Справа № 640/2301/19
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року № 640/2301/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Олавтекс» (вул.Гавела Вацлава, буд.8, м.Київ, індекс 03124, ) до Головного управління Державної податкової служби у м.Києві (вул.Шолуденка, буд.33/19, м.Київ, інд.04116, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до окружного адміністративного суду м.Києва з адміністративним позовом, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2025р. справа № 640/2301/19 прийнята до розгляду. У позовній заяві позивач просить;

-визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві № від 12.11.2018р. про завищення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 892 889,00грн. № від 12.11.2018р. щодо нарахування та сплати грошового зобов`язання в розмірі 37 136,00грн.;

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2025р. про заміну неналежної сторони, задоволено заяву Головного управління ДПС у місті Києві про заміну сторони її правонаступником по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Олавтекс»», замінено відповідача Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві на Головне управління Державної податкової служби у м.Києві.

В обґрунтуванні позовних вимог позивачем зазначено, що за результатами перевірки Головним управлінням Державної фіскальної служби у м.Києві складено Акт №667/26-15-14-01-01/16290804 від 29.10.2018р. про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Олавтекс» з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Ніка Річ-Сервіс» за період травень 2015р., що містяться у податкових деклараціях з податку на додану вартість та з податку на прибуток підприємства за 2015рік. У висновку до акту перевірки зазначено порушення п.44.1,п.44.2, ст..44, п.п134.1.1 п.134.1, ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ, із змінами і доповненнями,п.п.5Положень(стандартів) бухгалтерського обліку ІІ «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000р. « 20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000р. за №85/4306 та 15 «Дохід» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999р. №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999р. за №860/4153, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування податком на прибуток на суму 892 889,00 за 2015р. та занижено податок на прибуток на загальну суму 37 136,00грн., в тому числі по періодам за 2015р. на суму 37 136,00грн.. Підставою щодо порушення п.44.1, п.44.2, ст..44,п.п.134.1.1,п.134.1, ст..134 Податкового кодексу України , а саме завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток на суму 892 889,00 за 2015р. та занижено податок на прибуток на загальну суму 37 136,00грн., є висновок Державної фіскальної служби про нереальність та неможливість вчинення ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Олавтекс» господарських операцій з ТОВ «Ніка Річ-Сервіс». На підставі висновку Акту ГУ ДФС у м.Києві №667/26-15-14-01-01/16290804 від 29.10.2018р. складені податкові повідомлення-рішення № від 12.11.2018р. про завищення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 892 889,00грн. № від 12.11.2018р. щодо нарахування та сплати грошового зобов`язання в розмірі 37 136,00грн., які він отримав 13.11.2018р.. На звернення до Державної фіскальної служби України зі скаргою,за результатам и розгляду скарги від 15.01.2019р. податкові повідомлення-рішення залишени без змін.

По справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 262 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу та отримана ним.

Відповідач надав відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх безпідставність та зауважує, що первинні документи , надані до перевірки ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Олавтекс» не мають юридичної сили первинних документів та не можуть бути підставою для відображення господарських операцій у податковому та бухгалтерському обліку. Просить в задоволені позовних вимог відмовити.

Позивач надав відповідь на відзив, яким підтримав свої позовні вимоги.

Відповідно до ст. 262 КАС України, суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи суд виходить з наступного.

ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Олавтекс» зареєстровано 14.10.1999р. Соломянською районною у м.Києві державною адміністрацією. Основним видом діяльності є виготовлення друкарських форм і надання інших поліграфічних послуг.

23 квітня 2015р. ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Олавтекс`уклав з ДФС України договори №48 та №49 на поставку гумових матриць в кількості 16 276шт. та номерних пуансонів до спец.пломбіру в кількості 7265пар(тобто14530штук).

Договором поставки товарів №0604-2 від 06 квітня 2015р. між ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Олавтекс» та ТОВ «Ніка Річ-Сервіс»(поставщик), поставщик зобов`язується поставити і передати у власність покупця товар, а саме:-пуансони до пломбіру у кількості 16 000шт. та силікон пластифікований у кількості 500кг. Сторони договору визначили, що поставка товару здійснюється постачальником окремими партіями, в період з 15 по 22 травня 2015р., а належним підтвердженням поставки партії товару є підписання уповноваженими представниками видаткові накладні.

Матеріали справи містять видаткові накладні, а саме:

№71 від 22.05.2015р. пуансони до пломбіру у кількості 4300шт. сума без ПДВ 90 300,00грн.;

№70 від 21.05.2015р. пуансони до пломбіру у кількості 4300шт. сума без ПДВ 90 300,00грн.;

№69 від 20.05.2015р. пуансони до пломбіру у кількості 400шт. сума без ПДВ 8 400,00грн. та силікон пластифікований 100кг сума без ПДВ 116 000,00грн.;

№68 від 19.05.2015р. пуансони до пломбіру у кількості 400шт. сума без ПДВ 8 400,00грн. та силікон пластифікований 100кг сума без ПДВ 116 000,00грн.;

№67 від 18.05.2015р. пуансони до пломбіру у кількості 400шт. сума без ПДВ 8 400,00грн. та силікон пластифікований 100кг сума без ПДВ 116 000,00грн.;

№66 від 18.05.2015р. пуансони до пломбіру у кількості 400шт. сума без ПДВ 8 400,00грн. та силікон пластифікований 100кг сума без ПДВ 116 000,00грн.;

№65 від 15.05.2015р. пуансони до пломбіру у кількості 300шт. сума без ПДВ 6 300,00грн. та силікон пластифікований 100кг сума без ПДВ 116 000,00грн.;

№64 від 14.05.2015р. пуансони до пломбіру у кількості 5 500шт. сума без ПДВ 115 500,00грн.;

Матеріали справи містять банківські виписки по рахунку №2020 на загальну суму 1099 200,00грн..

Вказана господарська операція зафіксована у бухгалтерському обліку ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Олавтекс» на субрахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками»

За субрахунком 311 простежується здійснення операцій по сплаті з поточного рахунку позивача коштів в національній валюті на рахунок ТОВ«Ніка Річ-Сервіс» за отримані товари.

Позивач зауважує, що в результаті господарської операції був фактично проведений рух активів, змінено майновий стан підприємства, а також змінено структуру активів та стан зобов`язань суб`єктів господарювання, щот в свою чергу підтверджує реальність здійснення господарської операції. Залишки товарів були використані для виконання замовлень ДФС України за договором №147 та №148 від 07.12.2018р., відповідно до яких ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Олавтекс» передав ДФС України номерні пуансони до спеціального пломбіру , в кількості 150пар та гумові матриці для особистих номерних печаток та штампів, в кількості 340шт.

За результатами перевірки Головним управлінням Державної фіскальної служби у м.Києві складено Акт №667/26-15-14-01-01/16290804 від 29.10.2018р. про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Олавтекс» з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Ніка Річ-Сервіс» за період травень 2015р., що містяться у податкових деклараціях з податку на додану вартість та з податку на прибуток підприємства за 2015рік. У висновку до акту перевірки зазначено порушення п.44.1,п.44.2, ст..44, п.п134.1.1 п.134.1, ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ, із змінами і доповненнями,п.п.5Положень(стандартів) бухгалтерського обліку ІІ «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000р. « 20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000р. за №85/4306 та 15 «Дохід» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999р. №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999р. за №860/4153, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування податком на прибуток на суму 892 889,00 за 2015р. та занижено податок на прибуток на загальну суму 37 136,00грн., в тому числі по періодам за 2015р. на суму 37 136,00грн.. Підставою щодо порушення п.44.1, п.44.2, ст..44,п.п.134.1.1,п.134.1, ст..134 Податкового кодексу України , а саме завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток на суму 892 889,00 за 2015р. та занижено податок на прибуток на загальну суму 37 136,00грн., є висновок Державної фіскальної служби про нереальність та неможливість вчинення ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Олавтекс» господарських операцій з ТОВ «Ніка Річ-Сервіс». На підставі висновку Акту ГУ ДФС у м.Києві складені податкові повідомлення-рішення № від 12.11.2018р. про завищення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 892 889,00грн. № від 12.11.2018р. щодо нарахування та сплати грошового зобов`язання в розмірі 37 136,00грн., які він отримав 13.11.2018р.. На звернення до Державної фіскальної служби України зі скаргою,за результатам и розгляду скарги від 15.01.2019р. податкові повідомлення-рішення залишени без змін.

Позивач звертає увагу на те, що у податкових повідомленнях-рішеннях не враховані документи, надані платником податків під час перевірки.

Не погоджуючись з висновками контролюючого органу, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, з приводу чого суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обов`язки та компетенція контролюючих органів, повноваження їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України № 2755-VI від 02.12.2010 у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин (надалі - ПК України), яким передбачено, зокрема

- платник податків зобов`язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів (пп.16.1.2); сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (пп.16.1.4); подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання (пп.16.1.5); подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством (пп.16.1.7) ( пункт 16.1 ст.16 ПК України)

- контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення. ( підпункт 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України)

- для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу. (пункт 44.1 статті 44 ПК України)

- для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування. (пункт 44.2 статті 44 ПК України)

- у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації. Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу. У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків. (пункт 44.5 статті 44 ПК України)

- у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення. (пункту 44.6 статті 44 ПК України)

- у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи). ( абзац перший пункту 44.7 статті 44 ПК України)

- протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки, платник податків має право подати контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності. (абзац другий пункту 44.7 статті 44 ПК України)

- податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин. ( підпункт 62.1.3. пункту 62.1. статті 62 ПК України)

- контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. ( пункт 75.1 статті 75 ПК України)

- документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка. ( підпункт 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 ПК України)

- документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. ( абзац перший пункту 77.1 статті 77 ПК України)

- про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.( абзац перший пункту 77.4 статті 77 ПК України)

- перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу. ( пункт 77.8. статті 77 ПК України)

- порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу. ( пункт 77.8. статті 77 ПК України)

- платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки. (абзац перший пункту 85.2 статті 85 ПК України)

- результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.( п. 86.1. ст. 86 ПК України).

- у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. ( Абзац перший пункту 86.7 статті 86)

-рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення. ( абзац четвертий пункту 86.7 статті 86 ПК України)

-податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків. ( пункт 86.8 статті 86 ПК України).

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996-ХІV) господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Змішування палива є господарською операцією, оскільки в результаті замінюється найменування та вартість цих товарів, що є зміною в структурі активів підприємства.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Частиною 3 статті 8 Закону № 996-ХІV відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

Господарські операції повинні підтверджуватися належними первинними документами і лише ті документи, які відповідають зазначеним вище вимогам, можуть бути визнані допустимими засобами доказування відповідної господарської операції.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Норми аналогічного змісту містить Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (далі - Положення № 88).

Пунктом 2.4 Положення № 88 встановлено, що первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.16 Положення № 88, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам.

Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженим наказом Міністерства фінансів України 31.12.1999 № 318, передбачено, що витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань (п.5). Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені (п.6). Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені, а витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені (п.7). Не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати: платежі за договорами комісії, агентськими угодами та іншими аналогічними договорами на користь комітента, принципала тощо; попередня (авансова) оплата запасів, робіт, послуг; погашення одержаних позик; інші зменшення активів або збільшення зобов`язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 цього Положення (стандарту); витрати, які відображаються зменшенням власного капіталу відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; балансова вартість валюти (п.9).

Отже, суд приходить до висновкіу, що порушення платником податків нормативно-правових актів з питань визначення якості продукції не є підставою для висновку про порушення Податкового кодексу України, оскільки документи щодо якості товарів не відносяться до первинних документів бухгалтерського обліку, не приймають участі у формуванні доходів і витрат та не є підставою для нарахування та сплати платником інших податків.

Відповідно до п.п. 134.1.1 п. 134.1. ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Пунктом 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку, затвердженого наказом Мінфіну від 29.11.1999 № 290 встановлено, що визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); інші операційні доходи; фінансові доходи; інші доходи.

Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - загальний дохід (виручка) від реалізації продукції, товарів, робіт або послуг без вирахування наданих знижок, повернення раніше проданих товарів та непрямих податків і зборів (податку на додану вартість, акцизного збору тощо).

Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) визначається шляхом вирахування з доходу від реалізації продукції, товарів, робіт, послуг наданих знижок, вартості повернутих раніше проданих товарів, доходів, що за договорами належать комітентам (принципалам тощо), та податків і зборів.

До складу інших операційних доходів включаються суми інших доходів від операційної діяльності підприємства, крім чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), зокрема: дохід від операційної оренди активів; дохід від операційних курсових різниць; відшкодування раніше списаних активів; дохід від роялті, відсотків, отриманих на залишки коштів на поточних рахунках в банках, дохід від реалізації оборотних активів (крім фінансових інвестицій), необоротних активів, утримуваних для продажу, та групи вибуття тощо.

До складу фінансових доходів включаються дивіденди, відсотки та інші доходи, отримані від фінансових інвестицій (крім доходів, які обліковуються за методом участі в капіталі).

До складу інших доходів, зокрема, включаються дохід від реалізації фінансових інвестицій; дохід від неопераційних курсових різниць та інші доходи, які виникають у процесі господарської діяльності, але не пов`язані з операційною діяльністю підприємства.

Згідно ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Згідно п. 86.10 ст. 86 Податкового кодексу України в акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов`язань платника.

Відповідно до п.п. 137.4, 137.5 ПК України податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація заповнюється наростаючим підсумком. Відповідно до даних бухгалтерського обліку позивача та первинних документів зазначені суми доходів та витрат були враховані позивачем та відображені у податковій декларації з податку на прибуток за 9 місяців (три квартали) 2016р.

Водночас, згідно пунктів 4 та 5 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Мінфіну від 20.08.2015 № 727 в акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Всупереч вимог вказаних вище норм в акті перевірки перевіряючими не вказано про господарські операції, на підставі яких виник дохід у позивача та факт його невідображення в бухгалтерському обліку та податковій звітності, на підставі яких первинних документів, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності та інших документів було зроблено висновок про заниження суми доходів, що призвело до порушення позивачем пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999.

Наведені свідчить про безпідставність висновку відповідача щодо заниження сум ПДВ і завищення залишку від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно пунктів 4 та 5 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Мінфіну від 20.08.2015 № 727 в акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів. Всупереч вимог вказаних вище норм в акті перевірки перевіряючими не вказано про господарські операції, не зазначено первинних документів, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності та інших документів, згідно яких було зроблено висновок про реалізацію товарів виключно виходячи з їх договірної вартості, що призвело, на думку контролюючого органу, до заниження податкових зобов`язань з ПДВ та порушення ним вимог п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, яка передбачає, зокрема, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, а відтак відсутні підстави стверджувати про порушення позивачем вимог ПКУ.

Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно п.п. 14.1.219 п. 14.1, ст. 14 ПК України ринкова ціна - ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах.

Статтею 62 Податкового кодексу України встановлено, що податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно п. 4 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Мінфіну від 20.08.2015 № 727 (далі по тексту - Порядок), в акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

У п. 5 Порядку зазначено, що факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

В акті перевірки позивача податковий орган не вказав первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку позивача, що підтверджують наявність фактів порушень ним норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, та були підставою для донарахування позивачу сум податкових зобов`язань з податку на додану вартість.

У відповідності до п.п.2 п.4 розд. III Порядку № 727, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів.

Суд зауважує, що відповідачем не встановлено проведення позивачем збиткових операцій, доказів, які б вказували на відсутність реальності господарських операцій за договором та наявності між позивачем та його контрагентом при укладанні і виконанні договору взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад.

На підтвердження фінансово-господарських відносин між ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Олавтекс» та ТОВ «Ніка Річ-Сервіс», на запити ГУ ДФС м.Києва від 01 серпня 2016р. №17280/26-15-14-04-04; від 15.06.2018р. №27901/10/26-15-14-01-01 та від 10.10.2018р. №426/26-15-14-01-01 надавались пояснення, інформація та документи щодо формування податкового кредиту, в яких чітко зазначалось та підтверджувалося первинними документами поставку продукції та подальшу її використання. Тобто, в результаті господарської операції був фактично проведений рух активів, змінено майновий стан підприємства, а також змінено структуру активів та стан зобов`язань суб`єктів господарювання, що в свою чергу підтверджує реальність здійснення господарської операції.

Впродовж червня 2015року ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Олавтекс» повністю виконано та здійснено поставку замовлення ДФС України, згідно умов укладених договорів, додаткових угод, їх специфікації та технічних вимог. Зазначене підтверджується Актами приймання-передачи від 04.05.2015р., де стоять підписи членів комісії призначеної Наказом ДФС від 21.11.2014р. №319, а також підписом відповідальної особи на видаткових накладних №5408,№5409 від 04.06.2015р.. Крім того, податкові накладні, що були виписані та зареєстровані в ЄРПН за даними операціями, включені до податкових зобов`язань за червень 2015р., скориставшись касовим методом податкового обліку, що відповідає п.187.7 ст.187 ПКУ , згідно якої датою виникнення податкових зобов`язань при постачанні товарів/послуг з оплатою за рахунок бюджетних коштів є дата зарахування таких коштів на банківський рахунок та відображені в додатку до декларації з податку на додану вартість за червень 2015р..

Суд зауважує, що ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Олавтекс» правомірно сформований податок на прибуток від постачальника ТОВ «Ніка Річ-Сервіс» та доведено факт отримання товару, що підтверджує реальність господарських операцій, а викладені в Акті перевірки висновки контролюючого органу є припущеннями, оскільки не містять відомостей, які вказували на нереальність господарських операцій ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Олавтекс» та ТОВ «Ніка Річ-Сервіс». Натомість відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належним чином правомірність прийнятих ним рішення.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається із матеріалів справи позивач за подання даного позову сплатив судовий збір у сумі 13 950,38грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 30.01.2019р. №100, тому ця сума повинна бути стягнена з відповідачів.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Олавтекс» (вул.Гавела Вацлава, буд.8, м.Київ, індекс 03124, ) до Головного управління Державної податкової служби у м.Києві (вул.Шолуденка, буд.33/19, м.Київ, інд.04116, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішеннь та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м.Києві (вул.Шолуденка, буд.33/19, м.Київ, інд.04116, ) № від 12.11.2018р. про завищення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 892 889,00грн. № від 12.11.2018р. щодо нарахування та сплати грошового зобов`язання в розмірі 37 136,00грн..

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Олавтекс» (вул.Гавела Вацлава, буд.8, м.Київ, індекс 03124, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м.Києві (вул.Шолуденка, буд.33/19, м.Київ, інд.04116, ) судові витрати з оплати судового збору в сумі 13 950 (тринадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 38 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.