Справа № 953/2279/25
Суддя: Муратова С. О.
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/2279/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Муратової С.О.,

за участю секретаря Драгана О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , поданою його представником адвокатом Ковалем Олександром Юрійовичем до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Харківській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2025 до Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному серії ЕНА № 3946451 від 27.01.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. 00 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, зокрема, що 27.01.2025, рядовим поліції, поліцейським 1 взводу, 4 роти, 3 батальйону УПП в Харківській області Разіньковим Р.О., було складено постанову серії ЕНА № 3946451 у відношенні ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП. В оскаржуваній постанові було зазначено наступне: «27.01.2025 13:13:29, м. Харків, просп. Героїв Харкова 308, водій керував тз по просп. Героїв Харкова з технічною несправністю та при чому був позбавленим права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1.а. ПДР керування ТЗ особо, позбавленою права керування ТЗ». Проти вказаної постанови та притягнення до адміністративної відповідальності позивач заперечує з наступних підстав. Позивач не може погодитись зі ствердженням відповідача про порушення п. 2.1.а. ПДР. Позивач має посвідчення водія на право керування ТЗ категорії В та надав його працівникам поліції. В оскаржуваній постанові не вказано яким чином було встановлено наявність факту порушення, а саме на підставі чого працівником поліції було здійснено висновок про відсутність у ОСОБА_1 права керування ТЗ. Доказів на яких ґрунтується висновок відповідача про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскаржувана постанова не містить. За відсутності належних і допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, його притягнення до адміністративної відповідальності стало незаконним.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2025, розгляд вказаної справи визначено судді Київського районного суду м. Харкова Муратовій С.О. (а.с. 17).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12.03.2025 поновлено строк звернення до суду з позовом; прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі за вказаною позовною заявою; розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, із повідомленням сторін (а.с. 18).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 21.03.2025 заяву представника ОСОБА_1 адвоката Коваля О.Ю. про залучення другого відповідача задоволено; залучено другого відповідача - Департаменту патрульної поліції до адміністративної справи за вказаною позовною заявою (а.с. 31).

04.04.2025 до канцелярії суду в системі «Електронний суд» надійшов відзив представника Департаменту патрульної поліції Ільченко Є.С. на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити (а.с. 32-39).

На обґрунтування відзиву зазначає, зокрема, що 27.01.2025 о 13:13 год. по проспекту Героїв Харкова в місті Харкові, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом RENAULT MEGAN державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування рішенням Київським районного суду міста Харкова від 18.12.2024 справа № 953/10212/24 терміном на 1 рік, чим порушив вимоги пункту 2.1а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001. Зазначений автомобіль був зупинений на підставі статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме: якщо є інформація, що свідчить про причетність водія до вчинення адміністративного правопорушення в частині того, що у працівників поліції були підстави вважати, що позивач керував транспортним засобом будучи позбавленим такого права керування, даний факт було зафіксовано на нагрудну камеру № 474425 працівника поліції. В ході проведення повної та всебічної перевірки з`ясувалося, що відповідно до відомостей бази Інформаційного порталу Національної поліції (далі ІПНП), ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами Постановою Київського районного суду міста Харкова від 18.12.2024 у справі № 953/10212/24 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. На момент виявлення вчиненого правопорушення апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 18.12.2024 у справі № 953/10212/24 не подавалася, тобто, рішення не було оскаржене в суді апеляційної інстанції та набрало законної сили 16.01.2025. Таким чином, станом на 27.01.2025, а саме на момент зупинки працівниками поліції ОСОБА_1 , строк позбавлення позивача права керування транспортними засобами не закінчився, а отже, позивач був позбавлений права керування транспортними засобами. Позивачу в повному обсязі роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського № 474425 вказаної в пункті 7 оскаржуваної постанови. За результатом розгляду справи, згідно з вимогами статей 251, 252, 268, 278, 279, 280 КУпАП, поліцейськими встановлений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, тому була винесена постанова серії ЕНА № 3946451. При винесенні цієї постанови, поліцейський керувався положеннями ПДР та КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне водієм, а тому він діяв в межах своїх повноважень і не порушував норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з вищевказаним вважає, що позовна заява ОСОБА_1 , щодо скасування постанови не підлягає задоволенню, оскільки постанова серії ЕНА № 3946451 від 27.01.2025 винесена у відповідності до норм чинного законодавства.

