Справа № 208/13718/24
Суддя: Гречана В. Г.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

провадження № 2-а/208/26/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського ускладі:

головуючого судді Гречаної В.Г.,

секретаря судового засідання Дарчука М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 208/13718/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2024 року представника позивача, адвокат Лєвшакова Ольга Валеріївна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить скасувати постанову № 1708 від 05.11.2024 року, винесену тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП.

У своїй позовній заяві представник позивача зазначає, що 04.11.2024 року офіцером адмінвідділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , капітаном ОСОБА_3 у відношенні ОСОБА_1 було складено протокол № 287 про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Наступного дня - 05.11.2024 року тимчасово виконуючим обов`язки ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_4 , за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення винесено постанову № 1708, в які зазначено, що ОСОБА_1 несвоєчасно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 для постановки на облік військовозобов`язаних, оновлення військово-облікових даних, проходження військово-лікарської комісії, чим порушив правила військового обліку в умовах особливого періоду і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у розмірі 17 000,00 грн.

Однак, зазначену вище постанову вважає незаконною, оскільки позивач жодних повісток від ІНФОРМАЦІЯ_3 не отримував, тому й не міг знати, про те, що його викликають для оновлення даних та проходження в подальшому військово-лікарської комісії.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2024 року, адміністративну справу №208/13718/24 передано до провадження судді Гречаній В.Г.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.11.2024 року відкрито провадження у справі № 208/13718/24 та призначено до судового розгляду.

30.04.2025 року представником позивача - адвокатом Лєвшаковою О.В. подано до суду додаткові пояснення до позову, з яких вбачається, що в оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 для постановки та облік, оновлення військово-облікових даних та проходження військово-лікарської комісії.

Однак, позивачем по справі вчасно було уточнені дані в органах ЦНАП, та він перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки кожні три місяці оформлює відстрочку від призову у зв`язку з тим, що навчається в вузі, жодних своїх даних, про які повинен був повідомити РТЦК у встановлений ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» законом термін він не змінював. Окрім того, в оскаржуваній постанові відповідачем не зазначено, які саме облікові дані не оновлені ОСОБА_1 , як і не зазначено доказів неможливості отримання інформації стосовно позивача з відповідних державних реєстрів.

Що ж стосується інших підстав притягнення до відповідальності, зазначених в оскаржуваній постанові, а саме того, що позивач несвоєчасно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_5 для постановлення на облік та проходження військово-лікарської комісії, адвокат Лєвшакова О.В. зазначає, що обов`язок військовозобов`язаного прибути до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду має виконуватися виключно на підставі виклику, попередньо доведеного до відома військовозобов`язаного, який ОСОБА_1 взагалі не отримував, хоча місце його реєстрації та проживання було відоме відповідачу.

Таким чином, оскільки повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на адресу ОСОБА_1 не надходила та йому не вручалася, а дані ним уточнені вчасно в органах ЦНАП, жодних змін стосовно адреси проживання чи будь-яких інших даних, про які він повинен був повідомити ІНФОРМАЦІЯ_6 не змінювалися, то у нього були відсутні зобов`язання з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а значить і не були порушені правила військового обліку та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.3 ст. 210 КУпП. Вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

30.04.2025 року представником позивача адвокатом Лєвшаковою О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 до суду подано заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку судових повісток та ухвали про відкриття провадження по справі до електронного кабінету відповідача по справі через систему ЕСІТС. Своїм правом на подання відзиву до суду не скористався.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

Постановою № 1708 від 05.11.2024 року тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі ТЦК та СП) підполковником ОСОБА_5 , ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Згідно постанови № 1708 про адміністративне правопорушення від 05.11.2024 року правопорушення складається в тому, що ОСОБА_1 несвоєчасно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 для постановлення на облік військовозобов`язаних, оновлення військово-облікових даних, проходження військово-лікарської комісії, чим порушив правила військового обліку в умовах особливого періоду та вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.

Як вбачається з даних позовної заяви та підтверджується відміткою в паспорті, місцем реєстрації та фактичного проживання позивача по справі є: АДРЕСА_1 .

Повістку ОСОБА_1 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на адресу його проживання ніхто не направляв та особисто йому ніхто не вручав, то у нього були відсутні зобов`язання з`являтися до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Окрім того, в самій постанові не зазначено дату направлення повістки, та яким саме поштовим відправленням вона направлялася, мета його виклику до ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце день і час явки за викликом, коли повістка надійшла на його адресу та причини її невручення та якими доказами це підтверджується.

Відповідачем по справі ніяких доказів направлення повістки про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 суду не надано.

