Справа № 120/13018/24
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 травня 2025 р. Справа № 120/13018/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю, на думку позивача, податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Вінницькій області від 30.08.2024 № 30254/02-32-0-01/ та №30283/02-32-09-01/, а тому, з метою їх скасування, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою від 09.10.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

14.10.2024 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення даного позову. Найперше на чому наголошує представник відповідача так це на правомірності проведення фактичної перевірки платника. Зокрема, вказує, що посилання в наказі на підпункт 80.2.2 пункт 80.2 статті 80 ПК України, що утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), який можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Що ж до самої суті виявленого порушення, то відповідач стверджує, що перевіркою встановлено факт реалізації тютюнових виробів та алкогольних напоїв на протязі квітня-червня 2024 без наявності відповідної ліцензії, чим порушено п. 7 ст. 16 та п. 1 ст. 23 Закону України від 18.06.2024 № 3817-IX "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".

За таких обставин відповідач вважає, що фактична перевірка здійснена в межах компетенції контролюючого органу, а встановлені за її наслідками порушення є очевидними, у зв`язку з чим переконує суд у відсутності правових підстав для задоволення даного позову.

18.10.2024 представником позивача подано відповідь на відзив, в якій останній підтримав вимоги даного позову та просив їх задовольнити, наполягає на незаконності проведення перевірки. Крім того зазначає, що перевіркою не встановлено факту реалізації (зберігання) алкогольних напоїв, тютюнових виробів позивачем. Крім того, позивач зазначив, що помилково реалізував алкогольні напої та тютюнові вироби, які не рахувалися на його обліку та не могли бути у його власності. Зазначені товари належали Споживчому товариству «Янтар», який здійснює свою діяльність у цьому ж приміщенні, що і позивач.

25.10.2024 надійшли заперечення на відзив, в яких відповідач підтримує свою позицію викладену у відзиві, просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що наявні в матеріалах справи копії фіскальних чеків, описи наявності готівки на місці проведення розрахунків, z-звіти та ін. документи достовірно підтверджують висновки, викладені у акті перевірки щодо суті виявлених порушень законодавства.

28.11.2024 та 10.12.2024 надійшли додаткові пояснення Головного управління ДПС у Вінницькій області.

У заявах від 02.12.2024 та 16.12.2024 представник позивача просив не враховувати додаткові пояснення позивача.

Разом із тим, відповідно до статті 44 КАС України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Отже, підстав для неврахування додаткових пояснень від відповідача у суду немає.

Ухвалою суду від 06.05.2025 відмовлено задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за участі сторін.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступні обставини.

08.08.2024 в.о. начальника ГУ ДПС у Вінницькій області на підставі підпункту 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, керуючись статтями 20, 61, 62, пп. 75.1.3. п. 75.1 ст. 75 ПК України, та на виконання вимог п. 82.3 ст. 82 ПК України, Законами України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», «Про застосування розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Кодексу законів про працю України та інших нормативних актів, які регулюють виробництво, зберігання та обіг спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального в Україні, та відповідно до доповідної записки управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Вінницькій області №1537/02-32-09-01 від 07.08.2024, видано наказ №3987к «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )», яким наказано провести фактичну перевірку позивача за місцем здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_1 , магазин «STEVINAY», з 08.08.2024 тривалістю 10 діб.

Цим наказом визначено, що перевірка має проводитись за період його діяльності з 01.01.2024 по дату закінчення перевірки з метою протидії незаконному обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

08.08.2024 на підставі зазначеного наказу посадовим особам ГУ ДПС у Вінницькій області видано направлення на перевірку за №5209, №5210 та №5211.

09.08.2024 зазначені посадові особи прибули на проведення фактичної перевірки за адресою місця здійснення господарської діяльності позивача. Направлення на проведення перевірки було пред`явлено, а копію наказу ГУ ДПС у Вінницькій області №3987к від 08.08.2024 вручено продавцю ОСОБА_2 .

За результатами фактичної перевірки складено акт від 12.08.2024 №28738/02-32-09-01/ НОМЕР_1 .

У висновках цього акту зазначено про встановлення факту реалізації тютюнових виробів та алкогольних напоїв на протязі квітня-червня 2024 без наявності відповідної ліцензії, чим порушено п. 7 ст. 16 та п. 1 ст. 23 Закону України від 18.06.2024 № 3817-IX "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".

Так, згідно з даними ІС СОД РРО позивачем здійснено продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів:

- пиво "Гараж мікс" (0,44 л) - фіскальний чек від 15.04.2024 №nHg7sM4MPnl за ціною реалізації 42,50 грн;

- пиво "Сіверська легенда 1,8" - фіскальний чек від 28.05.2024 №4NIJvD28DDI за ціною реалізації 71,50 грн;

- пиво "Перша приватна броварня світле" (0,5 л) - фіскальний чек від 09.06.2024 з № IMJx87kNY за ціною реалізації 29,50 грн;

- пиво "Бердичівське пшеничне" (0,5л) - фіскальний чек від 12.06.2024 № CulrJj4LNq4 за ціною реалізації 123,00 грн. (арк. 17);

- шампанське "Салюте Асті" (0,7 л) - фіскальний чек від 15.06.2024 № RM_7JcZ19U за ціною реалізації 161,00 грн;

- пиво "Чернігівське світле" (0,5л.) - фіскальний чек від 30.06.2024 №hqOCmSwdsp4 за ціною реалізації 68.00 грн;

- цигарки "КЕМЛ Блу" - фіскальний чек від 24.06.2024 № NegBOt-WWbgGM за ціною 210,00 грн;

Загальна сума продажу алкогольних напоїв без наявності ліцензії склала 559,00 грн, сума продажу тютюнових виробів без наявності ліцензії склала 210,00 грн.

На підставі вказаного акту фактичної перевірки 12.08.2024 ГУ ДПС у Вінницькій області було прийнято податкові повідомлення-рішення від 30.08.2024 № 30254/02-32-0-01/ та №30283/02-32-09-01/.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом. Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п. 80.1 ст. 80 ПК України).

Перелік підстав, які зумовлюють проведення фактичної перевірки, визначено у відповідних підпунктах пункту 80.2 статті 80 ПК України.

При цьому, п. 80.2 ст. 80 ПК України передбачено можливість проведення перевірки, як за наявності виключно (хоча б) однієї підстави, указаної в цій нормі, так і за наявності одночасно декількох таких підстав у їх сукупності, що є мірою достатності для виникнення у контролюючого органу права на призначення перевірки. Водночас запроваджене законодавцем правове регулювання у цій нормі зумовлює і певні особливості її застосування контролюючим органом, оскільки абзацом третім пункту 81.1 статті 81 ПК України закріплені обов`язкові вимоги до змісту наказу про призначення перевірки, зокрема, необхідність відображення у ньому підстави для її проведення, визначеної цим Кодексом.

Наказом ГУ ДПС у Вінницькій області № 3987к від 08.08.2024 зафіксовано провести фактичну перевірку, з посиланням на підпункти 80.2.2, 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України та з визначеною метою: протидія незаконному обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Змістовний аналіз підпункту 80.2.2 та підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України вказує на те, що підставою для проведення фактичної перевірки згідно цієї норми є:

- наявність чи отримання контролюючим органом інформації яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства. Тобто, вжите в цьому випадку словосполучення можливі порушення яке змістовно має розкриватися у отриманій інформації щодо платника податку, якраз і є тим підґрунтям, що вказує на необхідність з`ясування наявності чи відсутності тих ймовірних (можливих) порушень, щодо яких є підозра, у спосіб призначення та проведення фактичної перевірки.

Отже, підсумовуючи, передумовою та підставою для призначення фактичної перевірки з питання дотримання платником податків податкової дисципліни, передбаченою підпунктами 80.2.2, 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, є наявна та/або отримана в установленому законодавством порядку інформація від визначеного у цій же нормі кола суб`єктів: державних органів або органів місцевого самоврядування. Жодних інших підстав ця норма не встановлює.

Саме наявність та/або отримання інформації є тією фактичною підставою для прийняття рішення про призначення фактичної перевірки, яке оформлюється у формі наказу і надає право контролюючому органу на його реалізацію шляхом проведення перевірки, за наслідками якої контролюючий орган має повноваження на прийняття відповідного рішення.

Підпункт 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України містить перелік сфер об`єктів податкового контрою, інформація про можливі порушення в яких має бути перевірена на предмет її підтвердження/спростування, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Застосована законодавцем у цій нормі конструкція щодо наявної/отриманої інформації - "яка свідчить про можливі порушення" - дає підстави для висновку, що вона має вказувати саме на можливі порушення платником податків законодавства у визначеній сфері, тобто ті ймовірні, засновані на обґрунтованих припущеннях, порушення, які підлягають перевірці на підставі цієї інформації.

При цьому, аналіз абзацу третього п. 81.1 ст. 81 ПК України не дає підстав для висновку, що в наказі про проведення перевірки в обов`язковому порядку має бути зазначено конкретну норму податкового або іншого законодавства, контроль за якими покладено на контролюючи органи, яка порушується платником.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 26.03.2023 у справі №420/9909/23 висновував, що аналіз підпункту 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України дає підстави для висновку, що в ньому достатньою мірою розкривається як правова, так і фактична підстави для призначення фактичної перевірки, а саме - наявність/отримання інформації від визначеного кола суб`єктів щодо можливого допущеного порушення податкової дисципліни у сферах здійснення платниками податків розрахункових операцій, наявності чи відсутності відповідних дозвільних документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Саме шляхом призначення і проведення фактичної перевірки контролюючий орган має з`ясувати питання дотримання суб`єктом господарювання податкової дисципліни у сфері, про можливі порушення у якій контролюючий орган отримав інформацію. Іншими словами, наявність/отримання інформації ще не свідчить про наявність підстав для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, натомість, є підставою для здійснення податкового контролю задля перевірки отриманої/наявної інформації. Такий податковий контроль здійснюється шляхом прийняття рішення про проведення перевірки у формі наказу, вимоги до оформлення якого не передбачають обов`язку в повному обсязі розкрити в наказі на призначення перевірки зміст інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства. Відсутня й імперативна вимога щодо розкриття конкретного порушення платником норм, а також про надання відповідних доказів такої несумлінної поведінки.

У випадку оскарження до суду платником наказу про призначення фактичної перевірки та/або прийнятого рішення податковим органом за наслідками такої перевірки, яка здійснена відповідно до підпункту 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України з підстав не зазначення деталізованої інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства, доказів цього, суд, здійснюючи розгляд справи та оцінюючи обставини, підстави позову, не позбавлений можливості встановити та перевірити наявність або відсутність такої інформації про ймовірні порушення, що є законодавчо встановленою передумовою та підставою для призначення такої перевірки.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17 сформувала висновок про те, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. Підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Відповідні висновки Великої Палати Верховного Суду в подальшому було відображено у послідовній практиці Верховного Суду, зокрема, у постановах від 23.02.2023 у справі № 160/20112/21, від 23.02.2023 у справі №600/1402/22-а тощо.

Так, з обставин даної справи слідує, що на підтвердження отримання відповідної інформації відповідач надав листи Державної податкової служби України, які адресовані Головним управлінням ДПС в областях та м. Києві від 09.07.2024 №2376/8 та від 15.07.2024 №2462/8, яким Державна податкова служба України повідомила про необхідність організації та проведення контрольно-перевірочних заходів суб`єктів господарювання, згідно додатку до доручення, які протягом червня 2024 року здійснювали реалізацію зазначеного виду підакцизних товарів з незначними виторгами через РРО/ПРРО.

Відповідно додатку 1 зазначено ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно доповідної записки від 07.08.2024 №1537/02-32-09 на виконання плану заходів пов`язаних із протидією незаконному обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах затверджених наказом ДПС України від 29.09.2023 року №805, листів ДПС України від 09.07.2024 року №19854/7/99-00-09-01-07 та від 15.07.2024 року №20440/7/99-00-09-01-07 з метою здійснення контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів, доручено провести фактичну перевірку суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

За таких обставин, вищенаведений наказ ГУ ДПС у Вінницькій області №3987к від 08.08.2024 про проведення фактичної перевірки складений з дотриманням вимог чинного законодавства, а також наявністю достатніх правових підстав для її проведення.

Щодо суті виявлених порушень, а саме: роздрібної торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями за відсутності ліцензій на право роздрібної торгівлі, суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону № 481/95-ВР визначено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування;

Алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу "живого" бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД;

Тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання, жування чи вдихання без горіння шляхом нагрівання;

Питання щодо порядку отримання та використання дозвільних документів (ліцензій) пов`язаних з імпортом, експортом, оптовою і роздрібною торгівлею алкогольними напоями, тютюновими виробами, пальним та його зберіганням врегульовані статтею 15 Закону №481/95-ВР.

Відповідно до частини 20 статті 15 Закону № 481/95-ВР, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Статтею 15 Закону № 481/95-ВР визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в податкових органах.

У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення, фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Відповідно до статті 15 Закону №481/95-ВР, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин, а для малих виробників виноробної продукції алкогольних напоїв без додавання спирту: вин виноградних, у тому числі ігристих, газованих, вин плодово-ягідних, напоїв медових), тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю. Плата за ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту), становить 8000 гривень на кожний окремий, зазначений в ліцензії електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), що знаходиться у місці торгівлі; на роздрібну торгівлю тютюновими виробами на кожне місце торгівлі - 2000 гривень, а на території сіл і селищ, за винятком тих, що знаходяться у межах території міст, - 500 гривень на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту), на кожний окремий, зазначений у ліцензії електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), що знаходиться у місці торгівлі, і 250 гривень - на роздрібну торгівлю тютюновими виробами на кожне місце торгівлі.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Зокрема, згідно абзацу сьомого частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) за оптову і роздрібну торгівлю спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Отже, виходячи із аналізу перелічених норм законодавства, суд доходить висновку, що роздрібна торгівля тютюновими виробами, алкогольними напоями може здійснюватися лише за наявності відповідної ліцензії.

Позивачем не заперечується, що у нього немає ліцензії на право здійснювати роздрібну торгівлю тютюновими виробами та алкогольними напоями.

Натомість, позивач вказує, що не здійснював таку торгівлю.

Так, представник позивача вказує, що зазначені в акті перевірки алкогольні напої та тютюнові вироби належали Споживчому товариству «Янтар», який здійснював реалізацію цих товарів відповідно ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, реєстраційний номер 2402354 від 17.07.2024, та на право торгівлі тютюновими виробами реєстраційний номер 2402018 від 17.07.2024 за тією ж адресою (Вінницька область, Вінницький район, м. Погребище, вул. Б.Хмельницького, магазин «STEVINAY»), що й позивач, який є платником єдиного податку і не міг здійснювати діяльність щодо реалізації підакцизних товарів.

Разом з тим, як слідує з матеріалів справи та долучених відповідачем доказів, слідує, що ФОП ОСОБА_1 (за адресою: АДРЕСА_1 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») протягом червня 2024 років здійснив продаж алкогольних напоїв і тютюнових виробів, а саме згідно з даними ІС СОД РРО:

- пиво "Гараж мікс" (0,44 л) - фіскальний чек від 15.04.2024 №nHg7sM4MPnl за ціною реалізації 42,50 грн;

- пиво "Сіверська легенда 1,8" - фіскальний чек від 28.05.2024 №4NIJvD28DDI за ціною реалізації 71,50 грн;

- пиво "Перша приватна броварня світле" (0,5 л) - фіскальний чек від 09.06.2024 з № IMJx87kNY за ціною реалізації 29,50 грн;

- пиво "Бердичівське пшеничне" (0,5л) - фіскальний чек від 12.06.2024 № CulrJj4LNq4 за ціною реалізації 123,00 грн. (арк. 17);

- шампанське "Салюте Асті" (0,7 л) - фіскальний чек від 15.06.2024 № RM_7JcZ19U за ціною реалізації 161,00 грн;

- пиво "Чернігівське світле" (0,5л.) - фіскальний чек від 30.06.2024 №hqOCmSwdsp4 за ціною реалізації 68.00 грн;

- цигарки "КЕМЛ Блу" - фіскальний чек від 24.06.2024 № NegBOt-WWbgGM за ціною 210,00 грн.

Вказані обставини спростовують доводи представника позивача, що позивач не здійснював продаж підакцизних товарів.

На підставі висновків акту фактичної перевірки від 12.08.2024 №28738/02-32-09-01/ Головним управлінням ДПС у Вінницькій області прийнято податкові повідомлення-рішення від 30.08.2024 № 30254/02-32-0-01/ та №30283/02-32-09-01/.

Таким чином, суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується здійснення позивачем роздрібної торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії, що є підставою для застосування штрафних санкцій, передбачених абзацом сьомим частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У контексті оцінки доводів позовних вимог, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи отримали достатню оцінку.

На думку суду, відповідач як суб`єкт владних повноважень належними та допустимими доказами довів правомірність оскаржуваного рішення, у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством України.

На підставі аналізу норм чинного законодавства, що врегульовує спірні правовідносини, встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, у зв`язку із чим суд відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, позивач немає права на відшкодування понесених у цій справі судових витрат.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, код ЄДРПОУ ВП 44069150)

Суддя Мультян Марина Бондівна