Справа № 140/73/25
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року ЛуцькСправа № 140/73/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом керівника Камінь-Каширської окружної прокуратури в інтересах держави до Маневицької селищної ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Камінь-Каширської окружної прокуратури (далі прокурор, позивач) в інтересах держави звернувся з позовом до Маневицької селищної ради (далі Маневицька с/р, відповідач) про визнання протиправною бездіяльності Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області щодо вчинення дій, спрямованих на визнання гідротехнічних споруд (дамби довжиною 550 м, ширина по верху 3 м, висота 3 м та шахтний водоскид з металевих конструкцій), які знаходяться на водному об`єкті площею 1,9 га неподалік с. Довжиця на території Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області, безхазяйним майном та зобов`язання Маневицьку селищну раду Камінь-Каширського району Волинської області вчинити дії, спрямовані на визнання гідротехнічних споруд (дамби довжиною 550 м, ширина по верху 3 м, висота 3 м та шахтний водоскид з металевих конструкцій), які знаходяться на водному об`єкті площею 1,9 га неподалік с. Довжиця на території Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області, безхазяйним майном, в тому числі шляхом звернення із заявою про взяття вказаних гідротехнічних споруд на облік до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, та розміщення оголошення про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік у друкованих засобах масової інформації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, будучи уповноваженим органом у спірних правовідносинах, не вчинив дії, спрямовані на визнання гідротехнічних споруд (дамби довжиною 550 м, ширина по верху 3 м, висота 3 м та шахтний водоскид з металевих конструкцій), які знаходяться на водному об`єкті площею 1,9 га неподалік с. Довжиця на території Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області, безхазяйним майном, а саме: - не проведено технічну інвентаризацію гідротехнічних споруд, що розташовані на земельних ділянках поблизу с. Довжиця; - не подано до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, заяву про взяття на облік гідротехнічних споруд, як безхазяйної нерухомої речі; - не опубліковано у друкованих засобах масової інформації оголошення про взяття на облік гідротехнічних споруд, як безхазяйної нерухомої речі; - після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі не подано до суду заяву про передання гідротехнічних споруд у комунальну власність; - не подано до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, заяву про державну реєстрацію на підставі судового рішення права власності на гідротехнічні споруди. Зазначена бездіяльність Маневицької селищної ради призводить до того, що відповідні гідротехнічні споруди не передаються в оренду за плату, та можуть використовуватись орендарем водного об`єкту безоплатно та сільська рада не буде отримувати надходжень до місцевого бюджету від оренди відповідного майна.

Оскільки Маневицькою селищною радою упродовж майже чотирьох років не вчинено жодних дій задля взяття на баланс гідротехнічних споруд, визнання їх безхазяйним майно з подальшим оформленням права власності, що може призвести до їх нецільового використання, що суперечить інтересам держави та згідно зі статтею 131-1 Конституції України покладає на органи прокуратури обов`язок представництва інтересів держави в суді.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с. 70).

У відзиві на позовну заяву (а.с. 73-83) відповідач позовні вимоги не визнав. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що чинним законодавством - Цивільним кодексом України, Законами України «Про організації водокористувачів та стимулювання гідротехнічної меліорації земель», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» чітко визначено процедуру передачі гідротехнічних споруд організації водокористувачів без попередньої реєстрації права власності територіальної громади на такі об`єкти. Вказує на те, що повноваженнями щодо меліорації земель наділені саме органи виконавчої влади (Держрибагенство та Мінагрополітики), а також те, що Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 № 688-р схвалено Стратегію зрошення та дренажу в Україні на період до 2030 року, відповідно до якої за період до 2030 року органи місцевого самоврядування не повинні вживати будь-яких заходів.

Зазначає, що гідротехнічні споруди розташовані на водному об`єкті площею лише 1,9 га, наповнення якого здійснюється за рахунок атмосферних опадів, а водовідведення у меліоративний канал, що унеможливлює заподіяння будь-якої загрози інтересам держави у сфері запобігання виникнення надзвичайних ситуацій, пов`язаних з неналежною експлуатацією гідротехнічних споруд.

Тому вважає, що Маневицькою селищною радою не проігноровано вимоги законодавства, яке регулює питання набуття права комунальної власності на майно територіальною громадою, відтак позовні вимоги щодо протиправної бездіяльності є повністю безпідставними та надуманими, а також і сумнівними щодо предмету позову.

Також зазначає, що прокурором у позовній заяві не обґрунтовано порушення інтересів держави та підстав, передбачених статтею 23 Закону України «Про прокуратуру». Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив прокурор не погодився з доводами відповідача з аналогічних підстав, наведених у позовній заяві та просив позов задовольнити (а.с. 92-95).

Відповідач у запереченні на відповідь на відзив (а.с. 97-101) позовні вимоги заперечив та просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач у письмовому поясненні (а.с. 105-108) зазначив, що аргументи, наведені Маневицькою селищною радою у відзиві та запереченнях лише підтверджують факт ухилення від виконання обов`язків щодо вжиття заходів з метою визнання майна безхазяйним. Зазначає про те, що відповідач у своїх запереченнях ставить під сумнів встановлений факт, який підтверджений доказами, що у 2020 році Довжицькою сільською радою, правонаступником якої є Маневицька селищна рада розпочато процедуру оформлення комунальної власності на гідротехнічні споруди. При цьому, помилково зазначає, що відповідне рішення від 28.05.2020 № 36/7 «Про виділення коштів із місцевого бюджету» Довжицькою сільською радою не приймалося, оскільки таке рішення долучене до позовної заяви.

Вважає, що Маневицькою селищною радою не спростовано належними та допустимими доказами правомірність протиправної бездіяльності та об`єктивно не підтверджено конкретних причин, умов та обставин, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані і лишаються невиконаними до цього часу. Просив позов задовольнити.

Розглянувши подані документи і матеріали, суд зазначає, що відповідно до пункту 122 розділу VI «Перехідні положення» Положення №1845/0/15-21 до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.

Згідно з абзацом 21 пункту 1 розділу VII Формування і оформлення судових справ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814, у випадку прийняття суддею (суддею-доповідачем), у провадженні якого перебуває судова справа, рішення щодо розгляду (формування та зберігання) судової справи (матеріалів кримінального провадження) в електронній чи змішаній (паперовій та електронній) формі, формування матеріалів судової справи здійснюється у відповідній(их) формі(ах) (паперовій та/або електронній).

Отже, процесуальне законодавство передбачає можливість розгляду справи у змішаній формі (паперовій та електронній) та прийняття рішення про такий розгляд суддею, у провадженні якого перебуває судова справа.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за доцільне здійснити розгляд справи у змішаній (паперовій та електронній) формі.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що Камінь-Каширською окружною прокуратурою вивчено інформацію щодо стану додержання вимог законодавства з питань збереження майна інженерної інфраструктури водних об`єктів на території Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області.

Так, встановлено, що на території Маневицької селищної ради в межах населеного пункту - с. Довжиця, на несформованій земельній ділянці за координатами 51.200058 25.542093 розташований водний об`єкт загальною площею 1,9 га.

Поряд з цим, згідно листа Регіонального офісу водних ресурсів у Волинській області від 23.08.2023 №1013/05-06-23 у 2013 році на виконання розпорядження голови Волинської облдержадміністрації від 01.11.2013 №446 Про інвентаризацію водних об`єктів (ставків) та їх гідротехнічних споруд, що знаходяться на території сільських, селищних, міських рад районними комісіями була проведена інвентаризація безхазяйних/безгосподарських гідротехнічних споруд, а Регіональному офісу водних ресурсів було доручено провести узагальнення результатів інвентаризації (а.с.54 зворот).

Так, згідно з акту інвентаризації водного об`єкта (ставка) та його гідротехнічної споруди на території колишньої Довжицької сільської ради Маневицького району від 18.11.2013 встановлено, що за межами населеного пункту на водному об`єкті площею 1, 9 га знаходиться гребля довжиною 550 м, ширина по верху 3 м, висота 3 м та шахтний водоскид з металевих конструкцій; технічний стан - задовільний (а.с. 56).

Згідно з актом обстеження водних об`єктів від 26.08.2024, що знаходяться на території Маневицької селищної ради (колишньої Довжицької сільської ради) поблизу села Довжиця встановлено, що наповнення водного об`єкту ставка площею 1,9 га здійснюється за рахунок атмосферних опадів. По периметру ставка розміщена дамба довжиною 550 м, середня ширина по верху 3 м, середня висота 3 м, закладення укосів: верхового m = 2, 0, низового m = 1, 5. Верховий укіс має протифільтраційну плавку та кріплення залізобетонними плитами розміром 3 м на 1, 5 м. Водовідведення із ставка здійснюється у меліоративний канал за допомогою шахтного водоскиду, який на даний час повністю затоплений і не регулюється (а.с. 33 зворот-34).

На вимогу прокуратури з метою уточнення якого виду гідротехнічні споруди знаходяться на водному об`єкті площею 1,9 га - гребля чи дамба, Регіональний офіс водних ресурсів у Волинській області листом від 17.10.2024 № 1119/04/17-24 повідомив, що в ході проведеного 26.08.2024 працівниками РОВР у Волинській області обстеження встановлено, що на території Маневицької селищної ради, а саме в межах колишньої Довжицької сільської ради знаходяться два водні об`єкти: площею 2,6 га на якому наявні дамба довжиною 630 м і шахтний водоскид та площею 1,9 га на якому наявні дамба довжиною 550 м та шахтний водоскид. Водночас проінформовано, що визначення виду гідротехнічної споруди як греблі під час проведення інвентаризації, на виконання розпорядження голови Волинської обласної державної адміністрації від 01.11.2013 є невірним. Згідно відомчого нормативного документу ВНД 33-3.3-07-2002, пункт 2 гребля це гідротехнічна споруда, що перегороджує водоток і його долину для створення штучної водойми; дамба - це гідротехнічна споруда у вигляді валу для захисту територій від затоплення або зберігання води у водоймах. Зазначені водойми створені не шляхом перегородження водотоку греблі, а шляхом обвалу відповідної території дамбою для зберігання води. Отже на зазначених водних об`єктах гідротехнічні споруди визначаються як дамби, а не греблі (а.с. 53).

Рішенням Маневицької селищної ради № 2/5 від 16.12.2020 «Про початок реорганізації сільських рад шляхом приєднання до Маневицької селищної ради» розпочато процедуру реорганізації Довжицької сільської ради шляхом приєднання до Маневицької селищної ради, яка є правонаступником усього майна, прав та обов`язків Довжицької сільської ради.

Відповідно до рішення Довжицької сільської ради від 28.05.2020 № 36/7 «Про взяття на облік та оформлення права власності на безхазяйне майно» виконавчим комітетом Довжицької сільської ради розпочато процедуру взяття на облік та оформлення права власності за Довжицькою сільською радою безхазяйного майна водовипуски (шахтні водоскиди), що перебували на балансі радгоспу «Маневицький» (а.с. 31 зворот).

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 396836940 від 27.09.2024, право власності чи будь-яке інше речове право на вказане нерухоме майно за відповідачем не зареєстровано. Також у вищевказаній інформації відсутні відомості щодо реєстрації права власності чи будь-якого іншого речового права на нерухоме майно - гідротехнічні споруди, які знаходяться на водному об`єкті площею 1,9 га неподалік с. Довжиця (файл pdf «Інформація із реєстру по Маневицькій СР на 565 арк.»).

Крім того, згідно листів Регіонального офісу водних ресурсів у Волинській області від 23.08.2024 № 1013/05/06-23 (а.с. 54 зворот- 56) та від 01.05.2024 № 513/04/17-24 (а.с. 29); Камінь-Каширської районної військової адміністрації від 21.09.2023 № 1896/01-26/2- 23 (а.с. 15), від 01.05.2024 № 1103/01-26/2-24 (а.с. 17); Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях від 27.09.2023 № 10-03-1029 (а.с. 20); Державного агенства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм від 16.09.2024 № 2-10.2-9/6056-24 (а.с. 38); Державного підприємства «Айфіш» від 19.09.2024 № 09-04/70 (а.с. 38 зворот-49); із Державного підприємства «Укрриба» від 28.08.2024 № 07-04/113 (а.с. 51) власник вказаних вище гідротехнічних споруд (дамби довжиною 550 метрів, шириною по верху 3 метри, висотою 3 метри та шахтного водоскиду з металевих конструкцій) відсутній, тобто гідротехнічні споруди є безхазяйним майном.

Виявлені порушення, а саме є бездіяльність відповідача, яка полягає у невжитті дій, спрямованих на визнання вказаних вище гідротехнічних споруд безхазяйним майном, в тому числі шляхом звернення із заявою про взяття вказаних гідротехнічних споруд на облік до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, та розміщення оголошення про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік у друкованих засобах масової інформації зумовили звернення прокурора до суду з цим позовом.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України передбачено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює: представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з частинами першою, третьою статті 23 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 № 1697-VII (далі Закон № 1697-VII) представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

За приписами частин третьої - п`ятої статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 29.11.2022 у справі № 240/401/19 дійшов таких висновків: 69. Системне тлумачення вказаних приписів дозволяє дійти висновку, що стаття 53 КАС України вимагає вказувати в адміністративному позові, скарзі чи іншому процесуальному документі докази на підтвердження підстав заявлених позовних вимог із зазначенням, у чому саме полягає порушення інтересів держави, та обставини, що зумовили необхідність їх захисту прокурором. 70. Разом з тим, незгода суду з наведеним в адміністративному позові на виконання частини четвертої статті 53 КАС України обґрунтуванням прокурора щодо визначеної ним підстави представництва, як і неподання прокурором доказів відсутності органів влади, які мають повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, не є підставою для залишення позову без розгляду, як помилково вважали суди у цій справі. 71. Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц..

У постанові від 01.12.2022 у справі № 340/5914/21, в якій, зокрема розглядалося питання права прокурора на звернення до суду для захисту інтересів держави у сфері збереження водних об`єктів для загального та спеціального водокористування, а також запобігання виникнення надзвичайних ситуацій, пов`язаних з неналежною експлуатацією гідротехнічної споруди, забезпечення безаварійного пропуску льодоходу, попередження повеней та паводків на водних об`єктах, Верховний Суд зазначив: …водні об`єкти є важливою частиною екосистеми та елементом довкілля, що забезпечує існування людей, тваринного і рослинного світу. Для належного використання і охорони водних ресурсів, а також для захисту відповідних територій від шкідливого впливу вод на водних об`єктах усіх форм власності можуть зводитися гідротехнічні споруди; забезпечення безаварійності та безперебійності експлуатації таких споруд є завданням власників або користувачів водних об`єктів, на яких розміщена гідротехнічна споруда. 68. На цій підставі колегія суддів доходить висновку про те, що не взяття на баланс гідротехнічної споруди водного об`єкта - водосховища площею 88,1212 га, розташованого на річці Мала Вись, невжиття заходів щодо охорони та збереження гідротехнічної споруди, може спричинити виникнення аварій та інших надзвичайних ситуацій, у тому числі повеней, зумовлених шкідливою дією вод. Зазначене може свідчити про наявність загрози заподіяння шкоди інтересам держави у сфері запобігання виникнення надзвичайних ситуацій, пов`язаних з неналежною експлуатацією гідротехнічної споруди, забезпечення безаварійного пропуску льодоходу, попередження повеней та паводків на водних об`єктах.

Аналогічна позиція була викладена Верховним Судом і у постанові від 29.05.2024 у справі № 320/6482/21.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 21.06.2024 у справі № 420/19870/21 звернув увагу на те, що звернення прокурора до суду у порядку адміністративного судочинства у справі слугує меті захисту суспільного інтересу у такій важливій сфері, як забезпечення екологічної безпеки та безпеки життя та здоров`я людей, а тому прокурор, звертаючись до суду з цим позовом, діяв відповідно до вимог статті 53 КАС України та частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Вищенаведені справи стосувалися представництва прокурором інтересів держави, однак ці висновки можуть бути застосовані у цій справі з огляду на те, що вони стосуються загального питання - права прокурора на звернення до суду у схожих правовідносинах.

У позовній заяві прокурор зазначив, що Маневицькою селищною радою упродовж тривалого часу не вчинено жодних дій задля взяття на баланс гідротехнічних споруд, визнання їх безхазяйним майно з подальшим оформленням права власності, що може призвести до їх нецільового використання, пошкодження, руйнування, або взагалі вибуття з власності громади, що суперечить інтересам держави та згідно зі статтею 131-1 Конституції України покладає на органи прокуратури обов`язок представництва інтересів держави в суді.

Суд вважає необхідним звернути увагу на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 01.12.2022 у справі № 340/5914/21, в якій заступник керівника Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області звернувся до суду в інтересах держави з позовом до Маловисківської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, в якій просив визнати протиправною бездіяльність Маловисківської МР щодо незвернення до органу, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, із заявою про взяття на облік безхазяйної нерухомої речі, а саме - гідротехнічної споруди, що знаходиться в м. Мала Виска Новоукраїнського району Кіровоградської області. У цій постанові Суд зазначив: 96.Отже, позови прокурора до органу місцевого самоврядування, за загальним правилом, подаються з такої підстави, як відсутність суб`єкта, до компетенції якого віднесені повноваження щодо здійснення контролю за правомірністю дій та рішень органів місцевого самоврядування. У такій категорії справ прокурор повинен лише довести, що оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень завдано шкоду інтересам держави. 97.При цьому інтереси держави, у тому числі, охоплюють інтереси мешканців територіальної громади, оскільки відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Також суд враховує, що у постанові від 29.11.2022 у справі № 240/401/19 Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду сформулював висновки про те, що положення статті 53 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 23 Закону № 1697-VII щодо права прокурора на звернення до адміністративного суду з метою захисту інтересів держави в особі територіальної громади необхідно розуміти так: прокурор, звертаючись до суду з метою захисту інтересів держави, що охоплюють собою й інтереси певної територіальної громади, фактично діє в інтересах держави; оскільки відсутні чіткі критерії визначення поняття інтереси держави, яке є оціночним, суди під час розгляду кожної конкретної справи повинні встановлювати наявність/відсутність інтересів держави та необхідність їх захисту у судовому порядку; прокурор має право самостійно звертатися до адміністративного суду із позовом у разі відсутності органу, який має повноваження на звернення до суду з таким самим позовом; передбачене законами загальне повноваження державного органу на звернення до суду або можливість бути позивачем чи відповідачем у справі, не свідчить про право такого органу на звернення з адміністративним позовом в конкретних правовідносинах, оскільки Законом має бути прямо визначено, у яких випадках та який орган може/повинен звернутися до суду; у разі, якщо адміністративні суди доходять висновку про відсутність у прокурора права на звернення з позовом до суду в інтересах держави з підстави наявності органу, що має повноваження на звернення з таким позовом до суду, суди повинні чітко вказати, до компетенції якого саме органу належить повноваження на звернення до суду та яким Законом це право передбачено.

Водночас суд звертає увагу, що звернення прокурора до суду у порядку адміністративного судочинства у цій справі слугує меті захисту суспільного інтересу у такій важливій сфері, як забезпечення екологічної безпеки та безпеки життя та здоров`я людей, а тому прокурор, звертаючись до суду з цим позовом, діяв відповідно до вимог статті 53 КАС України та частини третьої статті 23 Закону № 1697-VII .

Аналогічні висновки містить постанова Верховного суду від 23.09.2024 по справі № 60/3537/21.

Враховуючи вищезазначені законодавчі приписи та практику Верховного Суду, предмет та підстави позову, суд дійшов висновку, що прокурор у цій справі має право на звернення до суду.

Щодо суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 181 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

За змістом статті 1 Закону України від 18.09.2012 № 5293-VI Про аквакультуру (далі - Закон № 5293-VI) гідротехнічні споруди для цілей аквакультури - об`єкти нерухомого майна державної або комунальної власності або власник яких невідомий чи його неможливо встановити на підставі даних, документів та/або інформації з відповідних державних реєстрів (земляні греблі та дамби, водозабірні споруди, повеневі водоскиди, донні водовипуски, водопостачальні, скидні та рибозбірно-осушувальні канали, рибовловлювачі, камери облову, причали, водоскиди, бистротоки, перепади, перегороджувальні рибозахисні та інші споруди), що є інженерними спорудами, які призначені для управління водними ресурсами (підготовка, постачання, збереження, транспортування води та водовідведення), а також для запобігання шкідливій дії вод та розташовані на водних об`єктах, наданих у користування на умовах оренди для цілей аквакультури.

гідротехнічні споруди рибогосподарської технологічної водойми - об`єкти нерухомого майна державної власності (земляні греблі та дамби, водозабірні споруди, повеневі водоскиди, донні водовипуски, водопостачальні, скидні та рибозбірно-осушувальні канали, рибовловлювачі, камери облову, причали, водоскиди, бистротоки, перепади, перегороджувальні рибозахисні та інші споруди), що є інженерними спорудами, які призначені для управління водними ресурсами (підготовка, постачання, збереження, транспортування води та водовідведення), а також для запобігання шкідливій дії вод;

земляна дамба - земляна споруда, що побудована для утримання поверхневих вод, зосереджених у штучно створеній водоймі.

Підпунктом 14.1.238 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що споруди - земельні поліпшення, що не належать до будівель і призначені для виконання спеціальних технічних функцій.

Згідно із пунктом 1.9.18 Методики обстеження і паспортизації гідротехнічних споруд систем гідравлічного вилучення та складування промислових відходів та хвостів, затвердженого наказом Державного комітету у справах містобудування і архітектури від 19.12.1995 № 252, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.12.1995 за №466/1002, гідротехнічні споруди це споруди для використання водних ресурсів, а також для боротьби з шкідливим впливом вод: греблі й дамби різного призначення та їхні конструктивні елементи; водоскиди, водоспуски, споруди водовідведення: тонелі, канали, труби, лотки; регуляційні споруди, накопичувачі промислових відходів, ставки, відкриті водозабори, гідромеханічне та механічне обладнання, призначене для нормального функціонування споруд.

Відповідно до пункту 2.7 Методичних рекомендаціях стосовно об`єктів нерухомого майна, права на які підлягають державній реєстрації, затверджених протоколом колегії Державної реєстраційної служби України за № 3 від 11.12.2012, до об`єктів нерухомого майна, права на які підлягають державній реєстрації, належать споруди (інженерні, гідротехнічні тощо) - земельні поліпшення, що не належать до будівель та приміщень, призначені для виконання спеціальних технічних функцій.

До гідротехнічних споруд відносяться: греблі й дамби різного призначення та їхні конструктивні елементи; водоскиди, водоспуски, споруди водовідведення: тунелі, канали, труби, лотки; регуляційні споруди, накопичувачі промислових відходів, ставки, відкриті водозабори, гідромеханічне та механічне обладнання, призначене для нормального функціонування споруд.

Залежно від функціонального призначення та сфери використання законодавством також виділяються інші види споруд.

За такого правого регулювання та встановлених обставин, такі об`єкти як дамби та водоскид слід вважати нерухомим майном.

Відповідно до пункту 24 Перехідних положень Земельного кодексу України (далі ЗК України) з дня набрання чинності цим пунктом (з 27.05.2021) землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад.

Згідно з частиною другою статті 2 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР Про місцеве самоврядування в Україні (далі - Закон №280/97-ВР) місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до частин третьої та п`ятої статті 16 Закону №280/97-ВР матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Частинами першою, другою та п`ятою статті 60 Закону №280/97-ВР визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Відповідно до частини восьмої статті 60 Закону №280/97-ВР право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно із частиною першою статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом (стаття 329 ЦК України).

Згідно із статтею 335 ЦК України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий.

Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих медіа.

Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

Відповідно до статті 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно із частиною першою статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до частини четвертої статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Закон України від 01.07.2004 № 1952-IV Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Закон № 1952-IV) регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

За визначеннями, наведеними у статті 2 Законі № 1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження; заявник, зокрема, орган місцевого самоврядування - у разі взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; реєстраційна дія - державна реєстрація прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, а також інші дії, що здійснюються державним реєстратором у Державному реєстрі прав, крім надання інформації з цього реєстру;

Таким чином, орган місцевого самоврядування є заявником реєстрації речових прав у разі взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Частиною чотирнадцятою статті 18 Закону № 1952-IV передбачено, що взяття на облік безхазяйного нерухомого майна проводиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 82, 84, 85 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі-Порядок № 1127), взяття на облік безхазяйного нерухомого майна здійснюється за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса в установленому для державної реєстрації прав порядку з урахуванням особливостей, визначених пунктами 83-88 цього Порядку.

За результатом розгляду заяви, а також за наявності відомостей про технічні характеристики відповідного безхазяйного нерухомого майна, отриманих з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, чи відомостей про земельну ділянку, сформовану за рахунок невитребуваної земельної частки (паю), отриманих з Державного земельного кадастру, державний реєстратор приймає рішення щодо взяття на облік безхазяйного нерухомого майна або рішення щодо відмови у взятті на такий облік.

Державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо взяття на облік безхазяйного нерухомого майна вносить до спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості.

З огляду на вище викладене правове регулювання, законодавство визначає поетапну процедуру передання у комунальну власність безхазяйного нерухомого майна, яка включає звернення до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, із заявою про взяття на облік безхазяйної нерухомої речі, а після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі, звернення органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, до суду за переданням нерухомого майна за рішенням суду у комунальну власність.

Як слідує з матеріалів справи, Довжицькою сільською радою у 2020 році було розпочато процедуру оформлення права комунальної власності на гідротехнічні споруди, що знаходилися на території Довжицької сільської ради, що підтверджено рішенням від 28.05.2020 № 36/7 «Про взяття на облік та оформлення права власності на безхазяйне майно» (а.с. 31 зворот).

Наявність вказаного рішення підтверджує спробу Довжицької сільської ради розпочати процедуру визнання майна безхазяйним.

Проте, відповідач з таким фактом не погоджується та зазначає, що рішення від 28.05.2020 № 36/7 «Про взяття на облік та оформлення права власності на безхазяйне майно» Довжицькою сільською радою не приймалося.

Наведені аргументи відповідача суд вважає безпідставними та надуманими, оскільки матеріали позовної заяви містять копію вказаного рішення Довжицької сільської ради. Разом з цим, згідно з інформацією, наведеною у листі Архівного відділу Камінь-Каширської районної військової адміністрації від 29.08.2023 № 01-30/29 (а.с. 31), рішення Довжицької сільської ради від 28.05.2020 № 36/7 «Про взяття на облік та оформлення права власності на безхазяйне майно» не містить відміток про внесення змін чи скасування.

Отже, саме відповідач є уповноваженим органом для вжиття заходів щодо взяття на баланс безхазяйних гідротехнічних споруд на території громади та подальшого оформлення права комунальної власності на них.

Стосовно доводів відповідача про те, що повноваженнями щодо меліорації земель наділені саме органи виконавчої влади, а також те, що відповідно до Стратегії зрошення та дренажу в Україні за період до 2030 року органи місцевого самоврядування не повинні вживати будь-яких заходів не стосується предмету доказування у даній справі, то суд їх до уваги не приймає, оскільки протиправна бездіяльність Маневицької селищної ради полягає виключно у не вчиненні дій, які спрямовані на визнання майна (гідротехнічних споруд) безхазяйними, що чітко регламентовано вимогами Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Також суд зазначає, що матеріали справи не місять жодних доказів про те, що гідротехнічні споруди (дамба довжиною 550 м, ширина по верху 3 м, висота 3 м та шахтний водоскид з металевих конструкцій), які знаходяться на водному об`єкті площею 1,9 га неподалік с. Довжиця на території Маневицької селищної ради є складовою меліоративної системи відповідно до Закону України «Про меліорацію земель».

Як встановлено судом, відсутність власника вказаних гідротехнічних споруд підтверджується долученими до позовної заяви доказами, а саме інформацією Регіонального офісу водних ресурсів у Волинській області від 23.08.2024 № 1013/05/06-23 та від 01.05.2024 № 513/04/17-24; Камінь-Каширської районної військової адміністрації від 21.09.2023 № 1896/01-26/2- 23 та від 01.05.2024№ 1103/01-26/2-24; Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях від 27.09.2023 № 10-03-1029; Державного агенства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм від 16.09.2024 № 2-10.2-9/6056-24; Державного підприємства «Айфіш» від 19.09.2024 № 09-04/70; Державного підприємства «Укрриба» від 28.08.2024 № 07-04/113.

Крім цього, відсутність власника (балансоутримувача) гідротехнічних споруд, а саме: дамби та шахтного водоскиду, які знаходяться на території водного об`єкту, на земельній ділянці комунальної форми власності за координатами 51.200058 25.542093 поблизу с. Довжиця на території Маневицької селищної ради, поміж іншого підтверджується актом інвентаризації водних об`єктів (ставків) та його гідротехнічної споруди на території колишньої Довжицької сільської ради Маневицького району (теперішньої Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району) від 2013 року (без зазначення точної дати в акті), актом обстеження водного об`єкту та його гідротехнічних споруд на території Маневицької селищної ради від 26.08.2024, а також інформацією із Державного реєстру речових прав.

