Справа № 120/3899/25
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2025-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

09 травня 2025 р. Справа № 120/3899/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян Марини Бондівни, розглянувши у письмовому провадженні матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 23.04.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду, в частині позовних вимог, що стосуються періоду з 19.07.2022 по 10.06.2024, із доказами поважності причин його пропуску.

05.05.2025 до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, в якій вона зазначила, що строк звернення до суду нею не пропущено, оскільки грошовий атестат при звільненні їй не видавався, а тому у неї не було достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер нарахованих і виплачених сум.

Оцінюючи такі доводи позивача, суд зазначає таке.

Особливості строку звернення до адміністративного суду врегульовані статтею 122 КАС України, частиною 1 якої передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, за загальним правилом, строк звернення до адміністративного суду становить шість місяців, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними.

Тому, якщо протягом законодавчо встановлено строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Поняття "особа повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Дійсно, Судовою палатою Верховного Суду в постанові від 21.03.2025 у справі №460/21394/23 наголошено, що період з 19.07.2022 регулюється вже нині чинною редакцією статті 233 КЗпП України, яка передбачає тримісячний строк звернення до суду з дня одержання особою письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

У зв`язку з цим зроблено висновок про те, що початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову (в частині вимог за період з 19.07.2022) слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум, що, у цій справі, відбулося шляхом вручення грошового атестата (тобто, письмового документа, у якому детально зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні).

Виходячи з цього, Судова палата зазначила що саме дата вручення позивачу зазначеного документа, є подією, з якою пов`язаний початок перебігу строку звернення до суду.

В даному ж випадку, предметом оскарження за даним позовом, є дії відповідача щодо не нарахування та невиплати грошової компенсації за невикористані дні щорічної додаткової оплачуваної відпустки як військовослужбовцю, яка має дітей, в тому числі за період з 19.07.2022 по 10.06.2024.

Так, судом було встановлено, що у наказі командира військової частини №164 від 10.06.2024 про виключення позивача із списків особового складу частини зазначено, що щорічна додаткова оплачувана відпустка, військовослужбовцю-жінці, яка має двох або більше дітей віком до 15 років, на підставі пункту 8.6 розділу VIII Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року № 170, за 2018 рік 10 діб, за 2019 рік 10 діб, за 2020 рік 10 діб, за 2021 рік 10 діб, за 2022 рік 10 діб, за 2023 рік 10 діб, за 2024 рік 10 діб не надавалася.

Тобто саме з дня отримання наказу, позивач дізналася про те, що щорічна додаткова оплачувана відпустка, військовослужбовцю-жінці, яка має двох або більше дітей віком до 15 років, на підставі пункту 8.6 розділу VIII Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року № 170, за 2018 рік 10 діб, за 2019 рік 10 діб, за 2020 рік 10 діб, за 2021 рік 10 діб, за 2022 рік 10 діб, за 2023 рік 10 діб, за 2024 рік 10 діб їй не надавалася.

Натомість до суду з даним позовом позивач звернулася лише 24.03.2025, тобто із пропуском строку, передбаченого ст. 233 КЗпП України.

Відтак зазначені аргументи позивача не свідчать про поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та не можуть бути підставою для поновлення такого строку, а тому подана заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду задоволенню не підлягає.

Визначаючись із наявністю підстав для продовження процесуального строку для усунення недоліків, що містить позовна заява, слід врахувати наступне.

Особливості інституту процесуальних строків врегульовано главою 6 розділу І КАС України.

Процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом (частина 1 статті 118 КАС України).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відтак пропущений з поважної причини процесуальний строк може бути поновлений за заявою учасника справи, а встановлений судом процесуальний строк - продовжений судом, який встановив такий строк, як за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду, про що в письмовому провадженні постановляється відповідна ухвала суду.

З огляду на викладене позивачеві слід продовжити строк для усунення недоліків, що містить позовна заява, шляхом зазначення обставин (з наданням відповідних доказів), які перешкодили їй вчасно звернутися із цим позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 121, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду залишити без задоволення.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, що містить позовна заява, на 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом зазначення обставин (з наданням відповідних доказів), які перешкодили вчасно звернутися із цим позовом до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Суддя Мультян Марина Бондівна