Справа № 160/8538/25
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2025 року Справа № 160/8538/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗахарчук-Борисенко Н. В.
за участі секретаря судового засіданняВасильченко Є.А.
представника позивча предсавника відповідачів Мельников А.О. Борисов П.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Аларте» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
21.03.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АлартеЕ» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України, в якому просить:
Представник позивача зауважив, що спірні рішення є необґрунтованими, та такими, що підлягають визнанню протиправними та скасуванню. При цьому на підтвердження реальності відповідних господарських операцій та правильності відображення її у бухгалтерському та податковому обліку позивачем був поданий увесь можливий пакет документів.
Ухвалою від 26.03.2025 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
10.04.2025 року від представника ГУ ДПС у Дніпропетровській області та ДПС України надійшли відзиви на позовну заяву, якими заперечується проти позовних вимог, зважаючи на таке. Квитанція не є рішенням податкового органу, а є документом, який лише підтверджує факт прийняття податковим органом податкової накладної/розрахунку коригування в електронному вигляді. Абзац 3 п. 11 Порядку №1165 не встановлює вимог щодо визначення конкретного переліку документів у квитанції, а містить лише вимогу надати пропозицію платнику податку надати податковому органу пояснення та копії документів. Відповідна пропозиція є у квитанції, яку було направлено позивачу, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, зі змісту квитанції вбачається, що платника податку повідомлено про факт зупинення реєстрації податкової накладної, а також зазначено причини такого зупинення. Зауважено, що квитанція щодо зупинення реєстрації ПН/РК формується в автоматичному режимі. А тому посилання на факт не визначення конкретного переліку документів у квитанції є недоречним, оскільки відповідної вимоги немає в законодавстві, а зупинення реєстрації ПН/РК є лише проміжним етапом і не тягне за собою негативних наслідків для платника податку. Так, у платника податку після отримання квитанції виникає право на подання документів, що були складені ним відповідно до Закону №996-XIV, та які можуть вважатись первинними та підтвердити факт наявності чи відсутності господарської операції. Податковий орган не зобов`язаний у квитанції вказувати перелік документів, який необхідно подати для підтвердження реальності господарської операції, оскільки таке прямо не передбачено нормативно-правовими актами. Водночас, у платника податків є обов`язок вести бухгалтерський облік господарських операцій шляхом складання первинних документи, які повинні відповідати вимогам п. 2 ст. 9 Закону №996-XIV, наявність у платника податків яких підтверджує факт здійснення господарської операції.
Відповідач вказує, що на підтвердження здійснення господарських операцій, відображених у податкових накладних №62 від 31.08.2024 року, №69 від 30.09.2024 року, №70 від 31.10.2024 року, позивач надав на розгляд Комісії Акти надання послуг №57 від 31.08.2024 року, №64 від 30.09.2024 року, №70 від 31.10.2024 року відповідно, які не містять відомостей щодо періоду надання послуг оренди та відомостей щодо переданого в оренду майна. Тож, надані позивачем на розгляд Комісії первинні документи не містять відомостей щодо предмета господарської операції, що відображена у спірних ПН що, в свою чергу, позбавляє можливості ідентифікувати майно, яке відображено у спірних податкових накладних. Отже, надані позивачем на розгляд Комісії первинні документи містять недоліки щодо форми і змісту, які не дають можливості переконатися у фактичному здійсненні господарських операцій, що відображені у спірних податкових накладних. З урахуванням зазначеного, представник відповідачів вказав про правомірність спірних рішень.
Щодо вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати спірні ПН, то ГУ ДПС у Дніпропетровській області наголосило на дискреційних повноваженнях ДПС України щодо цього. Так, суд у разі ухвалення рішення про зобов`язання податковий орган зареєструвати податкову накладну, фактично візьме на себе повноваження суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі), до компетенції якого, у даному випадку, віднесено розгляд пояснень та документів, здійснення автоматичної перевірки податкових накладних та/або розрахунку коригування в ЄРПН.
10.04.2025 року від представника ГУ ДПС у Дніпропетровській області надійшли заперечення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Принагідно суд вказує, що позивачем по тексту позовної заяви вказано, що протягом 5 (п`яти) днів після ухвалення рішення по даній справі позивачем буде подано до суду заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з відповідними доказами.
