Справа № 946/10389/24
Суддя: Присакар О. Я.
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/946/40/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови та закриття провадження по справі,-

ВСТАНОВИВ:

30.12.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови № 1/13848 від 07.12.2024 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, закриття провадження по справі та стягнення судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 . 05.12.2024 десь приблизно о 09 годині ОСОБА_1 забрали з центрального ринку м. Ізмаїла Одеської області співробітники поліції та доставили до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення № 531, де вказано, що позивач не прибув по повістці 18.04.2024, таким чином порушив правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме п. 1 пп. 2 ПКМУ № 1487 від 30.12.2022, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП. Зазначає, що не був належним чином повідомлений про розгляд постанови, оскільки в протоколі в графі, де зазначається час та дата розгляду справи про адміністративне правопорушення, відсутні дані, чим було порушено його право на захист. Також вказує, що Постанова КМУ «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» не містить пп. 2 у п. 1. Крім цього, позивач зазначає, що сплили строки притягнення до адміністративної відповідальності.

02.01.2025 ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду з позовом про скасування постанови та відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови та закриття провадження.

04.04.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого, у задоволенні позовних вимог просить відмовити, у зв`язку із тим, що 18.04.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була вручена повістка, згідно якої він повинен був прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 18.04.2024 о 09 год. 30 хв. У встановлений строк ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув по повістці, про поважність причин не повідомив. 05.12.2024 під час дії особливого періоду, військового стану та мобілізації, до ІНФОРМАЦІЯ_3 за зверненням 4/4847 від 30.05.2024 працівниками поліції було доставлено ОСОБА_1 , як такого, що не з`явився за викликом ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк та місце зазначені у повістці, про що ТВО начальника відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_3 було складено протокол № 531 від 05.12.2024. В протоколі про адміністративне правопорушення, складеному стосовно позивача, останній поставив особистий підпис, щодо ознайомлення про дату та час розгляду адміністративної справи, оскільки позивач був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, але на її розгляд не з`явився і не подав клопотання про відкладення розгляду справи на інший час, тому справа правомірно розглянута за його відсутності. 07.12.2024 під час розгляду адміністративної справи було досліджено докази порушення позивачем правил військового обліку, а саме встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом по повістці 18.04.2024 о 09:30 без поважних на то причин, чим порушив пп. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП № 1/13848 від 07.12.2024, таким чином, вважає, що ОСОБА_1 був правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, а постанова по справі про адміністративне правопорушення №1/13848 від 07.12.2024 винесена в межах повноважень та відповідно до норм чинного законодавства.

21.04.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої 19.05.2024 набув чинності Закон № 3696-ІХ від 09.05.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким статтю 210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період. Звідси, до 19.05.2024 норми ч.3 ст.210 КУпАП не існувало. Спірною постановою від 07 грудня 2024 року за № 1/13848 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 КУпАП з підстав його неявки до ІНФОРМАЦІЯ_3 18 квітня 2024 року за повісткою, яку позивач отримав 18 квітня 2024 року. Оскільки відповідач здійснював виклик ОСОБА_1 на 09 год. 30 хв. 18 квітня 2024 року, а позивач не з`явився за вказаним викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 у визначений час та дату, тому 18 квітня 2024 року є датою вчинення адміністративного правопорушення. Отже, в даному випадку відсутні підстави для висновку, що вчинення позивачем правопорушення мало триваючий характер. Таким чином, на час вчинення позивачем адміністративного правопорушення не з`явлення до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, визначені в повістці, - 18 квітня 2024 року, - в Кодексі України про адміністративні правопорушення була відсутня норма частини третьої статті 210 КУпАП, тому відповідач протиправно притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, тобто за нормою, яка на час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення 18 квітня 2024 року не існувала. Також притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП неможливе, оскільки закон, який погіршує становище, не має зворотної дії.

У судове засідання представник позивача не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду клопотання, яким просить розгляд справи здійснити за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено відповідною розпискою про отримання судової повістки, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-2, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є військовозобов`язаним та перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджено дублікатом військового квитка, виданого 21.03.2002 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

18.04.2024 ОСОБА_1 була отримана повістка № 000693 про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 18.04.2024 о 09:30 год. за адресою: АДРЕСА_1 .

22.04.2024 ОСОБА_1 була отримана повістка про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 22.01.2025 о 09:30 год. за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 05.12.2024 за № 531, 05.12.2024 о 10 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_3 за зверненням 4/4847 від 30.05.2024 працівниками поліції було доставлено громадянина ОСОБА_1 , як такого, що не прибув по повістці 18.04.2024. Таким чином ОСОБА_1 порушив правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме п. 1 пп. 2 ПКМУ № 1487 від 30.12.2022, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП.

