Справа № 640/25803/20
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТС УКРАЇНА» до Київської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, -
22.10.2020 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТС УКРАЇНА» до Київської митниці Держмитслужби, в якій позивач просить:
28.10.2020 року ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ним було подано митну декларацію разом з усіма необхідними документами з метою митного оформлення товару, при цьому, відповідач відмовив позивачу у митному оформленні товарів та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів. Зауважив, що митним органом було прийнято рішення в результаті вивчення «додатково наданих декларантом документів та встановлено, що покупець ТОВ «ЕТС Україна» та продавець «United Trading System Scandinavia АВ» входять до однієї групи компаній», при цьому, позивачу не зрозуміло на підставі чого було зроблено такий висновок, оскільки в попередній вимозі, надісланій електронним повідомленням від 16.07.2020 року про надання додаткових документів, про це нічого не було зазначено.
Також, позивач послався на те, що жодних консультацій митний орган не проводив, а просто стверджував, що подані документи потребують перевірки щодо правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України».
Звернув увагу на те, що відповідачем було відмовлено в задоволенні заяви позивача про прийняти рішення щодо скасування рішення про коригування митної вартості від 16.07.2020 р. № UA100080/2020/200004/2, на підставі того, що митний орган дійшов висновку, що «у вартість товару майже не включені загальні витрати при продажу товарів в Україні та у ТОВ «ЕТС Україна» відсутній прибуток за вказаною торгівельною операцією», проте без конкретного посилання на норму закону, яка була застосована при прийнятті такого рішення до того ж з явними арифметичними помилками при здійсненні розрахунків, на підставі яких був зроблений такий висновок.
Позивач вважає, що під час прийняття спірних рішень про коригування митної вартості, митним органом не дотримано положень п. 1 та 3 частини другої статті 55 МК України, зокрема, не обґрунтовано причини, через які митну вартість не може бути визнано на підставі наданих митному органу документів та не конкретизовано ані у вимозі про витребування додаткових документів причин та правових підстав витребування у позивача додаткових документів, із переліку, визначених ч. 3 та 4 ст. 53 МК України), ані в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості причин та правових підстав, із переліку, визначених ст. 55 та ч. 6 ст. 54 МК України, а тому, спірні рішення прийнято без достатніх правових підстав, з грубим порушенням норм митного кодексу України.
Відповідачем було надано відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що у митного органу були обґрунтовані сумніви у правильності визначення митної вартості, тому позивачу було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості. Між декларантом та митним органом була проведена процедура консультації шляхом направлення електронного повідомлення. Декларантом було додатково надано інвойс, прайс-лист та замовлення від виробника, заявку на транспортування, замовлення на товар від покупця, комерційну пропозиція від продавця, бухгалтерську документацію (податкові/видаткові накладні), лист ТОВ «Вестпорт» від 16.07.2020 №б/н про надання документів із проханням розглянути додаткові документи без врахування 10-ти денного терміну. Відповідачем було розглянуто документи та встановлено, що: Продавець «United Trading System Scandinavia АВ» не є виробником товару. Надана комерційна пропозиція від продавця 03.07.2020; Покупець ТОВ «ЕТС Україна» та продавець «United Trading System Scandinavia АВ» входять до однієї групи компаній, отже, згідно із частиною 16 статті 58 Кодексу є взаємозалежними особами відповідно до умов, зазначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі 1994 року (далі - ГАТТ). У наданій декларації митної вартості не зазначено інформацію про наявність взаємозв`язку між продавцем та покупцем. Також, встановлено, що найближчим часом наявна інформація про митне оформлення подібного товару європейського виробництва, але іншого виробника, за рівнем митної вартості 2,378 Євро/кг (митна декларація від 28.03.2020 №100060/2020/377256), разом із тим, ціна оцінюваного товару, імпортованого ТОВ «ЕТС Україна», складає 0,694 Євро/кг. Також, наявне митне оформлення подібного товару виробника, який збігається з виробником оцінюваного товару «JOHNS MANVILLE SLOVAKIA a.s.» та проданий безпосереднього за контрактом з виробником становить 1,243 Євро за кг, митна ж вартість цього товару скориговано до рівня 1,643 Євро за кг товару. Декларантом 16.07.2020 надіслано лист та повідомлено, що інші документи надаватись не будуть. Таким чином, відповідно до частини 19 статті 58 Кодексу, відповідачем встановлено вплив взаємозалежності на ціну товару. Декларантом не подано інформації про рівні вартості ідентичних та подібних товарів непов`язаним покупцям. За наявною у митного органу інформацією про такі рівні, вартість подібних товарів непов`язаним покупцям значно вище заявленої декларантом ціни товару у розмірі 0,694 Євро за кг. Вказано, що декларантом не подано інформації про рівні вартості ідентичних та подібних товарів непов`язаним покупцям. За наявною у митного органу інформацією про такі рівні, вартість подібних товарів непов`язаним покупцям значно вище заявленої декларантом ціни товару у розмірі 0,694 Євро за кг. Тому, митна вартість була визначена із застосуванням методу визначення митної вартості товарів 2г (резервний метод).
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом з матеріалів справи встановлено, що ТОВ «ЕТС Україна» на підставі зовнішньоекономічного контракту купівлі-продажу № 10/11/14/01 від 10.11.2014 року та додатку № 735 від 14.07.2020 року до нього, укладеного між ТОВ ETC УКРАЇНА, як покупцем, з компанією - UTS Scandinavia (Швеція), як продавцем, придбало та здійснювало імпорт в Україну товару: ровінги (рівниця) StarRov PR 440 2400 086 Grade А виготовлені зі скловолокна сполученого за допомогою емульсії на основі скла Е-типу. Використовуються для виробництва склопластикових виробів. Виробник: Johns Manville Slovakia. A.S. (ТОВ «Джонс Манвіл Словаччина») країна виробництва - SK (Словацька Республіка), торгівельна марка StarRov. на умовах поставки СРТ Київ (Інкотермс 2010).
Згідно з умовами п. 1.2. вказаного контракту, конкретні умови кожної окремої поставки, в тому числі, асортимент товарів, їх ціна за одиницю, одиниці виміру, загальна кількість і вартість, умови поставки визначаються у додатках до контракту.
Відповідно до додатку №735 від 14.07.2020 року до контракту, продавець здійснює поставку товару на умовах СРТ Київ згідно Інкотермс 2010, а саме:
На підтвердження заявленої митної вартості декларант надав митному органу документи, які передбачені частинами 1 та 2 ст. 53 Митного кодексу України, та додаткові документи відповідно до запиту, що надійшов від митного органу 16.07.2020 року «про надання додаткових документів за частиною 3 ст. 53 Митного кодексу України», загальний перелік яких наведений у графі 44 ЕМД № UA100080/2020/519123:
Пакувальний лист 802574581 від 14.07.2020 року;
Міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) № 033914 від 14.07.2020 року;
Прайс-лист виробника від 01.07.2020 року;
зовнішньоекономічний контракт № 10/11/14/01 від 10.11.2014;
додаток до зовнішньоекономічного контракту № 735 від 14.07.2020 року;
договір про надання послуг митного брокера № 2609/0028 від 26.09.2017;
Заявка по транспорту на 10.07.2020 року;
копія Договору купівлі-продажу № 69 від 14 травня 2019 року за яким здійснювався продаж товару заявником своїм контрагентам на внутрішньому ринку України;
Запит ціни від 01.07.2020 року;
Комерційна пропозиція від 03.07.2020 року;
Лист від 16.07.2020 року;
Лист-пояснення від 16.07.2020 року;
копія митної декларації країни відправлення № MRN 20SK5864EX02373100 від 14.07.2020 року;
копія банківської виписки про надходження грошових коштів за господарськими операціями щодо продажу аналогічного товару заявником своїм контрагентам на внутрішньому ринку України від 23.09.2019 року;
копія банківської виписки про надходження грошових коштів за господарськими операціями щодо продажу аналогічного товару заявником своїм контрагентам на внутрішньому ринку України від 22.10.2019 року;
копія видаткової накладної № 2356 від 09.08.2019 року щодо продажу аналогічного товару заявником своїм контрагентам на внутрішньому ринку України;
копія видаткової накладної № 2805 від 23.09.2019 року щодо продажу аналогічного товару заявником своїм контрагентам на внутрішньому ринку України;
копії податкової накладної № 112 складеної за фактом здійснення господарських операцій щодо продажу товару згідно видаткової накладної № 2356 від 09.08.2019 року;
копії податкової накладної № 269 складеної за фактом здійснення господарських операцій щодо продажу товару згідно видаткової накладної № 2805 від 23.09.2019 року;
копія витягу ЄРПН про реєстрацію податкових накладних складених за фактом здійснення господарських операцій щодо продажу товару згідно видаткових накладних № 2356 від 09.08.2019 року, та № 2805 від 23.09.2019 року, на внутрішньому ринку від 14.07.2020 року, інші.
16.07.2020 року о 14:25 год. митним органом у відповідь було надіслано електронне повідомлення наступного змісту: «Додатковий запит на документи відповідно до частини 15 статті 58 Митного кодексу та частини 4 статті 53 Митного Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 320 Митного кодексу України , форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками. Автоматизованою системою управління ризиками за електронною митною декларацією від 16.07.2020 № UA100080/2020/519123 сформовано у тому числі наступні митні формальності: 105-2 «По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару», 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів», із наступним повідомленням «Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу У країни з урахуванням вимог наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України». Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ.». Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди). Однією з форм митного контролю відповідно до частини першої статті 336 Кодексу, є перевірка документів та відомостей, необхідних для митного контролю, які відповідно до статті 335 Кодексу надаються під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України. Відповідно до ст.337 Кодексу, перевірка документів та відомостей, які відповідно до ст.335 Кодексу під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення форматно-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи передбачені цим Кодексу. Митним органом відповідно до статті 54 Кодексу розглянуті додатково надані декларантом документи та встановлено що покупець ТОВ «ETC Україна» та продавець «United Trading System Scandinavia АВ» входять до однієї групи компаній, отже згідно із частиною 16 статті 58 Кодексу є взаємозалежними особами відповідно до умов, зазначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі 1994 року (далі - ГАТТ). Відповідно до статті 33 Кодексу органи доходів і зборів використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віддані, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються з відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах. Перевірка правильності визначення митної вартості товарів здійснювалась шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено відповідно до п. 2.5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених ДФС України від 11.09.2015 № 689. При здійсненні порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних та подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, з`ясовано, що товари з аналогічними характеристиками, оформлено за значно вищими рівнями митної вартості. Таким чином, відповідно до частини 19 статті 58 Кодексу встановлено вплив взаємозалежності на ціну товару. Відповідно до частини 13 статті 58 Кодексу за наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, митний орган повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце. Декларант має право відповіді та доказу відсутності впливу взаємозв`язку продавця і покупця на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Відповідно до частини 4 статті 53 Кодексу у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: Враховуючи вищевикладене та керуючись положеннями частини 4 статті 53 Кодексу декларанту пропонується надати до митного органу наступні документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). Також повідомляємо, що у разі бажання декларанта отримати рішення стосовно митної вартості раніше терміна, передбаченого статтею 255 Кодексу, він повинен повідомити митний орган про те, що подав всі наявні у нього документи та подавати інші документи не буде. В іншому випадку митний орган не має право обмежувати декларанта у терміні надання додаткових документів, передбачених статей 53 Кодексу.»
16.07.2020 року ТОВ «ВЕСТПОРТ», який діяв на підставі договору про надання послуг митного брокера № 2609/0028 від 26.09.2017 року, звернулось до митного органу з листом, в якому просило завершити митне оформлення на підставі вже наданих документів.
16.07.2020 року митним органом у відповідь було надіслано електронне повідомлення о 15:11 год., яке починалось зі слів: «Консультація!», а саме, повідомлення містило аналогічний текст, що відображений у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів № UA100080/2020/200004/2 від 16.07.2020 року.