Представник зазначає, зокрема, що основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, вчинення якого підтверджено відеоматеріалами з нагрудної камери № 474425 посилання на які зазначено у пункті 7 оскаржуваної постанови. На відеозаписі з нагрудної камери № 474425 зафіксовано рух транспортного засобу сірого кольору, видно державний номерний знак, а також зафіксований розгляд справи відносно ОСОБА_1 . Також позивач був обізнаний та попереджений, що відносно нього буде проводитися розгляд справи стосовно вчиненого адміністративного правопорушення, тобто, поліцейським були дотримані вимоги статті 278, 279 КУпАП, що також підтверджується вищевказаним відеозаписом, на якому зокрема працівник поліції зачитує позивачеві його права та повідомляє, що відносно нього буде розглядатися адміністративна справа за вчинене ним правопорушення передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. На 7 хвилині відеозапису зафіксовано, як інспектор розпочав розгляд справи відносно ОСОБА_1 зачитала йому права та обов`язки, запропонувала отримати копію постанови, позивач погодився на її отримання, що засвідчив своїм особистим підписом у п.8 оскаржуваної постанови. Жодних пояснень чи будь яких клопотань від позивача під час розгляду справи не надходили. Доводи, на які посилається ОСОБА_1 в своїй позовній заяві стосовно того, що в нього не було змоги у встановлений законом строк звернутися до суду з позовом про оскарження винесеної постанови не відповідають дійсності, та спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського №474425, де зокрема на 4 хвилині відеозапису ОСОБА_1 пояснює поліцейському, що ним було пропущенні всі строки для подання апеляційної скарги на рішення суду, яким його було позбавлено права керування, крім того, позивач за допомогою Єдиного державного реєстру судових справ, який знаходиться у вільному доступі на веб-порталі «Судова влада» відстежував справу, тобто, останній був обізнаний стосовно наявних відносно нього рішень суду, та крім того, користувався «Судовою владою» а також він сам називає поліцейським, дату позбавлення керування транспортними засобами, строком на один рік. Таким чином, ОСОБА_1 був обізнаний про складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а отже, і був обізнаний щодо подачі позову до суду у встановлений строк. Позивач не надає до суду жодних відомостей, які б спростовували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, тому вважає, що правові підстави для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відсутні, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності.

08.04.2025 до канцелярії суду в системі «Електронний суд» надійшла відповідь представника ОСОБА_1 адвоката Коваля О.Ю. на відзив, в якій просив позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі (а.с. 55-60).

На обґрунтування відповіді на відзив зазначив, зокрема, що викладені відповідачем у своєму відзиві заперечення є необґрунтованими, безпідставними та не підтверджені належними та допустимими доказами. В тексті свого відзиву відповідач викривляє фактичні обставини справи. Твердження відповідача про те, що на момент виявлення правопорушення (27.01.2025) позивачем не було подано апеляційну скаргу на постанову Київського районного суду м. Харкова від 18.12.2024 у справі №953/10212/24, у зв`язку з чим, на думку відповідача вона набрала законної сили (16.01.2025) не заслуговують на увагу. Станом на 27.01.2025 в Єдиному державному реєстрі судових рішень був відсутній запис про набрання законної сили постановою Київського районного суду м. Харкова від 18.12.2024 у справі № 953/10212/24, у зв`язку з чим, інспектор поліції не міг жодним чином пересвідчитись в тому, чи дійсно позивач був позбавлений права керування ТЗ та чи не подав він апеляційну скаргу. Вказана обставина підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення № 644/1095/25, яка знаходиться в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова. В матеріалах справи № 644/1095/25 міститься копія постанови Київського районного суду м. Харкова від 18.12.2024 у справі № 953/10212/24 отримана з Єдиного державного реєстру судових рішень 28.01.2025, з якої вбачається, що запис про набрання вказаною постановою законної сили відсутній. Та обставина що позивачем було подано апеляційну скаргу на постанову Київського районного суду м. Харкова від 18.12.2024 у справі № 953/10212/24 після спливу 10-денного строку з моменту її ухвалення, пояснюється тим, що позивач з поважних причин не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи та не міг прибути до суду. Однак, ОСОБА_1 з поважних причин не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи та не міг прибути до суду. Так, згідно довідки № 9/707 від 05.02.2025 молодший сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 . Крім того, згідно довідки № 11/1/1251 від 19.02.2025 молодший сержант ОСОБА_1 в період з 29.10.2024 по 31.01.2025 брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, зокрема виконував завдання на території противника. Внаслідок вказаних обставин ОСОБА_1 в будь-якому випадку не мав можливості прибути в судове засідання, що спростовує твердження суду про його належне повідомлення. ОСОБА_1 не подавав до суду заяву про направлення йому СМС повідомлень із зазначенням власного номера телефону, у зв`язку з чим, спосіб повідомлення у Вайбер не є законним. У зв`язку з наведеними вище обставинами, ОСОБА_1 звернувся за отриманням правничої допомоги до адвоката Коваля О.Ю. В свою чергу, 03.03.2025 адвокат Коваль О.Ю. звернувся до Київського районного суду м. Харкова з заявою про ознайомлення з матеріалами справи. 07.03.2025 адвокат Коваль О.Ю. ознайомився з матеріалами справи, а також зі змістом постанови Київського районного суду м. Харкова від 18.12.2024 у справі № 953/10212/24. Таким чином, 10-ти денний строк її оскарження відрахований від 07.03.2025 сплив лише 17.03.2025. Наведені вище обставини причин пропуску ОСОБА_1 процесуальних строків, зокрема, були визнані поважними та стали підставою для поновлення йому строку звернення до суду з позовом, в тому числі, і по даній справі. З вищевикладеного вбачається, що причиною складання оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, за твердженням відповідача, є позбавлення позивач права керування ТЗ на підставі постанови Київського районного суду м. Харкова від 18.12.2024 у справі №953/10212/24. Разом з тим, вказана постанова була оскаржена позивачем в апеляційному порядку і на сьогоднішній день справа № 953/10212/24 знаходиться в провадженні Харківського апеляційного суду. Таким чином, у випадку скасування Харківським апеляційним судом постанови Київського районного суду м. Харкова від 18.12.2024 у справі № 953/10212/24, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП буде відсутнім, що є підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 3946451 від 27.01.2025 про накладення на позивача штрафу. За вказаних обставин постанова відповідача про накладення на позивача штрафу є незаконною та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Коваль О.Ю. підтримав позовну заяву, просив її задовольнити.

В судове засідання представник Управління патрульної поліції в Харківській області не з`явися, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

В судове засідання представник Департаменту патрульної поліції не з`явися, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно з правилами ст. 12 КАС України зазначений спір є незначної складності, а тому відповідно до вимог ст. 257 КАС України, справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно наданих даних встановлено, що постановою Київського районного суду м. Харкова від 18.12.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік; стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у дохід держави в розмірі 605,60 грн. (а.с. 70-72).

Постановою поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП Дрович Р.О. від 27.01.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 3946451, на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с. 51).

У постанові зазначено, що 27.01.2025 о 13.13 год. за адресою: м. Харків, просп. Героїв Харкова, 308, водій керував транспортним засобом з технічною несправністю та був позбавленим права керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1.а ПДР керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом (а.с. 51).

Положеннями ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належать забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У справах про адміністративні правопорушення застосовується принцип презумпції невинуватості, згідно якого всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (рішення Європейського суду з прав людини від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України»; ст. 62 Конституції України; рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 у справі № 1/34/2010; п. 39 постанови Верховного Суду 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами (п. 26, 27 постанови Верховного Суду від 27.06.2019 у справі № 560/751/17).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається д адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з положень ст. 251, 252, 279 КУпАП, орган (посадова особа), розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, в тому числі надає оцінку зібраним доказам.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 291 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення, містить лише описання адміністративного правопорушення та не може бути належним доказом учинення особою такого порушення (постанова Верховного Суду від 05.08.2019 у справі № 712/12830/16-а).

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу. Відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення (постанова Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 742/2298/17).

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

Позивача згідно постанови притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме за те, що він 02.09.2023 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами на підставі постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.07.2023.

Склад вказаного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини, згідно якої особа повинна усвідомлювати, що будучи позбавленою права керування транспортними засобами, умисно продовжує керувати транспортним засобом.

Таким чином, в даній справі суд у тому числі зобов`язаний перевірити факт обізнаності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про наявність постанови суду щодо позбавлення її права керування транспортними засобами.

За відсутності доказів обізнаності позивача про позбавлення його права керування транспортними засобами, суд позбавлений можливості поза розумним сумнівом встановити наявність у позивача умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а відтак встановити поза розумним сумнівом наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права в схожій категорії справ, передбачених ч. 3 ст. 126 КУпАП, висловлені, зокрема, в постановах Запорізького апеляційного суду від 02.10.2020 в справі № 335/5116/20, Сумського апеляційного суду від 12.12.2019 в справі № 615/1362/19, Київського апеляційного суду від 22.05.2020 в справі № 752/25315/19, Київського апеляційного суду від 14.05.2020 в справі № 359/11318/19, Полтавського апеляційного суду від 04.10.2019 в справі № 552/2636/19, Дніпровського апеляційного суду від 18.08.2020 в справі № 210/2195/20, Київського апеляційного суду від 09.07.2020 в справі № 759/17071/19.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 18.12.2024 (справа №953/10212/24 н/п 3/953/2984/24) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік; стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у дохід держави в розмірі 605,60 грн.; постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова; постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (а.с. 70-72).

Згідно даних з Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Київського районного суду м. Харкова від 18.12.2024 (справа №953/10212/24 н/п 3/953/2984/24) набрала законної сили 16.01.2025.

Відповідно до ст. 317 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Враховуючи викладене, на момент винесення оскаржуваної постанови від 27.01.2025 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, позивач був позбавлений права керування транспортними засобами в силу постанови Київського районного суду м. Харкова від 18.12.2024 (справа №953/10212/24 н/п 3/953/2984/24).

Стосовно доводів представника позивача про відсутність доказів інформування його про прийняття судового рішення про позбавлення права керування транспортним засобом суд зазначає, що положення ст. 317 КУпАП пов`язують факт позбавлення особи права керування транспортним засобом саме із набранням законної сили відповідним рішенням суду.

Згідно тексту мотивувальної частини постанови Київського районного суду м. Харкова від 18.12.2024 (справа №953/10212/24 н/п 3/953/2984/24) судом зазначено, що ОСОБА_1 в судові засідання (20.11.2024 та 18.12.2024) повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Суд врахував, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, була належним чином повідомленою, зокрема відповідно до положень ст. 268, 277-2 КУпАП України. В матеріалах справи наявні докази належного повідомлення ОСОБА_1 за адресою, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, поштові конверти з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", що згідно з усталеною практикою Верховного Суду вважається належним повідомленням, в тому числі й СМС повідомлення через додаток «Viber» з відміткою "Доставлено" (а.с. 70-72).

Також, згідно з вказаною постановою позивач був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та його направлення для розгляду до Київського районного суду м. Харкова.

З відеозапису, наданого відповідачем, дослідженого судом в ході розгляду даної справи, вбачається, що 27.01.2025 позивач в ході спілкування з працівниками поліції не заперечував його обізнаність з фактом винесення Київським районним судом м. Харкова 18.12.2024 постанови, згідно якої його позбавлено права керування транспортними засобами, зазначив, що постанова йому прийшла в «ДІЮ», штраф сплатив.

Слід враховувати, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, позивач не був позбавлений можливості проявляти зацікавленість та вчиняти активні дії з метою отримання інформації щодо стану розгляду матеріалу щодо притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стосовно посилань представника позивача на допущені Київським районним судом м. Харкова процесуальні порушення в частині неналежного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи № 953/10212/24, суд зазначає, що такі обставини фактично обґрунтовують незгоду позивача із постановою Київського районного суду м. Харкова від 18.12.2024 у справі № 953/10212/24.

В подальшому, 10.03.2025 представник ОСОБА_1 адвокат Коваль О.Ю. звернувся із апеляційною скаргою на постанову Київського районного суду м. Харкова від 18.12.2024 (справа №953/10212/24 н/п 3/953/2984/24) до Харківського апеляційного суду.

Разом з тим, на час винесення оскаржуваної постанови, винесеної поліцейським взводу №1 роти №4 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП Дровичем Р.О. 27.01.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 3946451 щодо ОСОБА_1 , постанова Київського районного суду м. Харкова від 18.12.2024 (справа №953/10212/24 н/п 3/953/2984/24) була чинною та набрала законної сили, та є чинною на теперішній час.

Щодо доводів представника позивача на начебто неналежний розгляд справи про адміністративне правопорушення 27.01.2025 поліцейськими, суд, надаючи оцінку зазначеним доводам представника позивача, виходить з наступного.

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення передбачений гл. 22 КУпАП.

Статтею 276 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно зі ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 283 КУпАП встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Дослідивши у ході судового розгляду справи відеозапис фіксації правопорушення, судом встановлено, що останній містить запис щодо проведеного інспектором патрульної поліції розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, зокрема оголошення початку розгляду та представлення посадової особи, яка розглядає дану справу, роз`яснення позивачу його прав, визначених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Із наданих доказів відповідачем судом встановлено дотримання інспектором патрульної поліції процедури розгляду адміністративної справи та винесення постанови про притягнення особи до відповідності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77КАСУкраїни в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення інспектором поліції не було порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення була доведена, а тому у задоволенні позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення слід відмовити в повному обсязі.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем, не підлягають розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 8,9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , поданої його представником адвокатом Ковалем Олександром Юрійовичем до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Харківській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Учасник справи, якому повний текст рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя С.О. Муратова