Постановою № 1/13848 від 07.12.2024 по справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП із накладенням штрафу в сумі 17000 грн.

З вищезазначеної постанови вбачається, що 05.12.2024 о 10 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_3 за зверненням 4/4847 від 30.05.2024 працівниками поліції було доставлено громадянина ОСОБА_1 , як такого, що не прибув по повістці на 18.04.2024, чим порушив Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме пп. 2 п.1 ПКМУ № 1487 від 30.12.2022, тим самим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 58 Конституції України встановлює, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Конституційним Судом України у рішенні від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 зазначено, що за закріпленим у наведеній статті Конституції України принципом, дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, за загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до події, факту застосовується закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.

Згідно з частинами першою-третьою статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до повістки № 000693, врученої ОСОБА_1 18 квітня 2024 року, позивач повинен був прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 18 квітня 2024 року о 09:30 год. за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте у визначений день та час, а саме 18 квітня 2024 року о 09:30 год. позивач до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, що ним не заперечується, в позовній заяві позивачем зазначено, що була велика черга й у той день він не потрапив до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 22.04.2024, що підтверджено відповідною повісткою.

Частиною 3 статті 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що у разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Матеріали справи не містять докази повідомлення ОСОБА_1 про причини неявки за повісткою шляхом безпосереднього звернення або в будь-який інший спосіб ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до статті 210 КУпАП в редакції, чинній на час нез`явлення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 (18 квітня 2024 року) - порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку - тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Законом «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3696-IX від 09.05.2024, який набув чинності 19.05.2024, стаття 210 КУпАП викладена в новій редакції, відповідно до якої порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку - тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто частина третя статті 210 КУпАП набула чинності тільки 19.05.2024.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року № 1932-XII визначено, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022, дія якого продовжується і який діє на даний час.

Відповідно до частин першої, третьої статті 22 Закону № 3543-XII громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України, за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях).

Вказаними нормами встановлено обов`язок громадян з`явитися, зокрема до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах, зокрема, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Спірною постановою від 07 грудня 2024 року № 1/13848 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 КУпАП з підстав його неявки до ІНФОРМАЦІЯ_3 18 квітня 2024 року за повісткою, яку позивач отримав 18 квітня 2024 року.

Оскільки відповідач здійснював виклик ОСОБА_1 на 09 год. 30 хв. 18 квітня 2024 року, а позивач не з`явився за вказаним викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 у визначений час та дату, тому закінчений склад правопорушення за частиною третьою статті 210 КУпАП відбувся саме 18 квітня 2024 року.

Таким чином, 18 квітня 2024 року є датою вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, в даному випадку відсутні підстави для висновку, що вчинення позивачем правопорушення мало триваючий характер.

Частиною 1 та 2 статті 8 КУпАП визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Таким чином, на час вчинення позивачем адміністративного правопорушення не з`явлення до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, визначені в повістці № 000693, - 18 квітня 2024 року, - в Кодексі України про адміністративні правопорушення була відсутня норма частини третьої статті 210 КУпАП, тому відповідач протиправно притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, тобто за нормою, яка на час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення 18 квітня 2024 року не існувала.

Згідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП - адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Частина 7 до ст. 38 КУпАП щодо того, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. була внесена на підставі ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3696-ІХ від 09.05.2024.

Тобто станом на 18.04.2024 зміни до КУпАП ще не були внесені.

До набрання чинності Законом № 3696-IX стаття 38 КУпАП, що регулює строки накладення адміністративного стягнення, не встановлювала особливий порядок обчислення строків для правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу.

Це питання було врегульоване у частині першій статті 38 КУпАП, яка встановлює, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Отже, початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

День вчинення адміністративного правопорушення є 18.04.2024 день не з`явлення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 за повісткою, строк накладення адміністративного стягнення, відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП (що діяла на момент вчинення адміністративного правопорушення) сплив 18.06.2024.

Суд бере до уваги посилання позивача, що Постанова КМУ «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» не містить пп. 2 у п. 1, оскільки неявка особи за повісткою є порушенням пп.2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що є додатком до Порядку, проте вказаного у постанові не зазначено.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що на час винесення оскаржуваної постанови закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені частиною першою статті 38 КУпАП в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, а також факт накладення адміністративного стягнення на підставі норми закону, яка не підлягала застосуванню до спірних правовідносин, з огляду на приписи статті 58 Конституції України та статті 8 КУпАП, суд доходить до висновку, що оскаржена позивачем постанова має бути скасована, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрите.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 при зверненні до суду був сплачений судовий збір в розмірі 605,60 грн, що підтверджено квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..

Відповідно до частин першої статті 139 КАС України суд стягує з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн, сплачений за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) задовольнити.

Скасувати постанову № 1/13848 від 07.12.2024 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 07 травня 2025 року.

Суддя: О.Я.Присакар