Справа № 466/1793/25
Суддя: Свірідова В. В.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/1793/25
Провадження № 2-а/466/102/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Свірідової В.В.

при секретарі Якубів І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділення поліції №3 (м. Сколе) Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення правил безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

встановив:

20.02.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4079283 від 15.02.2025 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач правил дорожнього руху не порушувала, докази її вини відсутні, відповідачем був порушений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Вважає, що винесена постанова не відповідає вимогам закону, оскільки вона винесена з порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень, ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт її неправомірних дій, а отже не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Вказану постанову вважає протиправною та просить суд її скасувати.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 03.03.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами ст. 286 КАС України. (а.с.65)

Відзив на адміністративний позов в порядку ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем подано не було.

В судове засіданні позивач не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити.

Представник відповідача в судові засідання 11.03.2025 та 30.04.2025 не з`явився, про час та дату розгляду справи належним чином повідомлений про що свідчать рекомендовані повідомлення, які долучені до матеріалів справи (а.с.70,72), відзив, клопотання чи заяви на адресу суду не поступали.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Судом встановлено, щоОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за ч. 2 ст.122 КУпАП за те, що 15.02.2025 року в с.Дубина, вул. Січових Стрільців, Стрийського району, Львівської області, керуючи транспортним засобом BUICK ENCORE номерний знак НОМЕР_1 не подала сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушила п.9.2.б. Правила дорожнього руху (далі-(ПДР) порушення попереджувальних сигналів перед перестроюванням, поворотом, розворотом, про що складено постанову серії ЕНА №4079283 від 15.02.2025 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно із ч.2 ст.122 КУпАП відповідальність за вказаною нормою настає, в тому числі, за порушення попереджувальних сигналів перед перестроюванням, поворотом, розворотом.

Частиною 1 статті 23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що до основних повноважень поліції відносяться, в тому числі : вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень; у випадках, визначених законом, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, прийняття рішень про застосування адміністративних стягнень та забезпечення їх виконання.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 КупАП розглядаються органами Національної поліції.

Позивач у позовній заяві заперечує обставини, вказані у постанові про притягнення її до адміністративної відповідальності, зазначає, що вказаних в оскаржуваній постанові правопорушень не вчиняла.

Згідно із ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності і т.і.

Крім цього, згідно із ст.251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь яких фактичних даних, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч.1-2 ст.7 КУпАП ); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до ст.245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Таким чином, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа), уповноважена на розгляд справ про адміністративні правопорушення, мають діяти із дотриманням вимог законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 рухаючись основною смугою дороги в с. Дубина Стрийського району Львівської області 15.02.2025р. виконувала вказівки знаку 5.20.1, що позначає «початок додаткової смуги на підйом або смуги гальмування на транспортних розв`язках в одному або різних рівнях», рухаючись основною смугою (підтвердженням цього є фото 10-15, зроблені з відеореєстратора, що знаходиться в її машині і додані до заяви), тому не було потреби включати світловий покажчик повороту, оскільки не було перестроювання, повороту, розвороту. Згідно пункту ПДР 10.8. у випадку початку додаткової смуги гальмування праворуч ця перехідно-швидкісна смуга (далі- ПШС) не стане першою (крайньою правою) смугою руху. Першою смугою руху так і залишиться основна смуга руху, тепер вже розташована лівіше від ПШС гальмування. ПШС гальмування не призначена для руху транспортних засобів, а призначена винятково для зниження швидкості транспортного засобу перед наміром водія повернути на іншу дорогу. На дану смугу руху водій згідно з ПДР п. 10.8. водій повинен з`їжджати тільки якщо він або збирається повернути праворуч, ліворуч або виконати розворот, або з іншої дороги вливається в загальний потік на дорозі, що перетинається. Для подальшого руху прямо на неї в`їжджати не потрібно (фото 17-18 вказують на те, що додаткова смуга призначена для повороту праворуч).

При вчиненні даного правопорушення інкримінованого позивачу інспектор патрульної поліції взагалі послався на знак 5.21.1 «Кінець додаткової смуги руху» з чим позивач категорично не погодилась, оскільки в момент дії знаку 5.21.1, рухалась основною смугою, про що свідчить фото15-16.

В порушення вказаних вище норм законодавства, розгляд справи про адміністративне правопорушення поліцейським проведено із порушеннями вимог ст.280, 251 КУпАП без з`ясування усіх необхідних обставин справи, так як обставини порушення, що інкримінується ОСОБА_1 - не підтверджені відповідними доказами.

Частиною 2 статті 251 КУпАП встановлено, що обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Під час розгляду справи посадова особа зобов`язана з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події складу адміністративного правопорушення, що має бути доведено шляхом надання доказів.

Системний аналіз наведених норм наводить на висновок про те, що встановлення цих ключових обставин посадовою особою здійснюється на підставі дослідження відповідних доказів.

Разом з тим, суд зауважує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Враховуючи сталу прецедентну практику Європейського суду з прав Людини при розгляді справи про адміністративне правопорушення тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого (див. Рішення ЄСПЛ у справах Надточій проти України від 15 травня 2008 року (Заява № 7460/03); Salabiaku проти Франції від 07 жовтня 1988 року (Заява №10519/83).

Таким чином саме відповідач, як суб`єкт владних повноважень використовуючи свої повноваження, перед прийняттям рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, повинен зібрати всі докази, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростувати надані свідчення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже те, що працівник поліції діяв правомірно, має довести в даному випадку саме відповідач.

Доказів на доведення правомірності винесення постанови від 15 лютого 2025 року, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП відповідачем суду надано не було та посилання на них у постанові про накладення адміністративного стягнення відсутнє.

Сама лише постанова про накладення адміністративного стягнення не є свідченням наявності складу, події правопорушення та вини позивача у її вчиненні.

За правилами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про недоведеність вини позивача і вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю, тому позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, з відповідача, як з суб`єкта владних повноважень, Відділення поліції №3 (м. Сколе) Стрийського РУП ГУНП у Львівській області (Департамент патрульної поліції)слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір, який нею було сплачено при поданні позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.77,139,229, 241-246,250, 255, 272, 286, 293,295 КАС України,суд,-

ухвалив:

позов задовольнити.

Визнати протиправною постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4079283 від 15.02.2025року про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4079283 від 15.02.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності,передбаченої ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділення поліції №3 (м. Сколе) Стрийського РУП ГУНП у Львівській області (Департамент патрульної поліції) судовий збір у розмірі 605,60 грн. на користь ОСОБА_1 .

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Відділення поліції №3 (м. Сколе) Стрийського РУП ГУНП у Львівській області(Департамент патрульної поліції), адреса: Львівська область, м. Сколе, вул. І.Франка, 3.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 06.05.2025.

Суддя В. В. Свірідова