Справа № 240/2012/25
Суддя: Леміщак Дмитро Михайлович
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Житомир справа № 240/2012/25

категорія 111020300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Леміщака Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Житомирській області до приватного підприємства "Древконтракт" про надання дозволу на погашення загальної суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДПС у Житомирській області із позовом, в якому просить надати дозвіл щодо стягнення податкової заборгованості у сумі 304257,85 грн за рахунок майна приватного підприємства «Древконтракт», що перебуває у податковій заставі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватне підприємство «Древконтракт» має податковий борг у сумі 304257,85 грн, який включає заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 3650,95 грн та з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 300606,90 грн. Цей борг виник через несплату узгоджених грошових зобов`язань, штрафних санкцій та пені. Контролюючий орган 14.07.2009 надіслав відповідачу податкову вимогу форми "Ю" № 2/96, яка залишилася без виконання. Позивач 09.11.2022 та 19.03.2024 виносив рішення про стягнення коштів з рахунків відповідача в банках, але ці дії не призвели до погашення боргу через відсутність коштів. На підставі рішення від 14.08.2009 було проведено опис майна відповідача, складено акт опису від 04.06.2021. Позивач зазначає, що Житомирський окружний адміністративний суд 18.11.2019 у справі № 240/10902/19 ухвалив рішення про стягнення з відповідача 177382,83 грн, але повне погашення боргу не відбулося.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання (у письмовому провадженні).

Ухвала суду двічі направлялась відповідачу рекомендованим поштовим відправленням за адресою місця реєстрації, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про що свідчать журнали реєстрації вихідної кореспонденції, поштові повідомлення за № 130 та № 304.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 КАС України судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Згідно з ч. 11 ст. 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

За наведених вище обставин суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Приватне підприємство "Древконтракт" правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалося.

У відповідності до положень ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами із прийняттям рішення відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні) з особливостями, визначеними статтями 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив таке.

Приватне підприємство "Древконтракт" як платник податків перебуває на податковому обліку в Головному управлінні Державної податкової служби у Житомирській області.

Станом на 2009 рік у приватного підприємства «Древконтракт» виник податковий борг, що включав несплачені суми податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) та орендної плати з юридичних осіб. Для врегулювання заборгованості контролюючий орган 14.07.2009 сформував та надіслав відповідачу податкову вимогу форми «Ю» № 2/96, яка містила детальний розрахунок суми боргу. Відповідач не виконав вимоги щодо погашення заборгованості у встановлені строки.

У зв`язку з непогашенням податкового боргу контролюючий орган 14.08.2009 виніс рішення № 7360 про стягнення коштів та продаж інших активів приватного підприємства «Древконтракт» у рахунок погашення податкового боргу.

У зв`язку з подальшою несплатою боргу Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом про стягнення податкової заборгованості з приватного підприємства «Древконтракт». Рішенням суду від 18.11.2019 у справі № 240/10902/19 позов задоволено, а з відповідача стягнуто податкову заборгованість у сумі 177382,83 грн, проте повне погашення боргу не відбулося.

Для реалізації заходів щодо погашення залишку податкового боргу контролюючий орган 04.06.2021 склав акт опису майна № 1612/06-30-13-05, до якого було включено ліквідне майно приватного підприємства «Древконтракт», що перебуває у податковій заставі. Опис проводився на підставі рішення від 14.08.2009 № 7360.

Контролюючий орган 09.11.2022 виніс рішення № 1359/06-30-13-06 про стягнення коштів з рахунків приватного підприємства «Древконтракт» у банках у рахунок погашення податкового боргу. На виконання цього рішення позивач направив до банківських установ платіжні інструкції, які були повернуті без виконання через відсутність коштів на рахунках відповідача.

З метою подальшого врегулювання заборгованості контролюючий орган 19.03.2024 виніс рішення № 119/4-0630 про стягнення коштів з рахунків приватного підприємства «Древконтракт» у банках. Позивач повторно направив до банківських установ платіжні інструкції на суму податкового боргу, однак вони також були повернуті без виконання.

Станом на момент звернення до суду загальна сума податкового боргу приватного підприємства «Древконтракт» становила 304257,85 грн, що включала 3650,95 грн з податку на додану вартість (у тому числі 598,17 грн штрафних санкцій та 3052,78 грн пені) та 300606,90 грн з орендної плати з юридичних осіб (у тому числі 287666,84 грн основного боргу, 1000 грн штрафних санкцій та 11940,06 грн пені).