Митним органом відповідно до статті 54 Кодексу розглянуті додатково надані декларантом документи та встановлено наступне. 1. Продавець «United Trading System Scandinavia АВ» не є виробником товару. Надана комерційна пропозиція від продавця 03.07.2020. 2. Покупець ТОВ «ЕТС Україна» та продавець «United Trading System Scandinavia АВ» входять до однієї групи компаній, отже згідно із частиною 16 статті 58 Кодексу є взаємозалежними особами відповідно до умов, зазначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі 1994 року (далі - ГАТТ). У наданій декларації митної вартості не зазначено інформацію про наявність взаємозв`язку між продавцем та покупцем. Згідно із частиною 12 статті 58 Кодексу той факт, що продавець і покупець пов`язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів. Проведено аналіз обставин навколо продажу шляхом вивчення документів та відомостей, які є в наявності у митного органу. Відповідно до статті 33 Кодексу митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віддані, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються з відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах. Перевірка правильності визначення митної вартості товарів здійснювалась шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено відповідно до п. 2.5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених ДФС України від 11.09.2015 № 689. При здійсненні порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних та подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, з`ясовано, що товари з аналогічними характеристиками, проданими в Україну непов`язаним покупцям оформлено за значно вищими рівнями митної вартості. Так, встановлено, що найближчим часом наявна інформація про митне оформлення подібного товару європейського виробництва, але іншого виробника, за рівнем митної вартості 2,378 Євро/кг (митна декларація від 28.03.2020 №№100060/2020/377256), разом із тим, ціна оцінюваного товару, імпортованого TOB «ЕТС Україна» складає 0,694 Євро/кг. Також, наявне митне оформлення подібного товару виробника, який збігається з виробником оцінюваного товару «JOHNS MANVILLE SLOVAKIA a.s.» та проданий безпосереднього за контрактом з виробником становить 1,243 Євро за кг, митна ж вартість цього товару скориговано до рівня 1,643 Євро за кг товару. Таким чином, відповідно до частини 19 статті 58 Кодексу встановлено вплив взаємозалежності на ціну товару. Відповідно до частини 13 статті 58 Кодексу за наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, митний орган повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце. Декларант має право відповіді та доказу відсутності впливу взаємозв`язку продавця і покупця на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Відповідно до частини 4 статті 53 Кодексу у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ніш особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: Враховуючи вищевикладене та керуючись положеннями частини 4 статті 53 Кодексу декларанту направлено додаткове повідомлення з пропозицією надати до митного органу наступні документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). Декларантом 16.07.2020 надіслано лист та повідомлено, що інші документи надаватись не будуть та просить прийняти рішення в межах терміну статті 255 Кодексу. У зв`язку із відмовою декларанта від надання додаткових документів, декларантом не доведено відсутність впливу взаємозв`язку на вартість товару та не використано своє право на таке доведення, надане йому митним органом відповідно до частини 15 статті 58 Кодексу. Відповідно до частини 18 статті 58 Кодексу при продажу товарів між пов`язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами: 1) вартості операції при продажу непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну; 2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 цього Кодексу ; 3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 цього Кодексу . У разі здійснення вищезазначених порівнянь враховується наявна у митного органу або подана декларантом чи уповноваженою ним особою інформація щодо різниці в комерційних рівнях продажу, кількісних показниках, елементах і витратах, зазначених у частині десятій цієї статті, та витратах, які понесені продавцем при продажу, коли продавець і покупець не пов`язані між собою, і не понесені продавцем при продажу, коли продавець і покупець пов`язані між собою. Декларантом не подано інформації про рівні вартості ідентичних та подібних товарів непов`язаним покупцям. За наявною у митного органу інформацією про такі рівні, вартість подібних товарів непов`язаним покупцям значно вище заявленої декларантом ціни товару у розмірі 0,694 Євро за кг. Також, декларантом не надано висновку експертної організації щодо вивчення ринку вартості ідентичних та подібних товарів. Відповідно до частини 1 статті 58 Кодексу метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту , застосовується у разі, якщо покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів. Відповідно до частини 2 статті 58 Кодексу, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. Також, положеннями частини б статті 54 Кодексу встановлено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю, якщо заявлені неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, або заявлені відомості містять розбіжності та не містять всіх складових митної вартості, необхідних при її обчислені, а також коли декларантом не подано документів згідно із переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 Кодексу, а також у разі відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості чи відомостей щодо ціни яка сплачена або яка підлягає сплаті. У зв`язку із зазначеним, керуючись положеннями вищезазначених статей Кодексу, використання заявленого декларантом рівня митної вартості неможливо. Обґрунтування не застосування методів визначення методів визначення митної вартості: Метод за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не застосований відповідно до частини 1 статті 58 Кодексу у зв`язку із тим, що взаємозв`язок продавця та покупця вплинув на ціну товару, відповідно до частини 6 статті 54 Кодексу у зв`язку із тим, декларантом не подано запитуваних митницею документів та тим, що документи, подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару відповідно до статті 53 Кодексу, містять розбіжності та не містять відомостей щодо числових значень складових митної вартості. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не застосований у зв`язку із тим, що відсутні ціни угоди ідентичних товарів, проданих незалежним покупцям відповідно до умов, зазначених у статті 59 Кодексу. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не застосований у зв`язку із тим, що ціни угоди на подібні товари не прийняті митним органом відповідно до умов, зазначених у статті 60 Кодексу або прийняті митним органом не найближчим часом, а також, наявна інформація щодо подібного товару іншого виробника має інші комерційні умови та не можливо провести їх відповідне коригування у відповідності до вимог цієї статті. Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не застосований у зв`язку з відсутністю ціни, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до положень статті 62 Кодексу. Метод визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) не застосований у зв`язку з відсутністю наданої виробником товарів, що оцінюються, або від його імені інформації про їх вартість з дотриманням умов, зазначених у статті 63 Кодексу. Відповідно до частини 5 статті 55 Кодексу проведено процедуру консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості товарів на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів. Враховуючи неможливість застосування попередніх методів митна вартість визначена із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Кодексу з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, яка щонайбільшою мірою ґрунтується на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях із урахуванням комерційних умов та виробника, а також проданих незалежним покупцям за контрактом з виробником за рівнем 1,643 Євро за кг товару на відповідних комерційних умов стосовно включення складових до ціни товару, джерело інформації - митна декларація №ПА100070/2019/249880 від 03.12.2019 на рівні 1,643 еuг/кг (1,88 usd/кг).»
