, зокрема, на незаконність призначення та проведення перевірки на підставі наказу від 14.07.2014 №1284, оскільки: запит ОДПІ від 13.06.2014 №17439/10/11-23-22-02 про надання документів та письмових пояснень ТОВ «КІРІМ-ОПТ» не отримувало; наказ та повідомлення щодо проведення позапланової невиїзної перевірки отримано позивачем 22.07.2014, тобто після її проведення (17.07.2014).

Колегія суддів звертає увагу на те, що вказані позивачем процедурні порушення щодо призначення та проведення контрольного заходу на підставі наказу від 14.07.2014 №1284 не перебувають у причинно - наслідковому зв`язку з прийняттям оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 29.08.2014 №, адже вони об`єктивно не могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки акта індивідуальної дії».

У постанові від 22 травня 2020 року у справі №825/2328/16 Верховний Суд зазначив таке: «Порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи з міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття».

Тобто, порушення на які покликається позивача є частково необґрунтованими та в цілому не є фундаментальними та такими, що є підставою для скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

Апеляційний суд зауважує, що в даній справі позивачем також жодним чином необґрунтовано причинно-наслідковий зв`язок між процедурними порушеннями та незаконністю оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно і судове рішення, не містить оцінки причинно-наслідкового зв`язку між процедурним порушенням та незаконністю оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Щодо висновків суду першої інстанції про те, що оскільки 23.03.2023 у позивача проведено обшук слідчим 4 управління досудового розслідування ГСУ СБ України у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження від 18.04.2022 № 0000162 під час якого вилучено первинні бухгалтерські документи, банківські документи, податкова звітність та електронні носії на яких вівся бухгалтерський облік товариства та містились ключі (електронний підпис) входу до банку та, в тому числі і до електронного кабінету платника податку та платник податку відповідно не міг надати копії документів перевіряючим, то апеляційний суд зазначає наступне.

Щодо встановлених перевіркою порушень, апеляційний суд зазначає наступне.

Як уже зазначалось вище, на підставі Наказу ГУ ДПС у Львівській області № 1262-ПП від 06.04.2023 проведено позапланову невиїзну документальну перевірку з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету з 10.04.2023 по 13.04.2023, тривалістю три робочі дні.

В ході проведення перевірки встановлено порушення позивачем:

- п. 44.1, п. 44.3 ст. 44, п. 85.2, ст. 85 Податкового кодексу України підприємством до перевірки не надано документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки;

- п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 200.1, п. 200.4, п.200.14 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI в результаті чого підприємству відмовлено у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість на рахунок платника, згідно з поданою Податково ю декларацією з податку на додану вартість за січень 2023 у сумі 477541 гривня.

Висновки перевірки зроблені на тій підставі, що перевіркою підтвердити або спростувати правильність визначення підприємством даної суми в ході проведення перевірки, враховуючи обставини, не має можливості, оскільки ТОВ «Лемберг Парк» не надано всіх необхідних документів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків), зокрема фінансову, статистичну та іншу звітність, регістри податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, а також первинні та інші документи, які використовувались в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів. Також в акті перевірки вказано, що його висновки зроблено відповідно до наявної в інформаційних базах ДПС податкової інформації, які зібрані станом на дату складання акта в рамках організації і проведення документальної невиїзної перевірки.

З матеріалів справи слідує, що згідно матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, яке здійснюється Головним слідчим управлінням СБ України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2022 за № 0000162 за підозрою ОСОБА_1 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 110-2, ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, представлених старшим слідчим в ОВС 2 відділу

4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України, в частині придбання та використання у фінансово-господарській діяльності придбаних легкових автомобілів (лист Головного слідчого управління СБ України від 21.04.2023 №6/4782 та від 14.06.2023 №6/7329 ) інформації, що містяться в ІКС «Податковий блок» в межах її проведення, які взяті за основу, оскільки документів необхідних для проведення перевірки платником податків не надано.

Апелянт покликається на листи Головного слідчого управління СБ України від 21.04.2023 №96/4782 та від 14.06.2023 №96/7329. Із вказаних листів слідує, що після початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України більшість відомих світових авто-брендів припинили діяльність на автомобільному ринку рф. Лише 14 брендів із 60 залишилися на російському автомобільному ринку до кінця 2022 року, три з них російські, а решта - китайські. У зв`язку з викладеним, на автомобільним ринку рф з`явився дефіцит елітних транспортних засобів.

Будучи обізнаними про вказані обставини, гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , діючи за попередньою змовою з іншими особами, запровадили господарську діяльність у взаємодії із державою-агресором у формі організації та реалізації протиправної схеми поставок елітних транспортних засобів.

