Справа № 382/551/25
Суддя: Савчак С. П.
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Яготинський районний суд Київської області
Справа 382/551/25
Провадження 2-адр/382/2/25
08 травня 2025 року Яготинський районний суд Київської області у складі головуючого судді Савчака С.П. розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 подану та підписану його представником Вак О.В. про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про адміністративне правопорушення -
Представник позивача ОСОБА_1 - Вак О.В. звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.
Заяву обґрунтовано тим, що в провадженні Яготинського районного суду Київської області перебуває адміністративна справа № 382/551/25 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті щодо скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 21.04.2025 року позов ОСОБА_1 було задоволено повністю. Водночас, під час винесення рішення судом не було вирішено питання розподілу судових витрат.
Представник Вак О.В. зазначила, що під час розгляду даної справи позивачем було понесено судові витрати за надану правничу допомогу у суммі 5 000,00 грн. В підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано акт виконаних робіт від 22.04.2025 року за яким представником Вак О.В. надано Гопкалу Л.В. послуги: - підготовка позовної заяви до суду вартістю 3 000,00 грн.; - участь в судових засіданнях по справі № 382/551/25 вартістю 2 000,00 грн. Також, надано квитанцію до прибуткового касового ордеру № 23-04/25 від 22.04.2025 року про прийняття представником Вак О.В. від Гопкала Л.В. 5 000,00 грн. за надання правничої допомоги згідно акту від 22.04.25. Крім того, додано розрахунок суми гонорару.
Від представника відповідача до суду надійшло клопотання про зменшення розміру стягнень з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок відповідних бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , а саме судові витрати на професійну правничу допомогу, до мінімального розміру.
Клопотання обгрунтовано тим, що справа розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження, що підтверджується ухвалою про відкриття провадження та оскаржуваним рішенням суду. Заявлено витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн., в той самий час постановою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн. Враховуючи вимогу позивача щодо стягнення правничої допомоги у сумі 5000 грн. можна дійти висновку про неспіврозмірність витрат на правничу допомогу зі складністю справи. Проаналізувавши долучені до позову договір та акт виконаних робіт вбачається, що ставки за надання послуги з правничої допомоги не є відсотковою ставкою від суми позову, а є фіксованою сумою за комплекс послуг.
В акті виконаних робіт зазначено лише зміст виконання робіт, а не час, затрачений на відповідні види робіт, що ставить під сумнів, чи є розмір таких витрат обґрунтованим і пропорційним до предмета спору. Крім того, неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат чacy по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу. Разом із тим, із матеріалів справи вбачається, що не надано перелік послуг, які були безпосередньо замовлені позивачем (доручення, замовлення, завдання клієнта).
Дослідивши докази у справі суд встановив.
18.03.2025 року до Яготинського районного суду Київської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 поданий і підписаний особисто позивачем.
Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 21.04.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті задоволено. Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України винесену 03.03.2025 року (серія АВ № 00005147) головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Головня Тетяною Сергіївною за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8 500,00 грн.

Закрито справу відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнено з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок відповідних бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання позову у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонамидоказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До поданого адміністративного позову від 18.03.2025 року не було додано договору про надання професійної правничої допомоги. В позові було лише зазначено, що розмір судових витрат, пов`язаних із наданням позивачу правової допомоги та іншими процесуальними діями позивач оцінює в 3 000 грн. Квитанції щодо сплати будуть надані суду додатково.

01.04.2025 року до суду надійшла заява від представника позивача Вак О.В. за якою вона зазначила, що лише 01.04.2025 року між позивачем ОСОБА_1 та нею було укладено договір про надання правничої допомоги, тобто після подання позивачем позовної заяви. Самого договору до заяви додано не було.

Доказів того, що представником позивача адвокатом Вак О.В. надавалися ОСОБА_1 послуги з професійної правничої допомоги щодо підготовки позовної заяви до суду вартістю 3 000,00 грн. не надано. Суд не бере до уваги акт виконаних робіт, квитанцію до прибуткового касового ордеру, розрахунок гонорару, оскільки договору про надання правничої допомоги не надано. Взагалі представник в заяві від 01.04.2025 року стверджувала, що такий договір укладено лише 01.04.2025 року, тобто після подання адміністративного позову до суду. Не можливо надати професійну правничу допомогу щодо підготовки позовної заяви вже після її подання до суду.

У зв`язку з зазначеним понесені витрати ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу щодо підготовки позовної заяви до суду вартістю 3 000,00 грн. слід покласти на нього, оскільки представник ОСОБА_2 зазначеної послуги не надавала, а тому ці витрати не можуть бути покладені на відповідача.

Відповідно до ч. 8 ст. 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

ОСОБА_1 постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованому в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України винесену 03.03.2025 року (серія АВ № 00005147) було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8 500,00 грн.

Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та штраф було накладено те, що 01.03.2025 року о 09 год. 57 хв. за адресою М-03, км. 81+00, Київська область транспортний засіб DAF XF 105.410. днз НОМЕР_1 допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5. ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 7,888% (3.155 тон), при дозволеній фактичній масі 40 тон відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Фактичного зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей 6 шт.; спарені колеса 3 вісі, загальна маса 47 950 кг, відстань між вісями 1-2: 2 660 мм, 2-3:1310 мм, 3-4: 5310 мм, 4-5: 1310 мм, 5-6: 3010 мм, навантажень на вісь: 1-6950 кг, 2-5900 кг, 3-9750 кг, 4-8450 кг, 5-8400 кг, 6-8500 кг. Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу, загальна маса-43 155 кг.

При цьому, відповідачем при винесені постанови не було враховано, що перевезення вантажу здійснювалося трьохвісним автомобілем (тягач) DAF, XF 105.410, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом) FRUEHAUF, реєстраційний номер ВО2259ХF, який є спеціалізованим напівпричепом Н/ПР-контейнеровозом з застосуванням змінного кузову (контейнера) загальною масою 43 155 кг., що не перевищує максимального значення 44 тони.

Відповідно до п. 17.4., 17.5. Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджених наказом Міністерства транспорту України від 04.10.97 № 363 універсальні автомобільні контейнери, що належать Перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: -розпізнавальний знак; - номер контейнера; - найменування власника контейнера; - вантажність і маса тари контейнера, кг; - внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; - час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому, обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м).

ОСОБА_1 не було виконано вимоги п. 17.4., 17.5. Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, а тому відповідно внаслідок відсутності певних маркувань на змінному кузові (контейнері) відповідачем було винесено спірну постанову. Тобто при виконанні ОСОБА_1 вимог п. 17.4., 17.5. вищезазначених Правил… відповідачу було б відомо, що перевезення вантажу здійснюється змінним кузовом (контейнером), а тому ОСОБА_1 не допущено перевищення загальної маси транспортного засобу. Отже, якби ОСОБА_1 виконав вимоги щодо маркування змінного кузову (контейнеру) постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не була б винесена, а тому спір виник внаслідок неправильних дій позивача.

У зв`язку з зазначеним, суд вважає за необхідне покласти судові витрати понесені ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу за участь представника ОСОБА_2 у судових засіданнях по справі № 382/551/25 вартістю 3 000,00 грн. на нього.

Керуючись ст. 1-12, 19-20, 72-77, 90, 132, 134, 139, 241-246, 252, 255, 286, 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України суд

УХВАЛИВ:

Судові витрати понесені ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. покласти на нього.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного додаткового рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію додаткового рішення надіслати учасникам справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, місцезнаходження: м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та стороні відповідача: головний спеціаліст відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Головня Тетяна Сергіївна, місце роботи: м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51.

Повне додаткове рішення суду складене та підписане 08 травня 2025 року.

Суддя Савчак С.П.