Справа № 515/58/25
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 травня 2025 року

м. Київ

справа №515/58/25

адміністративне провадження №К/990/18104/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,

суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 січня 2025 року та на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2025 року у справі № 515/58/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області , ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування протоколу та постанови про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність співробітників ІНФОРМАЦІЯ_1 під час складання протоколу №1255/442 про адміністративне правопорушення та винесення постанови №1255/6374 за справою про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 січня 2025 року скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність працівників відділу поліції №2 Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 під час складання протоколу № 1255/442 про адміністративне правопорушення та винесення постанови № 1255/6374 за справою про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 КУпАП -повернуто заявнику.

Не погоджуючись із таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2025 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року повернуто апелянту.

Не погоджуючись із такими рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її 21 квітня 2025 року засобами поштового зв`язку.

У своїй касаційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 січня 2025 року та на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2025 року у справі № 515/58/25, та матеріали справи направити до суду першої інстанції для розгляду по суті.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши касаційну скаргу позивача у частині оскарження ухвали Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 січня 2025 року, Суд зазначає таке.

Перелік судових рішень суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку після їх перегляду апеляційним судом, визначено частиною другою статті 328 КАС України, до якого віднесено ухвали: про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 КАС України (щодо повернення заяви позивачеві (заявникові), відмови у відкритті провадження у справі, залишення позову (заяви) без розгляду, закриття провадження у справі, відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження).

З аналізу вищенаведеної норми права вбачається, що касаційному оскарженню підлягають ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові) лише після їх перегляду судом апеляційної інстанції.

Верховний Суд звертає увагу, що скаржником подано апеляційну скаргу на ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 січня 2025 року, проте ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року повернуто апелянту, тобто перегляд ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку не відбувся, що також позбавляє процесуальної можливості оскаржити ухвали суду першої інстанції від 22 січня 2025 року в касаційному порядку.

Пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції ухвала Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 січня 2025 року не переглядалась, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 січня 2025 року.

Перевіривши доводи касаційної скарги в частині оскарження ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2025 року, Суд зазначає наступне.

Матеріали касаційної скарги, які надійшли до суду, не містять документа про сплату судового збору.

Натомість скаржником заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Щодо заявленого клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Умови, за яких суд може звільнити повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк та перелік суб`єктів, до яких такі умови застосовуються, визначені статтею 8 Закону України "Про судовий збір".

Так, суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, для звільнення від сплати судового збору або зменшення розміру судового збору заявник касаційної скарги має довести існування таких фінансових труднощів та такий майновий стан, що надає підстави вважати за можливе звільнити таку особу від сплати судового збору.

Натомість, до клопотання про звільнення від сплати судового збору або зменшення розміру судового збору скаржником не додано достатніх доказів, відповідно до яких суд може розглянути клопотання про звільнення від сплати судового збору або зменшення розміру судового збору, ураховуючи розмір річного доходу за попередній календарний рік. Такими доказами можуть слугувати: довідка органу Пенсійного фонду України про розмір виплаченої пенсії за попередній календарний рік та довідка органу доходів і зборів про відсутність інших доходів за попередній календарний рік.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про звільнення скаржника від сплати судового збору за звернення із касаційною скаргою.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Підпунктом 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" станом на 1 січня 2025 року (на момент звернення з касаційною скаргою) розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить: 3028 грн.

Отже, скаржник має надати докази сплати судового збору в сумі: 3 028 грн.

Реквізити для сплати судового збору:

ГУК у м.Києві/Печерський район/22030102;

код отримувача ;

банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007;

код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)".

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України в частині оскарження ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2025 року, а тому відповідно до частини другої статті 332 КАС України, Суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків, шляхом подання до суду: документу про сплату судового збору або надання належних доказів для звільнення від сплати судового збору.

Керуючись статтями 169, 248, 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 січня 2025 року у справі № 515/58/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області , ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування протоколу та постанови про адміністративне правопорушення.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору в частині оскарження ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2025 року у справі №515/58/25.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2025 року у справі №515/58/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області , ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування протоколу та постанови про адміністративне правопорушення, - залишити без руху.

Надати особі, яка подала касаційну скаргу, строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет», а у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Н.М. Мартинюк

А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко,

Судді Верховного Суду