Реалізація вказаного протиправного механізму здійснювалась через ряд підконтрольних суб`єктів господарювання в інтересах російських та білоруських топ-посадовців, на шкоду державній, економічній безпеці України, на підставі підроблених документів та за допомогою підконтрольних суб`єктів господарювання, зареєстрованих в рф, республіці білорусь, Республіці Кіпр та Україні.

Зазначений протиправний механізм полягав у наступному: ОСОБА_1 , за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, у тому числі службовими особами ряду підконтрольних йому суб`єктів господарювання, здійснює придбання елітних транспортних засобів у автосалонах, що розташовані на території України. У подальшому, особи, задіяні у злочинній діяльності, зареєструвавши на підконтрольні суб`єкти господарювання право власності на придбані автомобілі, подають до контролюючих органів ці транспортні засоби як об`єкти оподаткування.

Після цього, такі транспортні засоби шляхом перетину державного кордону України із використанням підробних документів поставляються до рб, де відбувається їх розмитнення та подальше переміщення до держави-агресора з метою їх продажу. При цьому, елітні автомобілі в Україні не знімаються з реєстрації, а від імені суб`єктів господарювання, на яких вони зареєстровані, подаються заяви на бюджетне відшкодування ПДВ.

Одним із суб`єктів господарювання, який підконтрольний ОСОБА_1 та використовувався у протиправній діяльності, є ТОВ «Лемберг парк». Так, встановлено, що 27.07.2022 між ТОВ «Лемберг Парк» та ТОВ «Арія Моторс» укладено 2 договори купівлі-продажу автомобілів, відповідно до яких ТОВ «Лемберг Парк» здійснило придбання транспортних засобів, а саме: BMW X5 G05 xDRIVE 45e Black Sapphire, номер кузова: НОМЕР_1 та автомобіль марки BMWX5 G05 xDrive 30d Carbon Blackmetallic, номер кузова: НОМЕР_3 . Загальна сума вартості вказаних транспортних засобів склала 6 592 830 грн (у тому числі ПДВ 1 098 805,01 грн), яку службові особи ТОВ «Лемберг парк» відобразили у податковій звітності шляхом включення до податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2022 року.

У подальшому вказані автомобілі зареєстровано в сервісному центрі МВС України, на які отримано державні реєстраційні номерні знаки, а саме: автомобіль марки BMWX5 G05 xDrive 45е, номер кузова: НОМЕР_1 - НОМЕР_2 ; автомобіль марки BMWX5 G05 xDrive 30d, номер кузова: НОМЕР_3 - НОМЕР_4 .

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що автомобіль марки BMW Х5 G05 xDrive 45е, номер кузова: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , автомобіль марки BMWX5 G05 xDrive 30d, номер кузова: НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 09.09.2022 та 22.09.2022 відповідно перетнули державний кордон до Республіки Польща з метою їх подальшого продажу на території країни-агресора.

15.09.2022 та 29.09.2022 згідно даних бази Митного органу республіки білорусь автомобіль марки BMWX5 G05 xDrive 45е, номер кузова: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіль марки BMW Х5 G05 xDrive 30d, номер кузова: НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 розмитнені на території республіки білорусь.

30.09.2022 службові, особи ТОВ «Лемберг парк» подали до контролюючого податкового органу повідомлення про взяття на облік вказаних транспортних засобів як об`єкти оподаткування (форма 20-ОПП).

18.10.2022 службові особи ТОВ «Лембергпарк», достовірно усвідомлюючи що вказані автомобілі реалізовані та не використовуються у господарській діяльності товариства, подали до ДПС у Львівський області заяву про повернення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на загальну суму 1 487 750 грн, з якої 1 098 805 грн сформовано за рахунок придбання вказаних транспортних засобів, фактично реалізованих через територію республіки білорусь до російської федерації.

25.01.2023 за результатом розгляду вказаної заявки про повернення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість ТОВ «Лемберг парк» отримало з державного бюджету України на свій банківський рахунок кошти в сумі 1 010 209 грн.

23.03.2023 на підставі ухвал слідчих суддів Шевченківського районного суду м. Києва проведено ряд обшуків у офісних приміщеннях та за місцями проживання основних фігурантів кримінального провадження, під час яких виявлено та вилучено, серед іншого, частину документів господарської діяльності ТОВ «Лемберг парк», печатки нерезидентів, через які здійснювалось розмитнення вказаних автомобілів у республіці білорусь - ООО «Бел- Битфайндер» та «Rostumel Holding Limited».

Враховуючи вищезазначене, оскільки автомобілі (марки BMW Х5 G05 xDrive 45е, номер кузова: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , автомобіль мaркиBMWХ5 G05 xDrive 30d, номер кузова: НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ) реалізовані та не використовуються у господарській діяльності товариства, (відповідно до отриманої інформації від Управління досудового розслідування ГСУ СБ України автомобілі фактично реалізованих через територію республіки білорусь до російської федераціі), а при придбанні автомобілів підприємством відображено суми податкового кредиту в Деклараціях з податку на додану вартість у загальній сумі 732 763 грн. (суми ПДВ сформовані за рахунок придбання вказаних транспортних засобів заявлено до бюджетного відшкодування у податковій декларації з ПДВ за січень 2022 року), то відповідно до п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.189.1 ст.189, п.198.5 , «г» ст.198 Податкового кодексу підприємству необхідно було б нараховувати податкові зобов`язання, у зв`язку з їх реалізацією невстановленим особам та не використанням в господарській діяльності підприємства.

Україна приєднана до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур, відтак форми митної декларації відповідає типовій формі при ООН. Це, в свою чергу, вказує на те, що українська декларація буде така ж за формою як білоруська та російська та інші країни, які приєднані до конвенції.

Дана конвенція передбачає ідею створення єдиного адміністративного документа (ЄАД) для всіх напрямів перевезень: експорт, імпорт, транзит.

Відповідно до п.3.11 Конвенції, зміст декларації на товари визначається митною службою. Письмова форма декларації на товари повинна відповідати типовій формі ООН.

Зокрема відповідно до п.1 розділу 1 Порядку заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №65, для товарів, що згідно із статтею 94 Митного кодексу України підлягають декларуванню з використанням МД, можуть використовуватись МД, передбачені Конвенцією про процедуру спільного транзиту, та правил їх заповнення, відповідно до цієї Конвенції.

Це в свою чергу вказує на те, що Класифікатор типів декларацій, який затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 року №1011, що встановлює кодування митних режимів розроблений з врахуванням вимог Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур і визначені ним коди режимів є єдиними для країн-членів, що приєдналися до вказаної Конвенції.

Вказаний класифікатор встановлює літерний код напрямків переміщення (вивезення, ввезення, транзит), а також кодування митних режимів, де 40 - це імпорт (випуск для вільного обігу, а 32 - тимчасове ввезення).

Надані Службою безпеки України ВМД містять код режиму - 40, тобто імпорт, а не 32 - тимчасове ввезення, на чому наголошує позивач.

Відповідно до Конвенції про процедуру спільного транзиту «тимчасове ввезення» означає митний режим, який дозволяє приймати на митну територію певні товари (у тому числі транспортні засоби), умовно звільнені від ввізного мита і податків, без застосування заборон чи обмежень економічного характеру на ввезення; такі товари (у тому числі транспортні засоби), мають ввозитися з визначеною метою і призначатися для подальшого вивезення у встановлений термін, та не піддаватися змінам, за винятком нормального зниження їхньої вартості (амортизації) внаслідок їхнього використання.

В свою чергу, імпорт - (випуск для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України (ст. 74 МКУ).

Згідно Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур - «випуск для вільного обігу» - це митний режим, що передбачає, що ввезені товари отримують статус товарів у вільному обігу на митній території після сплати всіх належних мит та податків та виконання всіх митних формальностей.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» - імпорт товарів - це купівля (у тому числі з оплатою не у грошовій формі) в іноземних суб`єктів господарської діяльності товарів з увезенням або без увезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів для особистого споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами.

Таким чином, надані Службою безпеки України вантажно-митні декларації беззаперечно засвідчують імпорт транспортних засобів до Російської Федерації, тобто їх реалізацію у цій країні, що спростовує доводи позивача про їх тимчасове переміщення, оскільки ці два режими є взаємовиключними, і факт тимчасового переміщення не знаходить свого відображення в графах вказаних ВМД, на відміну від імпорту.

Згідно п.185.1.ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; ґ) виключено; д) виключено; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Згідно з п.187.1 ст.187 Податкового кодексу датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п.198.5 «г» ст.198 Податкового кодексу платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п.189.1 статті 189 Податкового кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені Податковим кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/ послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Відповідно до п.189.1 ст.189 Податкового кодексу у разі здійснення операцій відповідно до п.198.5 ст.198 Податкового кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Таким чином, на порушення вимог п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.189.1 ст.189; п.198.5 «г» ст.198 Податкового кодексу ТзОВ «Лемберг Парк» внаслідок ненарахування податкових зобов`язань, у зв`язку з реалізацією автомобілів невстановленим особам та не використанням в господарській діяльності, підприємством занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість за січень 2022 року на суму 477541 гривень.

Відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового кодексу, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу визначено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п.200.1 ст.200 Податкового кодексу, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Податкового кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу (далі - реєстраційна сума) на момент отримання контролюючим органом Декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує реєстраційну суму на момент отримання контролюючим органом Декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Враховуючи вище наведене, порушуючи вимоги п.44.1, п.44.6 ст.44, п.200.1 п.200.4, п.200.14 ст.200 ПК України ТзОВ «Лемберг Парк» у зв`язку із недостовірним відображенням сум податку, фактично сплаченого у попередніх та звітному (податкових ) періодах постачальникам товарів/послуг (за рахунок ненадання платіжних доручень (банківських виписок) щодо оплати постачальникам сум ПДВ при придбанні товарів, немає прав на бюджетне відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку за січень 2023 у сумі 477 541 грн.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами апелянта про те, що суд першої інстанції обмежився лише покликанням на те, що суд не може оцінювати докази які походять із матеріалів незавершеного кримінального провадження щодо якого відсутній вирок.

Водночас в супереч принципам закріпленим в ст.11 КАСУ, судом не перевірено доводи контролюючого органу в частині використання придбаних автомобілів в негосподарських цілях, зокрема, не витребувано доказів місцезнаходження вищевказаних автомобілів на підтвердження доводів позивача щодо їх тимчасового вивезення, не враховано доводів відповідача, щодо ненадання позивачем доказів амортизації вказаних транспортних засобів та інших документів які б свідчили, що вищевказані автомобілі експлуатуються ТзОВ «Лемберг Парк», зокрема, доказів списання паливно- мастильних матеріалів на вищевказані автомобілі за період їх перебування за межами території України.

Виходячи із предмету позову, важливим для суду є підтвердження або спростування факту використання позивачем у своїй господарській діяльності товарно- матеріальних цінностей.

Позивач до матеріалів справи долучено договір оренди транспортних засобів від 12.02.2024 №1202-24 Із змісту відповідного договору встановлено, що ТзОВ «Лемберг Парк» (Орендодавець) зобов`язується передати EWAL TREADE Sp. z. o. o. (місце реєстрації Республіка Польща) (Орендар) у тимчасове оплатне користування транспортні засоби вказані у Додатку 1. Відповідно до Додатку 1 транспортні засоби, що передаються від ТзОВ «Лемберг Парк» до EWAL TREADE Sp. z. o. o. : автомобіль марки BMW Х5 G05 xDrive 45е, номер кузова: НОМЕР_1 - НОМЕР_2 ; автомобіль марки BMW Х5 G05 xDrive 30d, номер кузова: НОМЕР_3 - НОМЕР_4 .

Проте, долучені позивачем докази сформовані у 2024 році, натомість як обставини даної справи стосуються звітного періоду 2023 року.

Отже, наведені обставини ставлять під сумів використання ТзОВ «Лемберг Парк» у своїй господарській діяльності реєстрацію автомобілів марки BMW Х5 G05 xDrive 45е Black Sapphire, номер кузова: НОМЕР_1 та марки BMW Х5 G05 xDrive 30d Carbon Black metallic, номер кузова: НОМЕР_3 .

Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію про те, що встановлення факту використання товарно-матеріальних цінностей у господарській діяльності є першочерговим для суду задля правильного застосування ст.198 та ст.200 ПК України та акцентував увагу на необхідності не лише документального підтвердження придбання товарів чи послуг, але и їх реального використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства для правомірного формування податкового кредиту.

Натомість суд першої інстанції не дослідив та не встановив факт використання позивачем автомобілів марки BMW Х5 G05 xDrive 45е Black Sapphire, номер кузова: НОМЕР_1 та марки BMW Х5 G05 xDrive 30d Carbon Black metallic, номер кузова: НОМЕР_3 у господарській діяльності, що є прямим порушенням ст.198 та ст.200 ПК України.

Відповіло до докази використання вказаних вище автомобілів у власній господарській діяльності позивачем в ході розгляду справи судам не надано.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши правомірність прийнятих відповідачем рішень згідно до вимог ч.2 ст.2 вказаного Кодексу, суд приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 11.05.2023 № 10364/13-01-07-11 та №10309/13-01-07-11 вказаним вище критеріям відповідають, тому відсутні підстави для визнання їх протиправними та скасування.

З урахуванням наведеного позовні вимоги ТзОВ «Лемберг Парк» задоволенню не підлягають.

Вказані вище обставини є безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвали нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позов, допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову повністю.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області - задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року у справі №380/23400/23 - скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін