Справа № 160/9986/25
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2025 рокуСправа №160/9986/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Дніпровської міської ради до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови,-
Дніпровська міська рада звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову про накладання штрафу № 76804124 від 20.03.2025 прийняту головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дрижирук Ольгою Олександрівною.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що державним виконавцем, прийнято постанову про накладення штрафу на позивача, без встановлення всіх обставин неможливості виконати судове рішення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 року призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 29 квітня 2025 року о 11:20.
У відзиві на позовну заяву Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) просить відмовити у задоволенні позовних вимог, вказуючи наступне.
З системного аналізу норм Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що єдиними заходами примусового виконання рішень зобов`язального характеру є застосування штрафних санкцій до боржника та внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно з вищезазначеним Законом. Інших заходів для примусового виконання рішень немайнового характеру законодавством не визначено. З урахуванням викладеного, є необхідність в застосуванні до боржника штрафних санкцій.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2025 виправлено описку в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 р. у справі №160/9986/25, вказавши замість «Підготовче засідання», правильно «Судове засідання».
В судове засідання з`явився представник позивача.
Представник відповідача, який про розгляд справи був повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, у зв`язку з чим суд ухвалив перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини справи.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 у справі № 160/10254/24 визнано протиправним та скасовано рішення Дніпровської міської ради від 22.11.2023 року за №203/43 про відмову ОСОБА_1 , у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню гаража по АДРЕСА_1 .

Зобов`язано Дніпровську міську раду повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 29.05.2023 року №36/1060 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню гаража по просп. Мануйлівському, 77 Г із прийняттям відповідного владного рішення.

На підставі виконавчого листа №160/10254/24 виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прийнято 18.12.2024 постанову про відкриття виконавчого провадження №76804124.

Постановою державного виконавця від 20.03.2025 у виконавчому провадженні №76804124 за невиконання боржником рішення суду в повному обсязі накладено на боржника- Дніпровську міську раду штраф на користь держави у розмірі 5100 грн.

Не погодившись із постановою державного виконавця про накладення штрафу, позивач з відповідним позовом звернувся до суду.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 5 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується захист своїх прав, свобод та інтересів від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Спірні правовідносини, пов`язані із примусовим виконанням рішення суду, які регулюються нормами Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016.

Відповідно до ст.1. Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За п.6 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Частиною 1 ст.5 Закону №1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 1 ст. 18 Закону №1404-VІІІ на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом п. 1 ч. 1ст. 3 Закону №1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно положень ч. 1-3 ст. 63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону №1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

За правовим висновком Верховного Суду у постанові від 20.05.2021 у справі №420/5465/18 застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону №1404. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, Дніпровська міська рада листом (який отримано відповідачем 27.12.2024, що вбачається зі штемпеля вхідної кореспонденції) повідомила державного виконавця, що у провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебувала справа №199/8301/23 за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи - департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_1 провести демонтаж самочинно побудованого об`єкту гаражу, загальною площею 98,7 кв.м; припинити право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме гараж, загальною площею 98,7 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на нього (реєстраційний номер ОНМ 101).

Позивач зазначив, що у разі задоволення позову Дніпровська міська рада матиме змогу звернутися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки підстава для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відпаде.

У відповідності до викладеного, Дніпровська міська рада просила відкласти проведення виконавчих дій до розгляду по суті позовної заяви Дніпровської міської ради у справі №199/8301/23.

Проте, до Дніпровської міської ради надійшла вимога головного державного виконавця від 20.02.2025 щодо виконання вимоги виконавчого листа №160/10254/24 від 16.12.2024.

03.03.2025 Дніпровська міська рада повідомила державного виконавця про те, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2025 у справі №199/8301/23 задоволено позов Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 та ухвалено усунути перешкоди Дніпровській міській раді у користуванні земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_1 провести демонтаж самочинно побудованого об`єкту гаражу, загальною площею 98,7 кв.м; припинити право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме гараж, загальною площею 98,7 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на нього (реєстраційний номер ОНМ 101) із закриттям розділу.

Дніпровською міською радою звернуто увагу на те, що у разі набрання чинності рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2025 у справі № 199/8301/23 підстави для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будуть відсутні, оскільки право власності на об`єкт нерухомого майна, що розташований на спірній земельній ділянці за стягувачем у виконавчому провадженні №76804124 ( ОСОБА_1 ) буде припинено, а самочинно побудований об`єкт нерухомості знесено.

Дніпровська міська рада вдруге просила державного виконавця при здійсненні виконавчих дій врахувати зазначену інформацію.

Притягаючи боржника до відповідальності за невиконання рішення у виконавчому провадженні і накладаючи на нього штраф, виконавець зобов`язаний ретельно дослідити всі обставини справи, зокрема належним чином перевірити факт невиконання боржником його обов`язків та встановити причини їх невиконання або неналежного виконання.

Верховний Суд у постанові від 07.11.2019 по справі № 420/70/19 зазначив, що умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. В залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Приймаючи спірну постанову від 20.03.2025 №76804124 про накладення штрафу, державний виконавець не здійснив перевірку об`єктивної неможливості позивача виконання рішення суду, не врахував обставин наведених Дніпровською міською радою у його зверненнях. а лише обмежився констатуванням факту не виконання рішення суду.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Виходячи зі встановлених обставин справи і наведених правових норм, суд дійшов висновку про протиправність постанови про накладення штрафу, оскільки державний виконавець не дослідивши питання поважності невиконання з боку позивача судового рішення, прийняв спірну постанову.

Оскільки позивач є суб`єктом владних повноважень, суд не здійснює розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 242-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Дніпровської міської ради до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову про накладання штрафу № 76804124 від 20.03.2025 прийняту головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Дрижирук Ольгою Олександрівною.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений ч.6 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона