Справа № 240/11775/24
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/11775/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Горовенко Анна Василівна

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

06 травня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Мацького Є.М. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 11.04.2024 №94 про відмову в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно зі ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку згідно з ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зарахувавши до страхового стажу період проходження військової служби з 03.07.1999-25.05.1990, з 26.03.1992 - 12.07.1993.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 03.12.2024 позов задоволено частково, ухвалено:

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №94 від 11.04.2024 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.04.2024 про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, з урахуванням висновків суду у даній справі та з урахуванням наявності у ОСОБА_1 права на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03.12.2024 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивачу було правомірно відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки до періодів постійного проживання (роботи) в зоні гарантованого добровільного відселення не зараховані періоди:

- строкової військової служби з 03.07.1988 по 25.05.1990 згідно з військовим квитком від 03.07.1988 серії НОМЕР_1 , оскільки відсутня інформація, щодо дислокації військової частини на територіях радіоактивного забруднення, крім того, запис зроблено Кінешемським міським військоматом Іванівської області російської федерації;

- військової служби з 26.03.1992 по 31.12.1992 згідно з вищезазначеним квитком та довідками від 14.02.2024 №492 і №491 не зарахований до періоду проживання у зоні гарантованого добровільного відселення, оскільки запис про демобілізацію зроблений на підставі наказу командира військової частини № НОМЕР_2 (інформація, щодо дислокації якої відсутня в матеріалах електронної пенсійної справи), а засвідчений печаткою військової частини № НОМЕР_3 .

Позивач та Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не подали відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2025, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 має посвідчення серії НОМЕР_4 громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), видане Житомирською обласною державною адміністрацією 04.10.1999.

Згідно з копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

04.04.2024 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З урахуванням принципу екстериторіальності, заяву позивача про призначення пенсії розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області та 11.04.2024 прийнято рішення №94 про відмову у призначенні пенсії.

В зазначеному рішенні вказано, що на підставі документів, що були подані позивачем до територіального органу Пенсійного фонду України для призначення пенсії, зарахований період проживання в зоні гарантованого добровільного відселення становить станом на 01.01.1993 - 01 рік 04 місяці 25 днів.

Крім того, за наданими документами, до страхового стажу зараховано всі періоди, однак страховий стаж становить 22 роки 06 місяців, що є недостатнім для призначення пенсії, отже право на зниження пенсійного віку на 6 років документально не підтверджено.

Зазначено, що відповідно до документів право на пенсійну виплату відсутнє, у зв`язку з непідтвердженням періоду постійного проживання, навчання чи роботи у зоні гарантованого добровільного відселення. Так, до періодів постійного проживання (роботи) в зоні гарантованого добровільного відселення не зараховані періоди:

- строкової військової служби з 03.07.1988 по 25.05.1990 згідно з військовим квитком від 03.07.1988 серії НОМЕР_1 та довідкою від 14.02.2024 №491, оскільки запис про проходження військової служби засвідчений печаткою на якій нечитабельний номер військової частини. Крім того запис зроблено Кінешемським міським військоматом Іванівської області російської федерації;

- військової служби з 26.03.1992 по 12.07.1993 згідно з військовим квитком від 03.07.1988 серії НОМЕР_1 та довідкою від 14.02.2024 №492, оскільки запис про демобілізацію зроблений на підставі наказу командира військової частини № НОМЕР_2 (інформація, щодо дислокації якої відсутня в матеріалах електронної пенсійної справи), а засвідчений печаткою військової частини № НОМЕР_3 .

Листом від 12.04.2024 №0600-0216-8/45323 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивачу про відмову в призначенні йому пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону №796-ХІІ є протиправним, а для належного захисту прав позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.04.2024 про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, з урахуванням висновків суду у даній справі та з урахуванням наявності у ОСОБА_1 права на користування пільгами, встановленими Законом №796-XII.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Згідно зі ст.49 Закону №796-ХІІ пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Положеннями ст.15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-XII визначено умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом №796-XII або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Відповідно до абз. 1 ст.55 Закону №796-XII передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Згідно із абз.5 п.2 ст.55 Закону №796-XII встановлено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні Гарантованого (добровільного) відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років мають право на зниження пенсійного віку 3 роки та додатково 1 рік за кожний рік проживання, роботи, але не більше 6 років.

При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Аналогічна позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №556/1153/17, від 11.04.2018 у справі №565/1829/17.

Право на призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ при досягненні 54-річного віку позивач обґрунтовує тим, з 26.04.1986 по 01.01.1993 проживав та постійно навчався більше трьох років в м.Овруч Коростенського (Овруцького) району, та має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 6 років.

Відповідно до довідки №4521 від 14.12.2023, виданої Виконавчим комітетом Овруцької міської ради, ОСОБА_1 з 13.12.1991 по 02.02.2007, та з 25.05.2007 по теперішній час (дата видачі довідки 14.12.2023), зареєстрований та проживає в м.Овруч Коростенського (Овруцького) району Житомирської області.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" від 23.07.1991 №106 м.Овруч Житомирської області відносилося до зони гарантованого добровільного відселення.

За доданими документами станом на 01.01.1993 підтверджений період проживання (роботи) у зоні гарантованого добровільного відселення з 01.11.1990 по 25.03.1992 становить 01 рік 04 місяці 25 днів, що не дає право на зниження пенсійного віку для виходу на пенсію на 6 років відповідно до Закону №796-ХІІ.

Відповідно до змісту оскаржуваного рішення відповідачами до періодів постійного проживання (роботи) в зоні гарантованого добровільного відселення не зараховані періоди: строкової військової служби з 03.07.1988 по 25.05.1990 згідно з військовим квитком від 03.07.1988 серії НОМЕР_1 та довідкою від 14.02.2024 №491, оскільки запис про проходження військової служби засвідчений печаткою на якій нечитабельний номер військової частини. Крім того запис зроблено Кінешемським міським військоматом Іванівської області російської федерації; військової служби з 26.03.1992 по 12.07.1993 згідно з військовим квитком від 03.07.1988 серії НОМЕР_1 та довідкою від 14.02.2024 №492, оскільки запис про демобілізацію зроблений на підставі наказу командира військової частини № НОМЕР_2 (інформація, щодо дислокації якої відсутня в матеріалах електронної пенсійної справи), а засвідчений печаткою військової частини № НОМЕР_3 .

Згідно із довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 №324 від 12.02.2024, ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах з 03.07.1988 по 25.05.1990; з 26.03.1992 по 12.07.1993.

Вказані відомості, місяться у військовому квитку позивача серії НОМЕР_1 , а саме, проходження позивачем військової служби: з 03.07.1988 в складі військової частини НОМЕР_6 , з 15.12.1988 по 29.05.1990 в складі військової частини НОМЕР_7 ; з 30.03.1992 по 12.07.1993 в складі військової частини НОМЕР_3 .

Довідками Виконавчого комітету Овруцької міської ради від 14.02.2024 №491 та №492 підтверджується, що військова частина № НОМЕР_7 та № НОМЕР_3 знаходилися в АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Приписами підпункту 5 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Відповідно до частини третьої статті 65 Закону №796-XII посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та Потерпілий від Чорнобильської катастрофи є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

У відповідності до пункту 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551 (Порядок №551) посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, іншими актами законодавства.

За змістом абзацу 6 Порядку №551 потерпілим від Чорнобильської катастрофи (не віднесеним до категорії 2), які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які станом на 1 січня 1993 р. прожили в зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, і таким, що постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а в зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення Потерпілий від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії Б зеленого кольору.

Отже, у разі звернення особи із заявою про призначення їй пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII для підтвердження особливого статусу заявника додається посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період проживання на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.

Тобто, єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або Потерпілий від Чорнобильської катастрофи. Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 21.11.2006 у справі № 21-1048во06, від 04.09.2015 у справі № 690/23/15-а, Верховним Судом у постанові від 27.02.2018 у справі №344/9789/17, від 24.10.2019 у справі №152/651/17, 25.11.2019 у справі №464/4150/17, від 27.04.2020 у справі № 212/5780/16-а та від 30.09.2020 №572/1921/17.

Згідно із посвідченням серії НОМЕР_4 від 04.10.1996 ОСОБА_1 має статус громадянина який потерпів від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що надає право користуватися пільгами, визначеними Законом №796-XII, в тому числі, правом на зниження пенсійного віку при призначенні пенсії за віком.

Водночас відповідачами не надано доказів того, що видане позивачу посвідчення визнано недійсним, а наданий позивачу статус скасований.

Відтак, рішення Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області №94 від 11.04.2024 є безпідставним та підлягає скасуванню.

Відмова позивачу у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку також мотивована відсутністю у позивача необхідного страхового стажу, а саме 25 років. При цьому, підтверджений (зарахований органом Пенсійного фонду) стаж роботи позивача становить 22 роки 06 місяців.

Як свідчить зміст оскаржуваного рішення, період служби позивача в Збройних Силах з 03.07.1988 по 25.05.1990 та з 26.03.1992 по 12.07.1993 не зарахований органами Пенсійного фонду лише до періодів проживання у зоні гарантованого добровільного відселення. Водночас, відповідно до розрахунку страхового стажу позивача (форма РС-право) вказаний період військової служби, а саме з 03.07.1988 по 25.05.1990 та з 26.03.1992 по 12.07.1993 зарахований відповідачами до загального страхового стажу в обрахунку 22 роки 6 місяців 21 день.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Мацький Є.М. Сушко О.О.