Збільшення митної вартості товару призвело до додаткових витрат TOB «ЕТС Україна» у сумі - 124000,97 грн. зі сплати податку на додану вартість. Додаткові витрати позивача, підтверджуються записами у графі № 48 «подробиці розрахунків» (вид 028), вказаної митної декларації.
Після здійснення коригування митної вартості, товари були випущені у вільний обіг шляхом подання позивачем нової ЕМД № UA100080/2020/519146 від 16.07.2020 року та надання гарантій відповідно до частини сьомої статті 55 Митного кодексу України.
16.09.2020 року після реалізації ввезеного товару на митній території України та отриманню коштів за продані товари, ТОВ «ЕТС Україна» звернулося до Київської митниці з відповідною заявою вих. № 104/20 від 16.09.2020 року, в якій зазначило наступне: «ТОВ «ЕТС Україна» випустила товари у вільній обіг під гарантійні зобов`язання за митної декларації від 16.07.2020 року № UA100080/2020/519146 відповідно до положень частини сьомої статті 55 Митного кодексу України. Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена особа має можливість надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.
Оскільки строк дії фінансових гарантій не завершений - відстрочення за вищевказаною митною декларацією - 14.10.2020 року, надаємо для розгляду додаткові документи щодо продажу ввезеного товару заявником своїм контрагентам на внутрішньому ринку України за п.4 ст. 53 МК України, яких не було в наявності у декларанта на момент подання митної декларації № UA100080/2020/519123 від 16.07.2020 року за якою відмовлено в митному оформленні оскільки товар декларантом ще не було реалізовано на митній території України, а саме:
Копія банківської виписки про надходження грошових коштів за господарською операцією згідно видаткової накладної № 1888 від 20.07.2020 року, щодо продажу товару заявником своїм контрагентам на внутрішньому ринку;
Копія податкової накладної № 271 від 20.07.2020 року складеної за фактом здійснення господарської операції щодо продажу товару згідно видаткової накладної № 1888 від 20.07.2020 року заявником своїм контрагентам на внутрішньому ринку;
Копії квитанцій про реєстрацію податкової накладної № 271 від 20.07.2020 року складеної за фактом здійснення господарської операції щодо продажу товару згідно видаткової накладної № 1888 від 20.07.2020 року заявником своїм контрагентам на внутрішньому ринку;
Копія витягу ЄРПН про реєстрацію податкової накладної № 271 від 20.07.2020 року складеної за фактом здійснення господарської операції щодо продажу товару згідно видаткової накладної № 1888 від 20.07.2020 року заявником своїм контрагентам на внутрішньому ринку;
Копія Договору купівлі-продажу № 69 від 14 травня 2019 року за яким здійснювався продаж товару заявником своїм контрагентам на внутрішньому ринку;
Копія видаткової накладної № 1888 від 20.07.2020 року;
Копія Рахунку на оплату № 2200 від 20.07.2020 року за Договором купівлі-продажу № 69 від 14 травня 2019 року:
та просимо прийняти рішення щодо скасування рішення про коригування митної вартості від 16.07.2020 р. № UA100080/2020/200004/2.»
За результатами розгляду додатково наданих документів ТОВ «ЕТС Україна» відповідачем відмовлено в задоволенні заяви про прийняти рішення щодо скасування рішення про коригування митної вартості від 16.07.2020 р. № UA100080/2020/200004/2, на підставі того, що митний орган дійшов висновку, що «у вартість товару майже не включені загальні витрати при продажу товарів в Україні та у ТОВ «ЕТС Україна» відсутній прибуток за вказаною торгівельною операцією.»
Незгода позивача з рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови стала підставою для звернення до суду з цим позовом.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.
Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України, Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.
Частиною першою статті 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Частиною першою статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 52 Митного кодексу України декларант, який заявляє митну вартість товару, зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Частиною першою статті 257 Митного кодексу України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Згідно з частинами першою-другою статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до частини третьої цієї ж статті у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Частиною четвертою статті 53 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:
Статтями 49, 51, 52, 53, 57, 58 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору. Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина третя статті 54 Митного кодексу України).
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 Митного кодексу України).
Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію з питань перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 Митного кодексу України).
Відповідно до частин першої-третьої статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Отже, обов`язок доведення митної вартості товару лежить на позивачеві. Але митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Про наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості митниця зобов`язана доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Суд акцентує увагу, що приписи вказаних вище статей Митного кодексу України зобов`язують відповідача зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом разом із митною декларацією від 16.07.2020 №UА100080/2020/519123 документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, відповідач повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
У постанові від 05.03.2019 у справі №815/5791/17 Верховний Суд вказав, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Зазначивши вищевказані обставини, що викликали у нього сумнів достовірності визначеної позивачем митної вартості товару, відповідач при цьому не зазначив причини неможливості перевірки цих обставин на підставі наданих декларантом документів.
Натомість, проаналізувавши в сукупності надані Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕТС Україна" документи, як ті, що надані разом із митною декларацією від 16.07.2020 №UА100080/2020/519123 так і додатково надані на виконання вимоги митного органу, що надійшла до позивача 16.07.2020 о 14:25, суд погоджується з його доводами про надання ним достатнього переліку документів, визначених частинами другою-третьою статті 53 Митного кодексу України для підтвердження заявленої митної вартості товару.
При цьому, суд бере до уваги викладені позивачем у позовній заяві пояснення щодо зазначених вище обставин, які викликали у відповідача сумніви щодо достовірності поданих декларантом відомостей по заявлену митну вартість імпортованого товару. Так, виникнення цих обставин позивач пояснив процедурою формування та здійснення постачання товару.
Окрім того, суд констатує, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів не визначено, які саме показники (складові) митної вартості не підтверджено документально та викликали сумнів у контролюючого органу, та стали причиною неможливості застосування основного методу, що, в свою чергу, дає підстави суду стверджувати про надання позивачем до митного оформлення документів містять, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що митний орган не обґрунтував свій сумнів щодо заявленої позивачем митної вартості товару згідно з електронною митною декларацією від 16.07.2020 №UА100080/2020/519123 та не довів правомірності застосування іншого методу визначення митної вартості товару, що є підставою для визнання протиправним і скасування оскаржуваного рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів від UA100080/2020/200004/2 від 16.07.2020.
При цьому, суд критично сприймає доводи відповідача про необхідність надання декларантом позивача на підтвердження заявленої митної вартості товару документів, передбачених частиною четвертою статті 53 Митного кодексу України, вмотивовані встановленим ним в результаті вивчення документів та інформації мережі Інтернет фактом взаємозалежності продавця та покупця товару. Така позиція суду обґрунтовується тим, що жодних належних та достатніх доказів на підтвердження того, що така пов`язаність безпосередньо виплинула на вартість імпортованого товару, судом під час судового розгляду справи не встановлено.
Неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування відповідачем, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не може слугувати підставою для відмови в митному оформленні товару за митною вартістю товару, заявленою декларантом.
Відмова відповідача в митному оформленні товару за ціною договору (контракту) вартістю товару, заявленою декларантом позивача є порушенням частини сьомої статті 54 Митного кодексу України, відповідно до якої у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Суд при цьому враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 20.03.2020 у справі №480/4423/18, відповідно до якої неподання декларантом документів, зазначених у частині другій-четвертій статті 53 Митного кодексу України саме по собі не тягне для нього негативних правових наслідків. Неподання таких документів може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, відповідно, коригування митної вартості товарів лише у тому випадку, коли у органу доходів і зборів будуть обґрунтовані підстави вважати, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.
Окрім цього, приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за резервним методом, відповідач не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна яких взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем частини другої статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.
Аналогічна позиція з цього питання викладена в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 804/6243/14.
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 цієї статті).
Згідно зі ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача. Разом з тим, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, в ході судового розгляду не довів обґрунтованість своїх висновків і правомірності прийнятих на їх підставі рішень.
З урахуванням наведених вище норм законодавства та встановлених обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 139, 242-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТС УКРАЇНА» до Київської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТС УКРАЇНА» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4204,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник