Справа № 420/11646/24
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вікторії ХОМ`ЯКОВОЇ, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач), в якій позивач просить:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.08.2023 року № 7-2102-UA0086746;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Херсонській обл., АР Крим та м. Севастополі на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 гривень 00 копійок та витрати на надання правової допомоги в розмірі 13000 гривень 00 копійок.

Позивач вказує, що між позивачем, як орендарем, та Великоолександрівською районною державною адміністрацією, як орендодавцем, було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 25,3550 га, в тому числі пасовища 25,3550 га (кадастровий номер :03:035:0002), розташованої на території Великоолександрівської селищної ради Бериславського району Херсонської області. 13.08.2021 у зв`язку зі зміною розпорядника даної категорії земель між Великоолександрівською селищною радою та позивачем було укладено додаткову угоду до вищезазначеного договору. 07.02.2022 учасники бойових дій зареєстрували своє право власності, тим самим, припинивши право комунальної власності Великоолександрівської селищної ради Бериславського району Херсонської області на предмет оренди. У зв`язку з початком бойових дій на території області та окупацією додаткова угода про припинення договору оренди підписана не була через форс-мажорні обставини. Така угода була підписана та зареєстрована 01.12.2023 , про що відповідача 12.01.2024 повідомила листом Великоолександрівська селищна військова адміністрація з наданням відповідних документів. Проте, контролюючим органом дані обставини фактичного припинення договору 07.02.2022 та не перебування земельної ділянки- об`єкту оподаткування - у комунальній власності з 07.02.2022 до уваги взято не було, оскільки право оренди не було припинено в реєстрі прав на нерухоме майно. Більше того, нарахована заборгованість за 12 місяців 2023 року, в той час, коли у право оренди було припинено в реєстрі прав на нерухоме майно 01.12.2023 року. Позивач вважає, податкове повідомлення-рішення від 15.08.2023 № 7-2102-UA0086746 протиправним, просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 19.04.2024 року відкрито провадження по справі та повідомлено, що суд розгляне справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Головне управління Державної податкової служби в Одеській області (далі - відповідач) заперечує проти позову. У відзиві на позовну заяву, який подано до суду 01.05.2024, зазначає, що відповідно до п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Орендна плата це обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди (п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПКУ). Відповідно до Переліку фізичних та юридичних осіб орендарів, з якими укладено договори оренди на земельні ділянки державної та комунальної власності по Великоолександрівській селищній раді, станом на 01.07.2023 , наданого територіальною громадою, згідно з листом від 27.07.2023 №1369 та витягом (інформаційною довідкою) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.07.2023 №340777496 у фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), в користуванні на умовах оренди знаходиться дві земельні ділянки комунальної власності. Враховуючи зазначене, Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі, керуючись пунктом 286.5 статті 286 ПКУ та на підставі договорів оренди земельних ділянок, з урахуванням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, проведено нарахування орендної плати та прийнято податкові повідомлення рішення, які надіслані на зареєстровану адресу фізичної особи ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення та згідно поштовим повідомленням, отримані адресатом 30.12.2023 . Сума орендної плати з фізичних осіб, яка нарахована, згідно з податковим повідомленням рішенням - №7-2102-UA0086746 - 6672,83 грн., за земельну ділянку площею 42,5698 га, кадастровий номер: :03:001:0076 фактично сплачена платником податків до місцевого бюджету Великоолександрівської територіальної громади 22.04.2024, а сума відповідно до податкового повідомлення - рішення № 7-2102-UA0086746 - 79517,86 грн., за земельну ділянку площею 25,355 га, кадастровий номер: :03:035:0002 обліковується, як податковий борг. Протягом 2023 року Великоолександрівською селищною радою укладено з фізичною особою ОСОБА_1 додаткову угоду щодо дострокового припинення договору оренди земельної ділянки площею 25,355 га, кадастровий номер: :03:035:0002 від 08.12.2015 року, дата державної реєстрації якої - 01.12.2023 року (згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.04.2024 року № 376300269). Інформація стосовно поділу вказаної земельної ділянки на частини та оформлення їх у власність, до дати реєстрації припинення договору оренди, в Головному управлінні ДПС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, відсутня.