Вважаючи бездіяльність приватного підприємства «Древконтракт» щодо погашення податкового боргу протиправною, Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовною заявою про надання дозволу на погашення загальної суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до положень статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

У відповідності до пункту 15.1 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

За змістом підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

За змістом пункту 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 87.2 статті 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Як зазначено в пункті 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Разом із цим, в силу пункту 88.1 статті 88 ПК України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Відповідно до пункту 89.3 статті 89 ПК України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Відповідно до вимог пункту 95.3 статті 95 ПК України, контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Таким чином, достатньою умовою для звернення контролюючого органу до суду, за якої можливе надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, є відсутність на рахунках такого платника грошових коштів.

З аналізу вказаної норми та вимог ПК України вбачається, що дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, надається не на конкретно визначене майно, а на суму податкового боргу, власне перелік майна, що підлягає реалізації з метою погашення податкового боргу платника, виявляється у процесі виконання органом державної податкової служби судового рішення про надання такого дозволу. При цьому майно платника, що підлягає продажу не обмежується виключно майном, зазначеним в акті опису майна. В силу вимог пункту 89.5 статті 89 ПК України джерелом погашення податкового боргу платника може бути і майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому, однак вартістю у межах суми існуючого податкового боргу.

Матеріалами справи підтверджено, що з метою вжиття заходів щодо погашення податкового боргу відповідача Головне управління ДПС в Житомирській області прийняло рішення від 09.11.2022 № 1359/06-30-13-06 про стягнення коштів з рахунків платника у банках у рахунок погашення податкового боргу, рішення від 19.03.2024 № 119/4-0630 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках, небанківських надавачів платіжних послуг/емітентів електронних грошей у рахунок погашення податкового боргу, які належать приватному підприємству «Древконтракт».

Платіжні інструкції, направлені до банківських установ, були повернуті без виконання через відсутність коштів на рахунках відповідача.

Суд зауважує, що обов`язковими умовами (обставинами), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із даним позовом є:

- наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів);

- сума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку;

- відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків;

- наявність майна платника податків-боржника у податковій заставі.

Лише сукупність вказаних обставин наділяє податковий орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.

Вказана позиція неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 24.04.2020 у справі № 822/1262/17, від 25.03.2021 у справі № 807/1621/15.

Оскільки самостійно податковий борг відповідачем не погашений, а вжиті податковим органом заходи, спрямовані на примусове стягнення грошових активів, не призвели до його погашення, Головне управління ДПС в Житомирській області в межах повноважень та наданих функцій, обґрунтовано звернулося до суду із позовом, в якому просить надати дозвіл на погашення податкового боргу за рахунок майна відповідача.

Згідно з вимогами пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.4 статті 59 Податкового кодексу України).

Головним управлінням ДПС у Житомирській області було надіслано податкову вимогу форми «Ю» від 14.07.2009 № 2/96

В силу положень пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України податкова вимога вважається відкликаною, якщо: сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; контролюючий орган скасовує податкову вимогу; контролюючий орган зменшує нараховану суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Враховуючи викладене, грошове зобов`язання відповідача набуло статусу податкового боргу.

Відповідно до положень пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Тобто податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безпосереднього існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту повного погашення податкового боргу платником по всім податкам і зборам. При цьому грошові зобов`язання, які складають податковий борг, можуть змінюватися як кількісно, так і за видами податків. Тільки після того, як платник податків повністю погасить податковий борг, включаючи пеню, податкова вимога буде вважатися відкликаною, а у разі виникнення у майбутньому суми податкового боргу - контролюючим органом має бути виставлена нова податкова вимога.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.03.2018 у справі № 820/1751/17, постанові від 27.03.2018 у справі № 2а/0370/2648/12, постанові від 19.02.2019 у справі № 818/1117/16.

Отже, податковий борг відповідачем у повному обсязі не погашався, у тому числі і на дату розгляду цього спору по суті.

Отже, надіслання відповідачеві інших податкових вимог як умова для належного звернення позивачем до суду із вимогами про стягнення податкового боргу законом не вимагається.

При вирішенні цього спору судом враховано, що відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження сплати податкового боргу.

За приписами п. 20.1.34-1 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу або його частини за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі;

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи, що відповідачем відзиву на позов не надано, на час розгляду справи заборгованість не сплачена, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Житомирській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись положеннями статей 2, 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 262, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н, 10003, ) до приватного підприємства "Древконтракт" (вул. Романа Шухевича, 12-а, м. Овруч, Коростенський р-н, Житомирська обл., 11101, ) про надання дозволу на погашення загальної суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, задовольнити повністю.

Надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу у розмірі 304257,85 грн за рахунок майна приватного підприємства "Древконтракт", що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Леміщак

Повний текст складено: 07 травня 2025 р.

07.05.25