Справа № 320/28436/24
Суддя: Білоноженко М.А.
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року справа №320/28436/24

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Білоноженко М.А.,

розглянувши у приміщені суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомДепартаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, )
доОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 )
простягнення майнової шкоди
встановив:

Департамент патрульної поліції звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просив суд:

- стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 на користь Департаменту патрульної поліції ( UA2092745 в Держказначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, завдану матеріальну шкоду на суму 36 803,47 (тридцять шість тисяч вісімсот три гривень 47 копійок).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, про наявність у відповідача заборгованості перед позивачем з відшкодування завданої Департаменту патрульної поліції матеріальної шкоди в розмірі 36803,47 грн, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

Від відповідача повернувся конверт з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», який направлявся на адресу, зазначену в позовній заяві.

Пунктом 1 частини четвертої статті 124 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам - підприємцям за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини одинадцятої статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином вважається, що відповідач належним чином повідомлений про його права та обов`язки, зокрема про право надати відзив на позовну заяву або заяву про визнання позову.

Відповідачем у встановлений строк відзиву до суду не подано.

Частинами 5 та 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд зазначає, що у встановлений судом п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі відповідач правом надати суду відзив на позовну заяву не скористався.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

До відділу моніторингу та аналітичного забезпечення (далі - ВМАЗ) УПП у м. Києві ДПП надійшли матеріали, які були зареєстровано до журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події (далі - журнал ЄО) Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції (далі-УП ГУНП) у м. Києві від 09.02.2024 № 5797 (вх. УПП від 04.03.2024 № Г-1673), по факту звернення інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону тактико-оперативного реагування УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0001634), який в своєму зверненні вказує, що 09.02.2024 за адресою: вул. Святослава Хороброго, 9, м. Київ, виявив відсутність кулезахисного шолому «Каска-1 М».

В протоколі прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 09.02.2024, в містяться обставини події, вказаних ОСОБА_2 про те, що 09.02.2024 о 10:00 за адресою: вул. Святослава Хороброго, 9, м. Київ, виявив відсутність тактичного шолому. Заяву прийняв оперуповноважений ВКП Солом`янського УП ГУНП лейтенантом поліції Іван Олійник.

В поясненні від 09.02.2024, по суті заданих питань, Голумбовський А. пояснив наступне: 30.01.2024 після несення служби, поклав своє спорядження до шафи №208 та закрив на ключ. 01.02.2024 пішов у відпустку, даним спорядженням не користувався. 08.02.2024 до опитуваного зателефонували знайомі та повідомили, що шафа відчинена, надіслали фотографію, що все спорядження на місці. Після чого лейтенант поліції ОСОБА_3 вирішив приїхати та переглянути вміст шафи № 208. Після перегляду речей, виявив відсутність тактичного шолому. Двері у шафи були не пошкоджені, всі інші речі знаходилися на місці. Опитаний вказав, що до поліції звернувся для отримання довідки, щодо підтвердження звернення за фактом, для надання її в подальшому на розгляд керівництву. Опитав, оперуповноважений ВКП Солом`янського УП ГУНП лейтенант поліції Іван Олійник.

Протокол огляду від 09.02.2024, складання якого було розпочате о 12:20 та завершене о 12:55, слідчим слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП у м. Києві старшим лейтенантом поліціїКлименком Глєбом Олеговичем, на підставі повідомлення, що надійшло на скорочений номер екстреного виклику поліції «102». Вказаний протокол був складений в присутності понятих: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Огляд проводився за участю спеціаліста: спеціаліст-криміналіст СКЗ СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві Кузьміною А.Є.

За участю власника (користувача) приміщення чи іншого володіння особи ОСОБА_1 11.02.1986.

Проведеним оглядом було встановлене: місце проведення огляду являється приміщення УПП у м. Києві ДПП за адресою: вул. Святослава Хороброго, 9, м. Київ. Під час проведеного огляду встановлено, що вхід до приміщення УПП у м. Києві ДПП, здійснювався через металопластикові двері, обладнані магнітним ключем, проходячи всередину, розташоване коридорне приміщення, яке обладнане камерами відеоспостереженням. Проходячи направо вздовж по коридору до його кінця, де виявлено вхід до приміщення роздягальні підрозділу «ТОР» УПП у м. Києві ДПП, оглянуто яке, у середньому ряду було виявлено металеву шафу на якій містяться написи «ТОР» та № 208, яка на момент проведення огляду була відчинена, видимих пошкоджень врізного замку не виявлено. Всередині шафи знаходились елементи екіпірування. Огляд проводив, слідчий СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві старший лейтенант поліції Глеб Клименко.

Відповідно до довідки заступника начальника управління - начальника слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП у м. Києві підполковника поліції Халіла Мамояна, затвердженої начальником Солом`янського УП ГУНП у м. Києві полковником поліції Ігорем Леусом вказано, що у зв`язку з відсутністю даних, які б указували на наявність кримінального правопорушення, та неможливістю у зв`язку з цим внести відповідну інформацію до Єдиного реєстру досудових розслідувань, матеріали зареєстровані в журналі ЄО від 09.02.2024 за № 5797 надсилаються до УПП у м. Києві ДПП за адресою: вул. Святослава Хороброго, 9, м. Київ, для проведення подальшої перевірки та прийняття рішення. Слід зазначити, що відповідно до картки № 571 обліку озброєння, затвердженою начальником відділу озброєння УПП у м. Києві ДПП майором поліції Олександром Рехальським від 31.05.2022, кулезахисний шолом «Каска-1 М» № 222 дійсно закріплений за інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону тактико-оперативного реагування УПП у м. Києві ДПП старшим лейтенантом поліції Голумбовським Артемом Олександровичем.

Відповідно до довідки про вартісну оцінку завданої шкоди № 36 від 25.01.2024, виданою начальником управління чергової служби ДПП полковником поліції Сергієм Тетеруком за затвердженням т.в.о. начальника управління-головного бухгалтера управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ДПП старшим лейтенантом поліції Левковою Лесею, в якій зазначено первісна вартість кулезахисного шолому «Каски-1 М», становить 36 803,47 (тридцять шість тисяч вісімсот три гривень 47 копійок).

За результатами службового розслідування, який оформлено висновком від 14.05.2024, затвердженого Начальником управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, встановлено, що останній зберігав видане службове майно в особистій шафі зберігання майна, яка знаходяться в приміщенні адміністративної будівлі УПП у місті Києві ДПП.

Приміщення, де знаходяться вказана шафа № 208 є вільним для доступу всіх співробітників, а вказана шафа не передбачена для зберігання, службового майна кулезахисного шолому «Каска-1 М» який був виданий останньому для виконання службових обов`язків. Також під час проведення службового розслідування встановлено, що слідчим відділом Солом`янського УП ГУНП у м. Києві не було встановлено складу злочину, внаслідок чого досудове розслідування не розпочиналося. Враховуючи викладене, дисциплінарна комісія приходить до висновку, що вказаний кулезахисний шолом «Каска-1 М», який був закріплений за ОСОБА_2 та зберігався в шафі зберігання особистих речей був втрачений в наслідок недбалого ставлення до отриманого службового майна та особистої недисциплінованості самого поліцейського, що виявилось у необережному зберіганні зазначеного майна.

Виходячи з вищенаведеного, Відповідачем завдано матеріальної шкоди Позивачу на суму 36 803,47 (тридцять шість тисяч вісімсот три гривень 47 копійок), що виразилось в недбалому ставленні до отриманого службового майна, що призвело до втрати кулезахисного шолому «Каски-1 М».

Відповідачем не відшкодовано завдану матеріальну шкоду на суму 36 803,47, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України Про Національну поліцію від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Статтею 18 Закону № 580-VIII визначено, що поліцейський зобов`язаний, зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч. 2 ст. 19 Закону № 580-VIII).

Згідно ч. 1 ст. 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції (ч. 1 ст. 60 Закону № 580-VIII).

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Частиною 3 ст. 1 Закону України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15.03.2018 № 2337-VIII передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України Про Національну поліцію, зокрема, зобов`язує поліцейського берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів.

За загальним правилом, під час вирішення справ даної категорії пріоритетними є норми спеціальних законів. При цьому загальні норми можуть застосовуватися субсидіарно, тобто в тих випадках, коли спірні правовідносини не врегульовані нормами спеціального законодавства або врегульовані не повністю.

Разом з тим, оскільки у Законі України Про Національну поліцію відсутня норма щодо матеріальної відповідальності поліцейських, відшкодування матеріальної шкоди заподіяної поліцейським при виконанні ним службових обов`язків, а тому слід прийти до висновку, що до спірних правовідносин мають бути застосовані положення інших нормативно-правових актів.

03.10.2019 Верховної Радою України прийнято Закон України № 160-IX Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі (далі Закон № 160-IX), яким визначені підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 160-ІХ дія цього Закону поширюється на військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження ними зборів, а також осіб рядового та начальницького складу правоохоронних органів спеціального призначення, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, сил цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державного бюро розслідувань, співробітників Служби судової охорони (далі - особи).

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону № 160-ІХ підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Частиною 2 ст. 3 Закону № 160-ІХ передбачено, що умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:

1) наявність шкоди;

2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;

3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;

4) вина особи в завданні шкоди.

Особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди (ст. 4 Закону № 160-ІХ).

Особа за завдану з необережності шкоду несе матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб, крім випадків, коли цим Законом передбачено повну чи підвищену матеріальну відповідальність (ч. 1 ст. 5 Закону № 160-ІХ).

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону № 160-ІХ особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі:

1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій;

2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб;

3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин;

4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення;

5) якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону № 160-ІХ розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону № 160-ІХ посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів.

У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб (ч. 2 ст. 8 Закону № 160-ІХ).

Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць (ч. 3 ст. 8 Закону № 160-ІХ).

Розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом (ч. 4 ст. 8 Закону № 160-ІХ).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону № 160-ІХ відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.

Особа, яка завдала шкоду, за згодою командира (начальника) може добровільно відшкодувати її розмір повністю або частково, передати для відшкодування завданої шкоди рівноцінне майно або відремонтувати чи відновити пошкоджене, про що видається відповідний наказ. Не допускається відшкодування завданої шкоди рівноцінним майном у разі втрати чи пошкодження зброї, боєприпасів, спеціальної техніки та іншого майна, що відповідно до закону вилучене з цивільного обороту або обмежене в обороті (ч. 2 ст. 10 Закону № 160-ІХ).

Відшкодування шкоди, визначеної ч. 2 ст. 6 цього Закону, здійснюється в судовому порядку за позовом військової частини, установи, організації, закладу в разі відмови особи від її добровільного відшкодування (ч. 4 ст. 10 Закону № 160-ІХ).

У разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку (ч. 1 ст. 12 Закону № 160-ІХ).

Наведені норми в сукупності передбачають алгоритм дій, який повинен вчинити уповноважена особа військової частини, установи, організації, закладу, якій завдано шкоду, з метою отримання відшкодування такої завданої шкоди.

Так, першочерговим кроком у випадку завдання шкоди підприємству, установі, організації згідно приписів частини другої статті 8 Закону №160-IX, є призначення розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Судом встановлено, що наказом Департаменту патрульної поліції від 01.05.2024 №210 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» призначено службове розслідування у зв`язку з можливим порушенням службової дисципліни відповідачем, що виразилося у втраті з власної необережності службового кулезахисного шолому «Каски-1 М».

За результатами службового розслідування було складено висновок службового розслідування від 14.05.2024 року за фактом порушення службової дисципліни відповідачем, який був затверджений 14.05.2024 начальником Департаменту патрульної поліції майором поліції Якрославом Курбаковим.

Результатами службового розслідування встановлено, що останній зберігав видане службове майно в особистій шафі зберігання майна, яка знаходяться в приміщенні адміністративної будівлі УПП у місті Києві ДПП. Приміщення, де знаходяться вказана шафа № 208 є вільним для доступу всіх співробітників, а вказана шафа не передбачена для зберігання, службового майна кулезахисного шолому «Каска-1 М» який був виданий останньому для виконання службових обов`язків. Також під час проведення службового розслідування встановлено, що слідчим відділом Солом`янського УП ГУНП у м. Києві не було встановлено складу злочину, внаслідок чого досудове розслідування не розпочиналося. Враховуючи викладене, дисциплінарна комісія приходить до висновку, що вказаний кулезахисний шолом «Каска-1 М», який був закріплений за ОСОБА_2 та зберігався в шафі зберігання особистих речей був втрачений в наслідок недбалого ставлення до отриманого службового майна та особистої недисциплінованості самого поліцейського, що виявилось у необережному зберіганні зазначеного майна.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 16.05.2024 №103дс «Про застосування дисциплінарного стягнення до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 » до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження.

Таким чином, позивачем здійснено всі необхідні дії по відношенню до відповідача, в розумінні Закону № 160-ІХ, з метою отримання відшкодування завданої шкоди.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши матеріали справи у їх сукупності суд дійшов висновку про наявність у відповідача заборгованості перед позивачем з відшкодування завданої Департаменту патрульної поліції матеріальної шкоди в розмірі 36803,47 грн.

Таким чином, адміністративний позов Департаменту патрульної поліції підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, у даній справі підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 77, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський окружний адміністративний суд

в и р і ш и в:

Позов Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ) задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 на користь Департаменту патрульної поліції ( UA2092745 в Держказначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, завдану матеріальну шкоду на суму 36 803,47 (тридцять шість тисяч вісімсот три гривень 47 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Білоноженко М.А.