Справа № 640/15482/20
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що при проведенні розрахунку податкового зобов`язання за спірним податковим повідомленням-рішенням, відповідачем застосовано неправильну ставку податку, а тому таке податкове повідомлення-рішення є протиправним і підлягає скасуванню.
Окружним адміністративним судом міста Києва ухвалою від 13.07.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.
Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
У разі ліквідації або припинення роботи адміністративного суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи адміністративного суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено (ч. 3 ст. 29 КАС України).
На виконання вимог Закону № 3863-ІХ наказом ДСА України від 16.09.2024 № 399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (Порядок № 399).
Пунктом 22 Порядку № 399 встановлено, що на підставі отриманих примірників протоколу та переліку судових справ відповідальною особою протягом семи робочих днів після завершення автоматизованого розподілу судових справ передаються судові справи до судів, визначених за результатами автоматизованого розподілу.
Призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 25 лютого 2025 року о 10:15.
Головне управління ДПС у м. Києві у відзиві на позовну заяву просить відмовити у її задоволенні з наступних підстав.
Справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки регулюється статтею 266 ПК України.
Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
Відповідно до підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за ОСОБА_1 обліковувалось нежитлове приміщення у розмірі 1/6 частки від загальної площі (загальна площа 1148, 8 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач зазначає, що відповідно до підпункту 266.7.3 пункту 266.7 статті 266 ПК України платники податку мають право звернутись з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем проживання (реєстрації) для проведення звірки даних щодо:
- об`єктів житлової/нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку;
- нарахованої суми податку;
- розміру житлової/нежитлової та загальної площі об`єктів житлової/нежитлової нерухомості, що перебувають у власності.
У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючого органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів документів відповідних документів, зокрема, документів, на право власності, контролюючим органом за місцем проживання (реєстрації) платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення згідно підпункту 266.7.3 пункту 266.7 статті 266 ПК України.
Станом на момент подачі позову, до ГУ ДПС у м. Києві щодо звірки по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки ОСОБА_1 не зверталася.
25.02.2025 у зв`язку з необхідністю надання документів у справі, судом оголошено перерву у підготовчому засіданні до 18.03.2025 об 11:00 год.
18.03.2025 підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 08 квітня 2025 року об 11:00 год.
08.04.2025 представник відповідача не з`явився. Відповідач про дату і час судового засідання повідомлений належним чином.
У зв`язку з поданням представником позивача клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, судом ухвалено продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, № 169579314 від 06.06.2019, вбачається що у власності ОСОБА_1 -позивача перебуває 1/16 частини нежитлового приміщення, лікувальний заклад, загальною площею 1148.8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Загальна площа приміщення 1148, 8 кв.м. (1148, 8 х 1/16 = 71,8).
Головним управлінням ДПС у м. Києві по ОСОБА_1 відповідно до підп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України сформовано податкове повідомлення-рішення форми «Ф», яким за податковий період 2019 рік визначено суму податкового зобов`язання 1498,11 грн. за платежем : податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18010300.
Відповідачем долучено до податкового повідомлення-рішення розрахунок податкового зобов`язання, з якого вбачається що позивачу здійснено нарахування податкового зобов`язання, щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за нежитлове приміщення, загальною площею 1148, 80 кв. м., розмір частки позивача 71,8 кв. м., у розділі адреса зазначено «Неможливо визначити адресу».
Відповідач вважає, що позивач є власником нерухомого майна загальною площею 1148.8 кв.м , яке належить до нежитлових будівель, а тому зобов`язаний відповідно сплачувати податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за ставкою 0,50%.
Не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернулася з позовною заявою до суду.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (ПК України).
Згідно з підп.265.1.1 п.265.1 ст.265 ПК України податок на майно складається, в тому числі з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Відповідно до підп.266.2.1 п.266.1 ст.266 ПК України об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.
Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (підп.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України).
Згідно з положеннями підп.266.3.1, 266.3.2 п.266.1 ст.266 ПК України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
За змістом підп.266.4.1 п.266.4 ст.266 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями). Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.
Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підп.266.6.1 п.266.6 ст.266 ПК України).
Пункт 266.5.1 ст.266 ПК України передбачає, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Спірним питанням у межах цих правовідносин є встановлення чи є нерухоме майно, що належить позивачу, об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Як було встановлено судом з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, позивач є власником 1/16 частини нежитлового приміщення, лікувального закладу загальною площею 1148.8 кв.м., розташованого за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р., с. Капітанівка, вулиця Радянська, будинок 21.
Село Капітанівка відноситься до адміністративного управління Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району (з 2020 Бучанського) Київської області.
Рішенням 30 сесії 7 скликання Дмитрівської сільської ради від 24.05.2018 року затверджено «Ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки», які встановлюються на 2019 рік і вводяться в дію з 01 січня 2019 року.

Відповідно до коду класифікації будівель і споруд 1264 встановлено ставки для «Будівель лікарень та оздоровчих закладів», які для фізичних осіб складають 0,000 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Судом також враховано, що аналогічні податкові-повідомлення рішення отримували від Головного управління ДПС у м. Києві інші співвласники приміщення, а саме ОСОБА_3 було отримано податкове повідомлення-рішення №1-2655 від 29.06.2021 та ОСОБА_4 було отримано податкове повідомлення-рішення №1-2655 від 29.06.2021.

Податкові повідомлення рішення були оскаржені до Державної податкової служби України, за результатом розгляду яких були прийнятті рішення №13327/6/99-00-06-01-04-06 і №13333/6/99-00-06-01-04-06, якими вказані податкові повідомлення-рішення скасовані з тих підстав, що контролюючим органом при проведенні розрахунку податку на нежитлове приміщення -лікувальний заклад, не враховано, що рішенням Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області було встановлено ставку податку, зокрема для лікарень у розмірі «0».

Враховуючи той факт що приміщення позивача є лікувальним закладом і до нього відповідно до рішення Дмитрівської сільської ради застосовується нульова ставка, Головним управлінням ДПС у м. Києві при розрахунку податкового зобов`язання помилково застосовано ставку 0,5 відсотка (від мінімальної заробітної плати), а тому податкове повідомлення рішення №0-2655 від 17 червня 2020 року на суму 1498,11 грн. є протиправним і підлягає скасуванню.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, судом не здійснюється розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 241, 243, 244-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві №0-2655 від 17 червня 2020 року на суму 1498,11 грн.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Врона