Справа № 420/18236/24
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/18236/24

Суддя першої інстанції: Левчук О.А.

Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 10.09.2024

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

11.06.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії щодо відмови у перерахунку та виплаті йому пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язання здійснити з 25.04.2024 перерахунок та виплату йому пенсії за віком з урахуванням раніше виплачених сум, відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2021-2023 роки, виходячи із заробітної плати за період роботи за періоди страхового стажу з 01.07.2000 по 31.01.2020 та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 3,68804.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з лютого 2020 позивач отримував пенсію за вислугу років у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ, а з квітня 2024 йому призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV при обчисленні якої застосовано показник середньої заробітної плати в Україні за 2017-2019 роки. На думку позивача, вказані дії пенсійного органу є протиправними, оскільки при призначенні пенсії за віком вперше має застосовуватись показник середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2021-2023 роки. Разом з тим, позивач вважає, що у відповідності до положень ч.4 ст. 42 Закону України №1058-IV має право на перерахунок пенсії, у зв`язку із збільшенням страхового стажу, однак пенсійним органом протиправно відмовлено йому у здійсненні такого перерахунку з посиланням на те, що під час здійснення перерахунку пенсії коефіцієнт заробітку буде зменшено з 3,68804 до 3,63566.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2024 позов задоволено частково; визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії за віком, з урахуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити позивачу розрахунок та виплату пенсії за віком з 25.04.2024 із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме за три роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком, з урахуванням вже отриманих сум пенсії; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги вказав, що пенсія за вислугу років і пенсія за віком передбачені різними законами і за своєю природою є різними пенсіями, що в розумінні ч.3 ст.45 Закону №1058 не може вважатися переведенням на інший вид пенсії. Оскільки, за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058 позивач звернувся вперше, то він має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2021-2023 роки.

Разом з тим, з огляду на передчасність, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог в частині щодо зобов`язання відповідача здійснити з 25.04.2024 року перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням раніше виплачених сум, виходячи із заробітної плати за період роботи за періоди страхового стажу з 01.07.2000 по 31.01.2020 та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 3,68804, оскільки перерахунок пенсії ще не проведено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає про відсутність законних підстав для призначення та виплати позивачу пенсії за віком із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2021-2023 роки, оскільки пенсія позивачу за вислугу років та за віком призначена на умовах одного Закону №1058. Посилаючись на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 31.05.2019 у справі №314/272/17, від 03.03.2020 у справі №348/1296/17, від 06.12.2021 у справі №185/951/17, апелянт зазначає, що показник середньої заробітної плати при переведені на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким був під час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки судове рішення оскаржується в частині задоволених позовних вимог, то перевірка законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог апеляційним судом не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та з 20.02.2020 отримував пенсію за вислугу років у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ, з 11.04.2024 отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». /а.с.38, 62/

25.04.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив перерахувати та виплачувати пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2021-2023 роки. /а.с.15/

10.05.2024 ГУ ПФУ в Одеській області листом повідомило позивача про відсутність підстав для здійснення перерахунку, оскільки при призначенні пенсії за вислугою років враховано заробітну плату за 2017-2019 роки, яка проіндексована відповідно до ч.2 ст.42 Закону №1058. Також зазначено, що при переведенні на пенсію за віком, розрахунок заробітної плати по 31.12.2023 проводити недоцільно, оскільки розмір пенсії зменшиться (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 3,63566). /а.с.15-16/

Не погоджуючись з вказаною відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (надалі Закон №1058-IV) визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел.

Так, ч. 1 ст.9 Закону №1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором (ч.1 ст. 10 Закону №1058-IV).

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону №1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп ? Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Частиною 1 ст.40 Закону №1058-ІV визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до ч.2 ст. 40 Закону №1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Згідно з ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

За аналізом наведених норм можна дійти висновку, що при призначенні пенсії враховується середня заробітна плата, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують зверненню із заявою про призначення, а при переведенні застосовується середня заробітна плата, яка враховувалася під час призначення (перерахунку) попереднього виду пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з 20.02.2020 отримував пенсію за вислугу років, яка була призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII, а з 11.04.2024 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV.

Тобто, для призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV позивач звернувся вперше у квітні 2024.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 31.10.2018 у справі №876/5312/17 погодилась з висновком Верховного Суду України, викладеним в постанові від 29.11.2016 у справі №133/476/15-а, про те, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 23.10.2018 у справі №334/2653/17, від 06.02.2019 у справі №333/1856/17, від 27.11.2024 у справі №560/11681/23, від 16.01.2025 у справі № 580/4901/22.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що при зверненні позивача, якому було призначено пенсію за вислугу років у порядку Закону №1788-ХІІ, до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону №1058-IV, має місце саме призначення такого виду пенсії (за віком), у зв`язку з чим відповідач повинен був враховувати показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом №1058-ІV, тобто, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021-2023 роки.

На підставі наведеного, суд першої інстанції дійшов вірних висновків, що відповідачем невірно застосовано показник середньої заробітної плати за період 2017-2019 роки для визначення позивачу розміру пенсії за віком та з 25.04.2024 відповідач має здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії за віком у відповідності до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, за 2021-2023 роки з урахуванням виплачених сум.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на правові позиції, викладені Верховним Судом у постановах від 31.05.2019 у справі №314/272/17, від 31.03.2020 у справі №348/1296/17 від 06.12.2021 у справі №185/951/17, оскільки правовідносини у зазначених справах не є релевантними по відношенню до даної справи.

Крім того, доводи апелянта з посиланням на те, що позивачу призначалась пенсія за вислугу років та пенсія за віком в рамках одного закону (Закон України №1058) суперечить матеріалам справи, та більш того, Законом №1058 не передбачено такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років.

За правилами ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді О.В. Єщенко О.В. Яковлєв