Справа № 480/1121/25
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2025 року Справа № 480/1121/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гелета С.М.
за участю секретаря судового засідання Високос Я.С.
представника позивача Покотинський М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в м. Суми справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лебединський нафто маслозавод" до Лебединського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови,-
Товариство з обмеженою відповідальністю "Лебединський нафтомаслозавод" звернулося до суду із позовними вимогами до Лебединського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови від 30.01.2025 ВП №76291824.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, оскільки стягувачем пропущено строк пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання, а тому відповідач порушив вимоги п. 2 ч. 4 ст. 4, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначає, що відповідач був зобов`язаний повернути виконавчий документ, але безпідставно відкрив виконавче провадження.
Відповідач подав відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Спірну постанову вважає правомірною та обгрнутованою.
Від третьої особи письмових пояснень своєї позиції по справі надано суду не було, в матеріалах справи відсутні. В судове засідання представники відповідача та третьої особи не прибули, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.
Представник позивача просить суд не враховувати позицію відповідача, викладену у відзиві на позов, оскільки відповідачем відзив подано поза межами строку, встановленого судом, за відсутності клопотання про поновлення строку подання відзиву на адміністративний позов. Такою просить відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України врахувати, що відповідачем не подано відзив у встановлений судом строк без поважних причин, а тому просить суд кваліфікувати такі обставини, як визнання позову відповідачем.
Провадження у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін із урахуванням особливостей провадження, передбачених ст. 287 КАС України. Судом задоволено клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду задоволено, визнано поважними причини пропуску строку до суду із даним позовом. Також судом відмовлено у задоволенні клопотання про забезпечення позову по даній справі. За клопотанням представника позивача розгляд справи відбувся в режимі відеоконференції.
Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши надані суду письмові докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлено наступне.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 по справі № 480/13645/21 було задоволено позовні вимоги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області та застосовано заходи реагування відносно позивача по даній справі.

На виконання рішення суду у справі № 480/13645/21 судом видано виконавчий лист, строк пред`явлення до виконання вказаного виконавчого листа до 31.07.2024.

30.01.2025 відповідачем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №76291824.

Позивач вважає протиправною прийняту постанову про відкриття виконавчого провадження, оскільки строк пред`явлення такої постанови до примусового виконання є 31.07.2024, а виконавче провадження відкрито 31.07.2024, поза межами строку пред`явлення до відповідача, у зв`язку із чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404).

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону №1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 4 Закону №1404 встановлені вимоги до оформлення виконавчого документа.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону №1404 визначено реквізити, які в обов`язковому порядку зазначаються у виконавчому документі, в т.ч. і строк пред`явлення рішення до виконання.

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону №1404 встановлено випадки, коли виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання.

Згідно з частин 1 та 2 статті 12 Закону №1404 виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Частиною 6 статті 12 Закону №1404 встановлено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно частин 1 та 5 статті 26 Закону №1404 встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Отже, з наведених норм вбачається, що одним із видів виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню, є виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, які набрали законної сили. Строк пред`явлення такого виконавчого документа до виконання становить три місяці з наступного дня після набрання ним законної сили, який може бути поновлено за відповідною заявою судом який розглядав справу як суд першої інстанції.

За відсутності підстав, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону № 1404, виконавець повинен відкрити виконавче провадження.

Стосовно посилання позивача на пропуск стягувачем строку пред`явлення виконавчого документу, суд зазначає, що такі твердження є помилковими, враховуючи наступне.

Законом України «Про внесення зміни до розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про виконавче провадження" від 15 березня 2022 року №2129-ІХ, який набрав чинності 26 березня 2022 року, Розділ ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» було доповнено пунктом 10-2, яким, зокрема, визначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

За наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи, суд зазначає, що на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені Законом України «Про виконавче провадження» строки, у тому числі строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Так, 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діяв на час пред`явлення виконавчого документу до виконання.

З огляду на це, у відповідача були відсутні підстави для повернення стягувачу виконавчого документу без прийняття до виконання, оскільки станом на час винесення оскаржуваної постанови строк пред`явлення виконавчого документу за судовим рішенням від 11.12.2023, яке набрало законної сили 30.04.2024, до виконання пропущеним не вважається.

Так, оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження», як спеціальним нормативно-правовим актом, у спірному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період дії на території України воєнного стану встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі №260/2595/22 та від 03 серпня 2023 року у справі № 420/10415/22.

Згідно частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2025 р. по справі №440/16476/23

Відтак, стягувач в межах виконання виконавчого листа по справі № 480/13645/21, звернувся до виконавчої служби в межах строку, визначеного Законом України «Про виконавче провадження», а отже і прийняття відповідачем спірної постанови є правомірними та скасуванню не підлягає.

Посилання позивача про пропуск подання відповідачем відзиву на позов, як підстава для задоволення позовних вимог, суд зазначає наступне.

Подання відзиву на позов відповідачем не може бути беззаперечною обставиною та підставою для задоволення позовних вимог, оскільки ч. 4 ст. 159 КАС України це є право, а не обов`язок суду. Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України на суд покладено обов`язок офіційного з`ясування всіх обставин у справі. Саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

В межах спірних правовідносин обставини, зазначені позивачем обґрунтування предмету позову, не може в силу приписів Закону України «Про виконавче провадження», бути підставою для задоволення позовних вимог про що судом зазначено вище.

Враховуючи вищевикладене, враховуючи висновки Верховного Суду, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв з дотриманням вимог частини 2 статті 2 КАС України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими, а позов таким що не підлягає до задоволення.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, згідно приписів статті 139 КАС України підстави для стягнення судових витрат з відповідача у суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Лебединський нафто маслозавод" до Лебединського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови від 30.01.2025 ВП №76291824 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його оголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 07.05.2025

Суддя С.М. Гелета