Отже, наявними у справі доказами судом встановлено, що гідротехнічні споруди, які знаходяться на комунальній земельній ділянці за координатами 51.200058 25.542093 є безхазяйним майном.

Таким чином, за наявності підстав та відповідних повноважень, Маневицька селищна рада, як суб`єкт права комунальної власності, що здійснює від імені та в інтересах територіальних громад відповідні права щодо володіння та розпорядження комунальним майном, упродовж тривалого часу фактично не здійснила жодних юридично значимих обов`язкових дій щодо визнання гідротехнічних споруд дамби довжиною 550 метрів, шириною по верху 3 метри, висотою 3 метри та шахтного водоскиду з металевих конструкцій безхазяйним майном, в тому числі шляхом звернення із заявою про взяття вказаних гідротехнічних споруд на облік до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, та розміщення оголошення про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік у друкованих засобах масової інформації.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач звернувся із заявою про взяття вказаних гідротехнічних споруд на облік до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, та здійснив розміщення оголошення про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік у друкованих засобах масової інформації.

Суд зазначає, що прийняттям Довжицькою сільською радою Маневицького району Волинської області рішення від 28.05.2020 № 36/7 «Про взяття на облік та оформлення права власності на безхазяйне майно» (а.с. 31 зворот) було розпочато процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна (гідротехнічних споруд).

Верховний Суд у постановах від 21.06.2024 у справі №420/19870/21 та від 23.09.2024 у справі № 460/3537/21 дійшов висновків про застосування статті 355 ЦК України у питанні взяття на облік безхазяйних нерухомих речей:

(1) безхазяйною нерухомою річчю є нерухоме майно, яке відповідає двом умовам:

- відомості про це майно відсутні у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- власник цього майна невідомий органу місцевого самоврядування, на території якого воно розміщене;

(2) орган місцевого самоврядування, на території якого розміщено безхазяйну нерухому річ, зобов`язаний звернутися із заявою до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, для взяття безхазяйної нерухомої речі на облік.

Оскільки частиною 2 статті 355 ЦК України сформульовано імперативно, звернення з відповідною заявою є обов`язком, а не правом органу місцевого самоврядування.

Також зазначив, що частиною 1 статті 5 Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначається необхідність державної реєстрації споруд, а також їх окремих частин. Дамба належить до нерухомого майна, щодо якого має проводитися державна реєстрація прав. Відтак відомості про право власності, інші речові права на дамбу повинні бути зареєстровані у відповідному Реєстрі».

Зважаючи на вищенаведене, з метою уникнення загрози заподіяння шкоди інтересам держави у сфері запобігання виникнення надзвичайних ситуацій, пов`язаних з неналежною експлуатацією гідротехнічної споруди, саме Маневицька селищна рада зобов`язана вживати дії, спрямовані на визнання гідротехнічних споруд безхазяйним майном, взяти на облік як безхазяйне майно шляхом звернення із відповідною заявою до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та розміщення оголошення про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік у друкованих засобах масової інформації.

Таким чином, виходячи з системного аналізу вищезазначених норм чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області щодо вчинення дій, спрямованих на визнання гідротехнічних споруд (дамби довжиною 550 м, ширина по верху 3 м, висота 3 м та шахтний водоскид з металевих конструкцій), які знаходяться на водному об`єкті площею 1,9 га неподалік села Довжиця на території Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області, безхазяйним майном.

Зобов`язати Маневицьку селищну раду Камінь-Каширського району Волинської області вчинити дії, спрямовані на визнання гідротехнічних споруд (дамби довжиною 550 м, ширина по верху 3 м, висота 3 м та шахтний водоскид з металевих конструкцій), які знаходяться на водному об`єкті площею 1,9 га неподалік села Довжиця на території Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області, безхазяйним майном, в тому числі шляхом звернення із заявою про взяття вказаних гідротехнічних споруд на облік до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, та розміщення оголошення про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік у друкованих засобах масової інформації.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: керівник Камінь-Каширської окружної прокуратури (44501, м. Камінь-Каширський, вул. Воля, 7).

Відповідач: Маневицька селищна рада Камінь-Каширського району Волинської області (44601, Волинська обл., сел. Маневичі, вул. Незалежності, 30, ).

Суддя Р.С. Денисюк