03.05.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що між позивачем, як орендарем, та Великоолександрівською районною державною адміністрацією, як орендодавцем, було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 25,3550 га, в тому числі пасовища 25,3550 га (кадастровий номер :03:035:0002), розташованої на території Великоолександрівської селищної ради Бериславського району Херсонської області. Договір оренди землі було зареєстрованого 08.12.2015 року реєстраційною службою Великоолександрівського районного управління юстиції Херсонської області. Договір було укладено на строк до 01.11.2027 , орендна плата 60 грн. за гектар щорічно.

13.08.2021 у зв`язку зі зміною розпорядника даної категорії земель між Великоолександрівською селищною радою та позивачем було укладено додаткову угоду до вищезазначеного договору, якою внесено зміни до договору щодо нормативної грошової оцінки (НГО) та розміру орендної плати 12 % від НГО в сумі 79517,86 грн.

На виконання Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», для забезпечення соціальних гарантій військовослужбовців-учасників антитерористичної операції», та метою популяризація патріотизму серед молоді України, позивач, як орендар земельної ділянки загальною площею 25,3550 гектарів (кадастровий номер :03:035:0002), розташованої на території Великоолександрівської селищної ради Бериславського району Херсонської області, на підставі договору оренди землі, зареєстрованого 08.12.2015 року реєстраційною службою Великоолександрівського районного управління юстиції Херсонської області, не заперечував проти виділення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, за рахунок вищезазначеної земельної ділянки учасникам бойових дій.

24 грудня 2021 року були прийняті рішення 19 сесії 8 скликання Великоолександрівської селищної ради №3888, №3889, №3890, №3891, №3892, №3893, №3894, №3895, №3896, №3897, №3898, №3899 та №3900 про надання дозволу громадянам (учасникам бойових дій) на розробку проектів землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки шляхом поділу раніше сформованої ділянки з кадастровим номером :03:035:0002.

Громадяни, яким було надано дозвіл на розробку проектів землеустрою, такий проект розробили та подали на затвердження до Великоолександрівської селищної ради. 20 сесія 8 скликання Великоолександрівської селищної ради 04.02.2022 прийняла рішення №4046, №4053, №4047, №4048, №4057, №4058, №4055, №4049, №4054, №4052, №4051, №4056, №4050, якими вищезазначений проект землеустрою затвердила та передала земельні ділянки у власність учасників бойових дій.

07.02.2022 учасники бойових дій зареєстрували своє право власності, тим самим припинивши право комунальної власності Великоолександрівської селищної ради Бериславського району Херсонської області на предмет оренди (об`єкт оподаткування в розумінні Податкового кодексу України) земельну ділянку загальною площею 25,3550 га, в тому числі пасовища 25,3550 га (кадастровий номер :03:035:0002), розташовану на території Великоолександрівської селищної ради Бериславського району Херсонської області. Земельні ділянки, створені шляхом поділу ділянки позивача, з 07.02.2022 року перебувають у приватній власності інших громадян.

Додаткова угода про припинення договору оренди між позивачем та Великоолександрівською селищною радою земельної ділянки площею 25,355 га, кадастровий номер: :03:035:0002, від 08.12.2015 року підписана та зареєстрована 01.12.2023 згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.04.2024 року № 376300269.

Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі, керуючись пунктом 286.5 статті 286 ПКУ 15.08.2023 проведено нарахування позивачу орендної плати за 2023 рік та прийнято податкове повідомлення рішення, яке надіслано на зареєстровану адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення та згідно поштовим повідомленням, отримані адресатом 30.12.2023. Сума орендної плати з фізичних осіб, яка нарахована згідно з податковим повідомленням - рішенням № 7-2102-UA0086746 становить 79517,86 грн. за земельну ділянку площею 25,355 га,, кадастровий номер: :03:035:0002.

Незгода позивача із згадуваним податковим повідомленням-рішенням зумовила звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки та збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України). Відповідно до ст. 21.1.1 ПК України, посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідної ті з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Пунктом 86.8 ст. 86 ПКУ встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

Предметом даного спору є протиправність/правомірність податкового повідомлення-рішення форми "Ф" №7-2102-UA0086746 від 15.08.2023 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2023 рік в розмірі 79 517,86 грн.

За визначеннями, наведеними у пункті 14.1 статті 14 Податкового кодексу України:

14.1.147. плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності;

14.1.136. орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою;

14.1.73. землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Згідно з пунктом 269.1 статті 269 ПК України платниками податку (плати за землю) є: 269.1.1. власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); 269.1.2. землекористувачі.

Відповідно до пункту 270.1 статті 270 ПК України об`єктами оподаткування є: 270.1.1. земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; 270.1.2. земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Пунктом 271.1 статті 271 ПК України передбачено, що базою оподаткування є: 271.1.1. нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; 271.1.2. площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Згідно з пунктами 288.1, 288.2, 288.3, 288.4 статті 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Відповідно до пункту 287.1 статті 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Облік фізичних осіб - платників податку і нарахування відповідних сум проводяться щороку до 1 травня. (пункт 287.2 статті 287 ПК України)

Пунктом 287.5 статті 287 ПК України передбачено, що податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 287.7 статті 287 ПК України у разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами, податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).

Пунктом 289.1 статті 289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54, пунктом 54.5 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно зі статтями 13, 14 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі є зокрема орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до статті 21 Закону України "Про оренду землі" розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно зі статтями 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

З дати реєстрації 07.02.2022 права власності третіх осіб на земельну ділянку, яка раніш перебувала в оренді позивача, дана земельна ділянка площею 25,3550 га була поділена та припинила перебувати у комунальній власності територіальної громади. Відповідно Великоолександрівська селищна рада припинила бути орендодавцем земельної ділянки і втратила право на отримання орендної плати.

Таким чином, об`єкт оренди земельна ділянка комунальної власності площею 25,3550 га припинив існувати ( шляхом її поділу та передачу у приватну власність), а власник і в свою чергу орендар змінився на громадян України. Орендна плата за земельні ділянки приватної власності контролюючим органом не нараховується.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Викладене свідчить по те, що податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем без дотримання вищевказаних критеріїв, а отже, є протиправним та належить скасувати.

Щодо вимоги про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Херсонській обл., АР Крим та м. Севастополі на користь ОСОБА_1 витрат на надання правової допомоги в розмірі 13 000, 00 грн., суд зазначає наступне.

Ч. 7 ст. 139 КАС України передбачено що розмір витрат, яка сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Відповідно до частини дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Суд, вирішуючи питання про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, у відповідності до частини п`ятої статті 242 КАС України також враховує висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладений у постанові 21.01.2021 №280/2635/20, відповідно до якого КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

На підтвердження здійснення витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи представником позивача надано до суду: копію ордеру; копію платіжної інструкції від 23.03.2024 року; копію детального опису витрат адвоката за надану правову допомогу по договору про надання правової допомоги від 23.03.2024 року; докази направлення заяви відповідачу. Згідно наданих документів адвокат надав послуги клієнту на суму у розмірі 13 000,00 грн.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Європейським судом з прав людини від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04, зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Вказаний висновок Верховного Суду у відповідності до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд враховує під час вирішення такого питання.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважає, що заявлені представником позивача до відшкодування 13 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з позивача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку представник позивача просить стягнути за рахунок відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України.

Відтак, з огляду на обсяг наданих адвокатами послуг, суд, виходячи з критерію пропорційності вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача, повинен становити 3 000,00 грн.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про підставність позовних вимог та необґрунтованість рішення відповідача, а тому, позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 139 КАС України на користь позивача слід стягнути судові витрати у виді судового збору в сумі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 139, 243-246, 250, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 15.08.2023 року № 7-2102-UA0086746.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. витрат по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА