Справа № 523/5239/23
Суддя: Гусєва Н. Д.
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 523/5239/23
провадження № 2-а/492/1/25
РІШЕННЯ

Іменем України

07 травня 2025 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді - Гусєвої Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання Гамурар І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, посилаючись на те, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 374964 від 14 лютого 2023 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400,00 грн. Позивач вказує, що фактичні обставини справи, викладені у постанові, відбулись зранку 14 лютого 2023 року, постанова, якою позивача позбавлено права керування транспортними засобами, не набрала законної сили, оскільки була оскаржена в апеляційному порядку, тому на момент винесення оскаржуваної постанови позивач не був позбавлений права керування транспортним засобом, а наявність постанови, яка не набрала законної сили, не може бути підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП.

До суду від представника відповідача надійшов відзив, відповідно до якого представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що ОСОБА_1 був учасником дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 02 лютого 2023 року, тому 14 лютого 2023 року ОСОБА_1 був запрошений до УПП в Одеській області ДПП для складення відносно нього адміністративних матеріалів. При встановленні всіх обставин вказаної дорожньо-транспортної пригоди було встановлено, що ОСОБА_1 на підставі постанови Суворовського районного суду міста Одеси від 06 вересня 2022 року було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Позивачем подавалися апеляційні скарги на вказану постанову суду, однак судом апеляційної інстанції дві апеляційні скарги були повернуті. Подана позивачем 30 грудня 2022 року апеляційна скарга на вказану постанову суду була розглянута по постановою Одеського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року залишено без змін постанову Суворовського районного суду міста Одеси від 06 вересня 2022 року, тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Представники позивача, які брали участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, клопотання про розгляд справи за його відсутностідо суду не подав, про причини неявки у судове засідання суд не повідомив, відповідно до частини 3 статті 268 КАС України, його неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши обґрунтування представників позивача, дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши та оцінивши надані сторонами письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають зі спорів фізичних осіб з суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій та бездіяльності, які повинні розглядатися в порядку, передбаченому Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі статтею 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 374964 від 14 лютого 2023 року ОСОБА_1 було визнано винним в тому, що він 02 лютого 2023 року о 18 год. 35 хв. по вулиці Миколаївська дорога міста Одеса, керував транспортним засобом марки «Mitsubishi», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами відповідно до постанови Суворовського районного суду міста Одеси від 06 вересня 2022 року, чим порушив пункт 2.1 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною 4 статті 126 КУпАП, та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400,00 грн. (а. с. 17, 70).

Постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 06 вересня 2022 року ОСОБА_1 , позивача у справі, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік із стягнення судового збору у розмірі 496,20 грн. (а. с. 76).

Постановою Одеського апеляційного суду від 20 жовтня 2022 року апеляційну скаргу захисника Чумаченка С.О. в інтересах ОСОБА_1 , позивача у справі, на постанову Суворовського райсуду міста Одеси від 06 вересня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 , позивача у справі, стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП повернуто у зв`язку із пропуском строку на її оскарження, та не заявленням клопотання про його поновлення (а. с. 77).

Постановою Одеського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року у поновленні строку на апеляційне оскарження відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , позивача у справі, на постанову Суворовського райсуду міста Одеси від 06 вересня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 , позивача у справі, стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП повернуто особі, яка її подала (а. с. 78).

Постановою Одеського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а постанову Суворовського районного суду міста Одеси від 06 вересня 2022 року залишено без змін (а. с. 10-16, 79-80).

З відомостей, отриманих з Єдиного реєстру судових рішень, вбачається, що постанова Суворовського районного суду міста Одеси від 06 вересня 2022 року набрала законної сили 14 лютого 2023 року (а. с. 191).

Судом встановлено, що оскаржувана постанова Суворовського районного суду міста Одеси від 06 вересня 2022 року у справі № 523/5263/22 набрала законної сили 14 лютого 2023 року.

За визначенням, наведеним у пункті 7 частини 1 статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до вимог статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи в тому числі і про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 4 статті 126 КУпАП.

Вимогами частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасників дорожнього руху зобов`язано знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до положень статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із вимогами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (статті 245 КУпАП).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності.

У постанові Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 240/12/17 сформульовано правовий висновок про те, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів.

Згідно із вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями статті 283 КУпАП закріплено вимоги до змісту постанови про адміністративне правопорушення, згідно яких постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. У постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, вказуються відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до роз`яснень, що викладені у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» судам роз`яснено, що зміст постанови про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Частиною 4 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 2 статті 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Отже, приписами частини 2 статті 317-1 КУПАП чітко встановлено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом на певний строк після набрання законної сили відповідного рішення суду про позбавлення цього права.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП обов`язковою умовою є наявність постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення особи права на керування транспортними засобами.

Відповідно до положень статті 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Виходячи з аналізу вищевказаного законодавства вбачається, що постанова судді про накладення адміністративного стягнення у разі її апеляційного оскарження набирає законної сили з дня винесення апеляційним судом постанови за результатом розгляду апеляційної скарги.

Судом встановлено, що постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 06 вересня 2022 року ОСОБА_1 , позивача у справі, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік із стягненням судового збору у розмірі 496,20 грн. (а. с. 76). Постанова Суворовського районного суду міста Одеси від 06 вересня 2022 року набрала законної сили 14 лютого 2023 року, після залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 , позивача у справі, без задоволення згідно постанови Одеського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року у справі № 523/5263/22, тобто з часу винесення постанови судом апеляційної інстанції.

Судом встановлено, що 02 лютого 2023 року, коли ОСОБА_1 , позивач у справі, керував транспортним засобом, він не був позбавлений права керування транспортними засобами, оскільки постанова Суворовського районного суду міста Одеси від 06 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП та позбавлено права керування транспортними засобами на 1 рік, не набрала законної, оскільки вказана постанова набрала законної сили після 02 лютого 2023 року, тобто 14 лютого 2023 року.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що судом встановлено, що постанова Суворовського районного суду міста Одеси від 06 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 , позивача у справі, притягнуто до відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП та позбавлено його права керування транспортними засобами на 1 рік, набрала законної сили 14 лютого 2023 року, суд дійшов висновку, що станом на момент керування ОСОБА_1 , позивачем у справі, транспортним засобом, тобто 02 лютого 2023 року, він був таким, який не позбавлений права керування транспортними засобами, та у поліцейського не було законних підстав для винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 , позивача у справі, до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП.

Щодо належності та допустимості доказу, відеозапису, у справі, наданого суду представником відповідача, суд зазначає наступне.

Згідно положень статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову, яка повинна містити, зокрема,відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 607/3394/17.

Суд не приймає до уваги долучений представником відповідача до відзиву відеозапис, оскільки винесена відносно ОСОБА_1 , позивача у справі, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 374964 від 14 лютого 2023 року не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 3 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Верховний Суд у постанові ВС/КАС від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а, зазначив, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Судом встановлено, що відповідачем, в порушення статті 72 КАС України не виконано обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, не надано належних і допустимих доказів наявності в діях ОСОБА_1 , позивача у справі, події та складу адміністративного правопорушення, що не дає можливості встановити винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, надавши їм оцінку, враховуючи, що відповідачем не було надано жодного допустимого, достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про скасування оскаржуваної постанови і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись статтями 72-77, 90, 195, 241-246, 250, 262, 268, 269, 271, 272, 286, 292, 293, 297 КАС України, суд, -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 374964 від 14 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Гусєва Н.Д.