Також з наданих суду представником позивача адвокатом Лєвшаковою О.В. додаткових пояснень вбачається, що ОСОБА_1 було вчасно оновлені дані, які повинні були бути уточнені відповідно до ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через ЦНАП та ним були надані всі необхідні облікові дані і у встановленому законом порядку оформлена відстрочка у ІНФОРМАЦІЯ_4 , де позивач перебував на обліку, у зв`язку із навчанням. При тому дану відстрочку ОСОБА_1 переоформляє в ІНФОРМАЦІЯ_4 кожні три місяці.

Таким чином вбачається, що ОСОБА_1 перебував на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 і ним були уточнені та надані працівникам РТЦК всі необхідні дані. Доказів, які б спростували зазначені доводи позивача відповідачем по справі суду не надано.

Оскільки позивач не знав про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_5 , де перебував на обліку як військовозобов`язаний та оформлював відстрочку у зв`язку з навчанням у вузі, оскільки жодних викликів від відповідача не отримував, то підстав для притягнення його за вчинення адміністративного правопорушення, що йому інкримінується, взагалі не існує, тому в його діях відсутній склад адміністративного равопорушення, передбаченного ч.3 ст. 210 КУпАП.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

У відповідності до положень ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17 березня 2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17 березня 2014року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24 лютого 2022року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.

Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не визначеного чіткого порядку припинення особливого періоду.

Тобто, з 18 березня 2014 року і по теперішній час в Україні діє особливий період.

Відповідно до ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадян України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвитку України чи проходять службу у військовому резерві зобов`язані:

- уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указу Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

-проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішенням комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського ТЦК та СП, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно із частиною 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані:

- з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

- надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;

- проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до статті 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ст.5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені їє парва, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправними та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню і у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно з приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В ч.1 ст. 72 КАС України зазначено, що доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначене перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на сонові яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної соосби в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шаляхлм надання доказів.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, спірні правовідносини у даній справі склалися з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП.

Суд звертає увагу, що відповідальність за ч.3 ст.210 КУпАП настає за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинене в особливий період.

Як зазначає позивач у своїх доводах, жодної повістки за місцем його мешкання та реєстрації про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де він перебував на обліку як військовозобов`язаний та кожні три місяці оформлює відстрочку від мобілізації у зв`язку з навчанням у вузі, йому не надходило, тому він не був обізнаний про необхідність його явки. При тому, адреса його реєстрації та проживання відома відповідачу та ним не змінювалася.

Окрім того, в постанові, що оскаржується взагалі не зазначено, коли саме був направлений, на яку адресу та коли саме ОСОБА_1 повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Тому слід звернути увагу й на те, що при викладі фактичних обставин справи в постанові, не зазначено точну дату відправлення повістки, дату та час, на яку ОСОБА_1 повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також не надано підтвердження отримання повістки або причини повернення її до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відсутність доказів отримання повістки позивачем або її вручення шляхом направлення поштовим відправлення через «Укрпошта», або надання будь-якого підтвердження про відмову позивачем отримати її, свідчить про недоведеність факту належного повідомлення позивача про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_8 , що в свою чергу спростовує факт порушення ним військового обліку, який виразився в неприбутті на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Аналізуючі усі наявні у справі докази вбачається, що посадовою особою, якою була прийнята постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП не було в повній мірі з`ясовані всі обставини справи, не надано їм належної оцінки, що в свою чергу привело до прийняття, на думку суду, необґрунтованого рішення.

Суд звертає увагу на те, що згідно положень ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Суд, відкриваючи провадження по справі надав відповідачу можливість подати відзив на позов та, ураховуючи принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідач мав час та можливість надати суду документи, які були підставою для складання оскаржуваної постанови та викласти свої доводи та заперечення проти позову, однак наданим правом не скористався.

За таких обставин, суд, з урахуванням норм матеріального та процесуального права, вважає, що доводи позивача щодо відсутності доказів його належного оповіщення про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 є обґрунтованими, оскільки жодними іншими доказами зі сторони відповідача вони не спростовані.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що відповідач здійснив розгляд справи не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП та виніс Постанову № 1708 від 05.11.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення по справі, що є підставою для її скасування.

Верховний Суд в Постанові від 08.07.2020 рок по справі № 463/1352/16-а зазначив, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративне правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені події та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дактарас проти Литви» від 24 листопада 2000 року зазначено про те, що обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція.

Таким чином, наявність усіх юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, з урахуванням того, що відповідач не довів правомірності свого рішення, суд доходить висновку, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи, що відповідачем не доведено наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, позовні вимоги позивача в частині визнання постанови протиправною задоволенню не підлягають.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, на підставі ч.1 ст.139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.7, 9, 287-289, 291 КУпАП та керуючись ст.ст.5, 20, 72,-76 79, 256, 286, 293 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_6 до ІНФОРМАЦІЯ_9 про визнання протиправною та скасуваня постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_2 №1708 від 05.11.2024 року про накладення стосовно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП у виді штрафу в сумі 17000,00 грн. - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_9 , юридична адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Г. Гречана