Справа № 420/25359/24
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 травня 2025 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Василяка Д.К., розглянувши в порядку письмового провадження звіт про виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо нездійснення перерахунку ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника на підставі довідки № ЮО114488 2 від 08 лютого 2024 про розмір грошового забезпечення її сина ОСОБА_2 , виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 05 березня 2019 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 , починаючи з 01 жовтня 2020 року на підставі довідки №ЮО114488 2 від 08 лютого 2024 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення її сина ОСОБА_2 , з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії задоволено у повному обсязі. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо нездійснення перерахунку ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника на підставі довідки № ЮО114488 2 від 08 лютого 2024 про розмір грошового забезпечення її сина ОСОБА_2 , виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 05 березня 2019 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 , починаючи з 01 жовтня 2020 року на підставі довідки №ЮО114488 2 від 08 лютого 2024 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення її сина ОСОБА_2 , з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13.03.2025 року задоволено заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №420/25539/24. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 року у справі №420/25539/24, протягом 60 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

21.04.2025 до Одеського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов звіт про виконання судового рішення у даній справі, в якому зазначено, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 по справі № 420/25359/24 здійснити перерахунок та виплату пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 , починаючи з 01 жовтня 2020 року на підставі довідки № ЮО114488 2 від 08 лютого 2024 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення її сина ОСОБА_2 , з урахуванням раніше виплачених сум. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2025 становитиме 11165,39 грн. Сума доплати за період з 01.03.2023 по 31.03.2025 з урахуванням фактично виплачених сум склала 40681,09 грн. та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління.

Згідно зі статтею 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України неодноразово підкреслював, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (абз.3 п.2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (перше речення абз.2 п.3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012); право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист (абз.5 пп.2.1 п.2 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013).

У пп.2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Верховний Суд у постанові від 26 січня 2021 року у справі №611/26/17 додатково роз`яснив, що означає "обов`язковість судового рішення". Зазначив, що це стан, за якого таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності до приписів мотивувальної та резолютивної частин рішення).

Так, відповідно до частини 1, 2 статті 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Згідно із частиною 1 статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частинами 2, 3 статті 382-1 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За приписами статті 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

Як вбачається із матеріалів справи рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії задоволено у повному обсязі. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо нездійснення перерахунку ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника на підставі довідки № ЮО114488 2 від 08 лютого 2024 про розмір грошового забезпечення її сина ОСОБА_2 , виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 05 березня 2019 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 , починаючи з 01 жовтня 2020 року на підставі довідки №ЮО114488 2 від 08 лютого 2024 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення її сина ОСОБА_2 , з урахуванням раніше виплачених сум.

При цьому, судом встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 по справі № 420/25359/24 залишається невиконаним оскільки фактично перерахунок пенсії здійснено в період з 01.03.2023 по 31.03.2025 та в частині здійснення виплати суми доплати пенсії у розмірі 40681,09 грн. залишилися недоодержаною позивачем.

Як вбачається зі звіту, сума заборгованості, буде виплачена позивачу після надходження коштів з Державного бюджету України, призначених на цю мету.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII виплата пенсії, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Частиною 1 статті 23 Бюджетного кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Згідно з частиною 1 статті 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

Кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України (частина 2 статті 72 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV).

Відповідно до статті 73 Закону України № 1058 кошти Пенсійного фонду використовуються на: 1) виплату пенсій, передбачених цим Законом; 2) надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; 3) фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; 4) оплату послуг з виплати та доставки пенсій; 5) формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Суд зауважує, що Верховним Судом у постановах від 07 листопада 2019 року у справі №560/523/19, від 23 квітня 2020 року у справі №560/523/19 та від 01 лютого 2022 року у справі №420/177/20 викладено правову позицію, відповідно до якої невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Частиною 1 статті 382-3 КАС України визначено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Частиною 2 статті 382-3 КАС України визначено, що суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених судом обставин та враховуючи вищевикладені приписи ст.382-3 КАС України, суд вважає за можливе прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про виконання рішення від 27.11.2024 по справі №420/25359/24.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ч.11 ст.382-3 КАС України якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.

Отже, суд вважає за необхідне встановити відповідачу новий строк для виконання судового рішення від 27.11.2024 по справі №420/25359/24.

Керуючись ст.ст. 249, 294, 295, 297, 382-3 КАС України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про виконання рішення від 27.11.2024 по справі №420/25359/24.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області новий строк для виконання судового рішення від 27.11.2024 по справі №420/25359/24.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення від 27.11.2024 по справі №420/25359/24 у 60-денний строк з моменту отримання копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.К.Василяка