Ухвалою від 15.04.2025 року клопотання представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження або спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи або - задоволено частково. Ухвалено перейти до розгляду справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛАРТЕ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.
18.04.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому викладені заперечення щодо аргументів відповідачів, зазначених у відзивах на позовну заяву.
У судових засіданнях представники сторін підтримали свої позиції, зазначені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
Основний вид діяльності ТОВ «Аларте»: 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна
Інші види діяльності: Неспеціалізована оптова торгівля, Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у.
11.12.2023 року між позивачем та ТОВ «Виналь» було укладено Договір №2 оперативної оренди, відповідно до п. 1.1 якого орендодавець (ТОВ «Аларте») передає, а орендар (ТОВ «Виналь») приймає в строкове платне користування на умовах оперативної оренди за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Космічна, б. 1-В: Ємності та виробниче обладнання згідно о з п. 9 цього Договору.
У матеріалах справи наявні також:
- Додаток №1 до договору оперативної оренди №2 від 11.12.2023 року: Акт прийому-передачі майна в оперативну оренду від 11.12.2023 року, який складений про те, що орендар прийняв, а орендодавець передав в оперативну оренду обладнання згідно з переліком;
- Додаткова угода №1 до договору №2 від 11.12.2023 року, якою сторонами вирішено ввести в оперативну оренду обладнання згідно з переліком;
- Додаток №2 до договору оперативної оренди №2 від 11.12.2023 року: Акт прийому-передачі майна в оперативну оренду від 12.12.2023 року, який складений про те, що орендар прийняв, а орендодавець передав в оперативну оренду обладнання згідно з переліком;
- Додаткова угода №2 від 13.12.2023 року до договору №2 від 11.12.2023 року, якою сторонами вирішено ввести в оперативну оренду обладнання згідно з переліком;
- Додаток №3 до договору оперативної оренди №2 від 11.12.2023 року: Акт прийому-передачі майна в оперативну оренду від 13.12.2023 року, який складений про те, що орендар прийняв, а орендодавець передав в оперативну оренду обладнання згідно з переліком;
- Додаткова угода №3 від 14.12.2023 року до договору №2 від 11.12.2023 року, якою сторонами вирішено ввести в оперативну оренду обладнання згідно з переліком;
- Додаток №4 до договору оперативної оренди №2 від 11.12.2023 року: Акт прийому-передачі майна в оперативну оренду від 14.12.2023 року, який складений про те, що орендар прийняв, а орендодавець передав в оперативну оренду обладнання згідно з переліком;
- Додаткова угода №4 від 13.12.2023 року до договору №2 від 11.12.2023 року, якою сторонами вирішено ввести в оперативну оренду обладнання згідно з переліком;
- Додаток №5 до договору оперативної оренди №2 від 11.12.2023 року: Акт прийому-передачі майна в оперативну оренду від 15.12.2023 року, який складений про те, що орендар прийняв, а орендодавець передав в оперативну оренду обладнання згідно з переліком;
- Додаткова угода №5 від 18.12.2023 року до договору №2 від 11.12.2023 року, якою сторонами вирішено ввести в оперативну оренду обладнання згідно з переліком;
- Додаток №6 до договору оперативної оренди №2 від 11.12.2023 року: Акт прийому-передачі майна в оперативну оренду від 18.12.2023 року, який складений про те, що орендар прийняв, а орендодавець передав в оперативну оренду обладнання згідно з переліком;
- Додаткова угода №6 від 1912.2023 року до договору №2 від 11.12.2023 року, якою сторонами вирішено ввести в оперативну оренду обладнання згідно з переліком;
- Додаток №7 до договору оперативної оренди №2 від 11.12.2023 року: Акт прийому-передачі майна в оперативну оренду від 20.12.2023 року, який складений про те, що орендар прийняв, а орендодавець передав в оперативну оренду обладнання згідно з переліком;
- Додаток №8 до договору оперативної оренди №2 від 11.12.2023 року: Акт прийому-передачі майна в оперативну оренду від 20.12.2023 року, який складений про те, що орендар прийняв, а орендодавець передав в оперативну оренду обладнання згідно з переліком;
- Додаткова угода №8 від 18.12.2023 року до договору №2 від 11.12.2023 року, якою сторонами вирішено ввести в оперативну оренду обладнання згідно з переліком;
- Додаток №9 до договору оперативної оренди №2 від 11.12.2023 року: Акт прийому-передачі майна в оперативну оренду від 21.12.2023 року, який складений про те, що орендар прийняв, а орендодавець передав в оперативну оренду обладнання згідно з переліком;
- додаткова угода про відшкодування витрат №_9 до Договору оперативної оренди №2.
- Акти надання послуг №57 від 31.08.2024 року, №64 від 30.09.2024 року, №70 від 31.10.2024 року. оплата за даними актами підтверджується банківськими виписками, наявними у матеріалах справи.
Відповідно до статті 201 Податкового кодексу України позивачем були виписані податкові накладні: №62 від 31.08.2024 року, №69 від 30.09.2024 року, №70 від 31.10.2024 року і направлені до органів Державної податкової служби України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Проте, у відповідь з Реєстру Товариство отримало квитанції про те, що "Документ збережено. Реєстрація зупинена". Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (зі змінами), реєстрація податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН складена та подана платником податку, який відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку (додаток 1 Порядку). Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Позивачем подавались пояснення №10/12-3 від 10.12.2024 року щодо ПН №62 від 31.08.2024 року, пояснення №№11/12-1 від 11.12.2024 року щодо ПН №69 від 30.09.2024 року, пояснення №11/12-2 від 11.12.2024 року щодо ПН №70 від 31.10.2024 року.
У подальшому ГУ ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації були прийняті оскаржувані рішення, якими ТОВ «Алартем» відмовлено в реєстрації податкових накладних №62 від 31.08.2024 року, №69 від 30.09.2024 року, №70 від 31.10.2024 року, з підстав «надання платником податку копій документів, складених / оформлених із порушенням законодавства».
Графа «Додаткова інформація» наступного змісту: «відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку».
Позивач скористався правом адміністративного оскарження спірного рішення та подав скарги до ДПС України.
Однак за результатами розгляду скарг позивача ДПС України прийняла 03.01.2025 року рішення №526/45371695/2, №582/45371695/2, №510/45371695/2 про залишення їх без розгляду, а рішення без змін.
У графі «Підстави» вказано: «ненадання платником податку копій документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності типових форм та галузевої специфіки, накладних».
Позивач, вважаючи протиправними спірні рішення контролюючого органу, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Податковий кодекс України (надалі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до підпунктів 16.1.2, 16.1.3 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Згідно з пп. "а" п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.
Відповідно до п. 201.7 ст. 201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Таким чином, платник податку - постачальник з настанням першої із умов виникнення податкових зобов`язань, визначених у пункті 187.1 статті 187 ПК України, зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та направити її контролюючому органу для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України, підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
11.12.2019 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1165 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", що набрала чинності з 01.02.2020, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №1165 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 1 Порядку №1165 встановлено, що цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.
За змістом пункту 2 Порядку №1165, автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Згідно з пунктом 5 Порядку №1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Отже, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:
1) відповідність платника податку Критеріям ризиковості платника податку;
2) відповідність податкової накладної/ розрахунку коригування Критеріям ризиковості здійснення операцій.
Так, додатком 1 до Порядку №1165 визначено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, одним із яких відповідно до пункту 8 (у відповідній редакції) є: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Відповідно до пункту 6 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Таким чином, контролюючий орган, після надходження податкової накладної / розрахунку коригування до ДПС для реєстрації в ЄРПН, в автоматизованому режимі здійснює її розшифрування та проводить відповідну перевірку, зокрема щодо наявності підстав для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування через відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або через відповідність відображених у ній операції критеріям ризиковості здійснення операцій. Автоматизований моніторинг відповідності платника податку критеріям оцінки ступеня ризиків здійснюється відповідно до ознак, наведених у пунктах 1-8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість (додаток 1 до Порядку №1156). У разі, коли за результатами моніторингу платник податку, який подав на реєстрацію податкову накладну, відповідає критеріям ризиковості платника податку на додану вартість реєстрація такої податкової накладної зупиняється.
Пунктами 10, 11 Порядку №1165 (у відповідній редакції) передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 року №520.
Тож у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної контролюючий орган зобов`язаний, зокрема, вказати конкретний критерій ризиковості платника податку та/або критерій ризиковості здійснення операцій, на підставі якого зупинено реєстрацію податкової накладної, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку, а також запропонувати платнику надати пояснення та копії документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 року №520.
Судовим розглядом встановлено, що за результатами розгляду ПН №62 від 31.08.2024 року, №69 від 30.09.2024 року, №70 від 31.10.2024 року, контролюючий орган направив ТОВ «Аларте» квитанції, в яких зазначено про відповідність платника податку пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
З огляду на те, що на реєстрацію платник ПДВ подає лише податкову накладну/розрахунок коригування та не подає документи, на підставі яких складено цю податкову накладну/розрахунок коригування, зокрема первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків, то в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування міститься лише загальне посилання на документи, які пропонується надати платнику податків для підтвердження інформації, що зазначена в податковій накладній/розрахунку коригування. Відповідно які саме документи надати до пояснень на цьому етапі вирішення питання про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування визначає не контролюючий орган, а платник податків, виходячи із вимог законодавства та умов укладених ним договорів (контрактів) та фактично складених на виконання таких договорів (контрактів) первинних та супровідних документів.
Відповідно до пунктів 25 - 26 Порядку №1165 (у відповідній редакції), комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.
Пунктами 4 та 5 Порядку №520 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Платник податку, який склав податкову накладну / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації таких податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може подати такі документи: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.
Отже, визначений Порядком №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, не є чітко визначеним та залежить від умов конкретного договору (контракту), що укладений його сторонами, та вимог законодавства.
У зв`язку із зупиненням реєстрації ПН №62 від 31.08.2024 року, №69 від 30.09.2024 року, №70 від 31.10.2024 року, ТОВ «Аларте» направило до контролюючого органу:
- пояснення №10/12-3 від 10.12.2024 року щодо ПН №62 від 31.08.2024 року,
- пояснення №№11/12-1 від 11.12.2024 року щодо ПН №69 від 30.09.2024 року,
- пояснення №11/12-2 від 11.12.2024 року щодо ПН №70 від 31.10.2024 року.
Згідно з пунктом 9 Порядку №520, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня
За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:
або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;
або надсилає повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування;
або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Відповідно до пункту 10 Порядку №520, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Тож підставою для відмови в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування може бути повне або часткове ненадання платником податку додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, вказаних в Повідомленні, або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
З урахуванням положень наведених норм, комісією регіонального рівня приймається рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за результатами розгляду інформації та копій документів платника податку.
Отже, контролюючий орган має зажадати від платника податку документів та пояснень на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях.
Також аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення комісії контролюючого органу повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.
Так, Комісією ГУ ДПС у Дніпропетровській області були прийняті оскаржувані рішення, якими ТОВ «Алекспром» відмовлено в реєстрації податкових накладних №№62 від 31.08.2024 року, №69 від 30.09.2024 року, №70 від 31.10.2024 року з підстав «надання платником податку копій документів, складених / оформлених із порушенням законодавства».
Судом встановлено, що контролюючий орган, після отримання від позивача письмових пояснень, на адресу позивача жодних запитів щодо недостатності документів для прийняття рішень в рамках розглядуваних пояснень не надавав.
Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження реальності здійснення операцій була виписана податкова накладна, по якій позивачем направлено повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію якої зупинено, копії яких містяться в матеріалах справи, та надані відповідні документи.
При цьому, суд зауважує, що саме лише зазначення про складання документів із порушенням та/або відсутність документів не є достатньою та законною підставою для відмови в реєстрації податкових накладних, оскільки контролюючий орган має зазначити об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкових накладних з урахуванням відсутності таких документів, при цьому надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.
Однак, у графі «Додаткова інформація» спірних рішень зазначено про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, але не вказано про конкретні документи складені/оформлені з порушенням законодавства.
У графі «Підстави» рішень №526/45371695/2, №582/45371695/2, №510/45371695/2 за результатами розгляду скарг від 03.01.2025 року вказано: «ненадання платником податку копій документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності типових форм та галузевої специфіки, накладних».
Одночасно, у відзиві на позовну заяву відповідачі вказали, що Акти надання послуг №57 від 31.08.2024 року, №64 від 30.09.2024 року, №70 від 31.10.2024 року не містять відомостей щодо періоду надання послуг оренди та відомостей щодо переданого в оренду майна.
Також суд наголошує, що зазначення про документи, які подані з певними недоліками у відзиві або у рішенні за результатами розгляду скарги на рішення про відмову у реєстрації ПН не відповідає вимогам законодавства, зокрема принципу чіткості та обгрунтованості рішень контролюючих органів.
Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, а також зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної чіткого переліку документів.
Так, невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії, якими за своєю правовою природою є оскаржувані рішення, призводить до його протиправності.
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29.06.2022 року у справі №380/5383/21 та від 18.05.2022 року по справі №440/170/20.
Своєю чергою, при реєстрації податкової накладної фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому і суд за результатами розгляду справи не робить висновків щодо реальності операцій за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної. При цьому суд зазначає, що здійснення моніторингу відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення такого моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Щодо аргументів контролюючого органу про віднесення позивача до критеріїв ризиковості платника податку на момент винесення спірних рішень.
Суд зауважує, що всі сумніви та протиріччя контролюючого органу щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності повинні досліджуватися шляхом проведення перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для її проведення визначених ПК України, а не шляхом блокування реєстрації податкової накладної.
Посилання контролюючого органу на те, що платник податків відповідав критеріям ризиковості платника податку на додану вартість відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1165 від 11.12.2019 (зі змінами) на момент реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних платник податку (продавець), відповідав п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, і на момент розгляду справи його статус не змінився, є безпідставні, оскільки доказів прийняття такого рішення суду не надано, тобто відповідачі свого обов`язку щодо подання до суду рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості не виконали.
Перебування платника в статусі «ризикового» чи позбавлення даного статусу не може беззаперечно свідчити про реальність чи нереальність вчинених таким платником податків господарських операцій.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Отже, позивач дотримав вимоги чинного законодавства щодо складення та реєстрації податкових накладних, надав податковому органу пояснення та всі наявні первинні документи стосовно підтвердження наведеної в податкових накладних інформації.
Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду у справах від 02.07.2019 року по справі №140/2160/18, №822/1817/18 від 23.10.2018 року, №819/330/18 від 10.04.2020 року, №826/6528/18 від 18.09.2019 року, №815/2985/18 від 22.07.2019 року.
Частиною 5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Одночасно, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, у рішенні по справі «Рисовський проти України» принцип «належного урядування» передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, в тому числі, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.
Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок («Лелас проти Хорватії», «Тошкуца та інші проти Румунії» і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси («Онер`їлдіз проти Туреччини», «Беєлер проти Італії».
Також, у рішенні ЄСПЛ по справі «Лелас проти Хорватії» державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.
Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».
Так, по справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаг» та «Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «...адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».
Щодо вимоги позивача про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, суд виходить з наступного.
За приписами підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Обов`язок з реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у випадку визнання протиправним та скасування рішень про відмову реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань покладається саме на Державну податкову службу України, як центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
У відповідності з пунктів 2, 10 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд в порядку адміністративного судочинства може визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, а також прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права.
Судом враховано, що Податковим кодексом України визначено правові наслідки відсутності факту реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Така податкова накладна не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних, у свою чергу, є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.
Таким чином, відсутність реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних впливає на правовий стан платників податків. Покупець товарів позбавляється права на формування податкового кредиту за рахунок відповідних сум, а продавець може зазнати небажаних для нього наслідків у вигляді проведення його позапланової перевірки.
З огляду на це, правовідносини щодо реєстрації податкових накладних у Єдиному державному реєстрі податкових накладних і, зокрема, щодо безпідставного неприйняття податкових накладних для їх реєстрації, є предметом розгляду в адміністративних судах відповідно до статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України.
Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню.
Розподіл судових витрат у вигляді судового збору здійснюється у відповідності до ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. 9, 73-78, 90, 139, 243, 246, 250 262, 295, 297 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аларте» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати з оплати судового збору у розмірі 3633,60 грн.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аларте» за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України судові витрати з оплати судового збору у розмірі 3633,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 08 травня 2025 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко