Справа № 500/4010/22
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 500/4010/22 пров. № СК-А/857/8228/23

Восьмий апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

за участю секретаря Березюка Д.О.,

представника апелянта Федорів Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2022 року (ухвалене головуючим суддею Чепенюк О.В. у м. Тернопіль) у справі № 500/4010/22 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив

визнати протиправними та скасувати постанови від 14.09.2022 у виконавчих провадженнях (далі - ВП) № 61754478 та № 61754828 про накладення штрафу.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що рішення суду в межах ВП №61754478 та ВП № 61754828 не може бути виконано, в зв`язку з відсутністю у ГУ ДПС у Тернопільській області кошторисних призначень за КЕКВ 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців» та відсутністю особової справи для видачі грошового атестату.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.11.2022 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі Закону України «Про виконавче провадження» та в межах своїх повноважень.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов.

Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що існують поважні причини, які унеможливили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу та надала пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

Відповідач, в судове засідання на виклик суду не з`явився, явку уповноваженої особи не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) перебували виконавчі провадження №61754828 та № 61754478 з примусового виконання виконавчих листів, виданих Тернопільським окружним адміністративним судом 03.04.2020, в адміністративній справі №500/374/19 на підставі судового рішення, яким:

зобов`язано ГУ ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: 46003, Тернопільська область, м. Тернопіль, вулиця Білецька буд. 1, ) видати ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошовий атестат з врахуванням вказаних грошових розрахунків сум грошового забезпечення;

зобов`язано ГУ ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: 46003, Тернопільська область, м. Тернопіль, вулиця Білецька буд. 1, ) виплатити, провівши усі передбачені чинним законодавством відрахування, ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ): грошове забезпечення за відпрацьовані понад урочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час, за період з 01.05.2016 року по 30.06.2018 року в сумі 47876 (сорок сім тисяч вісімсот сімдесят шість) гривень 30 копійок; суму компенсаційної заборгованості у зв`язку із порушенням строків виплати (невиплатою за відпрацьовані понад урочні години) за період з 01.05.2016 року по 30.06.2018 року в сумі 9115 (дев`ять тисяч сто п`ятнадцять) гривень 79 (сімдесят дев`ять) копійок.

Виконавчі провадження №61754828 та № 61754478 відкриті 10.04.2020.

Після відкриття виконавчих проваджень Тернопільським окружним адміністративним судом у порядку виконання судового рішення в адміністративній справі №500/374/19 розглядалося питання за заявою боржника про заміну сторони виконавчого провадження у ВП №61754828 та ВП №61754478 з ГУ ДПС у Тернопільській області на ГУ ДФС у Тернопільській області, про що боржник інформував державного виконавця 22.04.2020.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.05.2020 у справі №500/372/19 відмовлено у задоволенні клопотання ГУ ДПС у Тернопільській області про здійснення процесуального правонаступництва та заміну боржника. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2020 у справі №500/374/19 замінено сторону виконавчого провадження з ГУ ДПС у Тернопільській області на його правонаступника щодо виконання та здійснення державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства та щодо діяльності підрозділу податкової міліції на ГУ ДФС у Тернопільській області.

08.09.2020 державним виконавцем винесено постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних ВП №61754828 та ВП №61754478, а саме замінено ГУ ДПС у Тернопільській області на його правонаступника ГУ ДФС у Тернопільській області та направлено боржнику вимоги №04.1.32/9277 і №04.1.32/9280 виконати виконавчі листи у термін до 21.09.2020, про що повідомити державного виконавця письмово.

06.10.2020 державний виконавець виніс постанови ВП №61754828 та ВП №61754478, якими за не виконання рішення суду в справі №500/374/19 та ненадання інформації на вимоги державного виконавця від 08.09.2020, накладено на ГУ ДФС в Тернопільській області штраф у розмірі 5100 грн по кожному ВП. Ці постанови оскаржені у судовому порядку та рішенням Тернопільського окружного адміністративного від 23.12.2020, яке набрало законної сили 05.01.2021, у справі №500/3087/20 визнані протиправними і скасовані.

У подальшому постановою Верховного Суду від 21.10.2020 у справі № 500/374/19 скасовано постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2020 про здійснення процесуального правонаступництва та заміну боржника, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного від 19.05.2020 у залишено в силі.

На підставі цієї постанови Верховного Суду, державним виконавцем замінено боржника у ВП №61754828 та ВП 61754478 з ГУ ДФС у Тернопільській області на ГУ ДПС у Тернопільській області, про що 05.11.2021 винесено постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних та сформовано вимоги боржнику №12662/04.1.32 та №12659/04.1.32 виконати виконавчі листи в термін до 12.11.2020, про що повідомити державного виконавця письмово.

Судом встановлено, що у грудні 2020 року ГУ ДПС у Тернопільській області знову звернулося до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження у ВП №61754828 та ВП №61754478 з ГУ ДПС у Тернопільській області на ГУ ДФС у Тернопільській області, про що інформувало державного виконавця.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 у справі №500/374/19 відмовлено в задоволенні заяви ГУ ДПС у Тернопільській області про заміну боржника з ГУ ДПС у Тернопільській області на ГУ ДФС у Тернопільській області.

14.12.2020 державним виконавцем направлено ГУ ДПС у Тернопільській області вимоги №14557/04.1.32 та №14558/04.1.32 виконати виконавчі листи в термін до 21.12.2020, про що повідомити державного виконавця письмово.

На адресу Відділу 21.12.2020 надійшов лист від ГУ ДПС у Тернопільській області, яким боржник повідомив про намір оскаржити, після отримання повного тексту, ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 у справі №500/374/19.

21.12.2020 державним виконавцем винесено постанови про зупинення вчинення виконавчих дій ВП №61754828 та ВП №61754478 до набрання рішення суду законної сили.

Вчинення виконавчих дій поновлено постановами від 13.01.2021 ВП №61754828 та ВП №61754478. Новими вимогами державного виконавця від 13.01.2021 №04.1.24/208 (а.с.80) та №04.1.24/213 встановлено термін виконання виконавчих листів до 20.01.2021.

18.01.2021 до Відділу надійшов лист від ГУ ДПС у Тернопільській області про подання апеляційної скарги на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 у справі №500/374/19.

22.01.2021 державним виконавцем винесено постанови у ВП №61754828 та ВП №61754478, якими за не виконання рішення суду в справі №500/374/19 накладено на ГУ ДПС в Тернопільській області штраф у розмірі 5100,00 грн. Ці постанови оскаржені у судовому порядку.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 у справі №500/529/21 визнано протиправними та скасовано постанови державного виконавця від 22.01.2021 ВП №61754478 та ВП №61754828. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021 у справі №500/529/21 задоволено апеляційну скаргу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову ГУ ДПС у Тернопільській області відмовлено.

Крім того, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2021 залишено без задоволення апеляційну скаргу ГУ ДПС у Тернопільській області, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 у справі №500/374/19 (щодо відмови замінити боржника у виконавчих провадженнях) без змін.

Державним виконавцем зупинялися виконавчі дії у ВП №61754828 та ВП №61754478 з 09.02.2021 по 04.03.2021 до набрання законної сили ухвалою суду від 09.12.2020 у справі №500/374/19.

Після поновлення вчинення виконавчих дій, державний виконавець 04.03.2021 направив боржнику вимоги №2211 та №2214, встановлено термін виконання виконавчих листів до 15.03.2021.

На цю вимоги боржник надіслав листа від 12.03.2021 та просив відкласти проведення виконавчих дій до отримання відповіді від ДПС України на лист від 12.03.2021 про надання роз`яснень щодо способу виконання вимог державного виконавця при примусовому виконання рішення суду у справі №500/374/19.

Нові вимоги державний виконавець направив боржнику 11.06.2021 за №5868/40.1-23 та №5863/04.1-23, та встановив строк для повідомлення його про виконання рішення суду у справі №500/374/19 - протягом десяти робочих днів.

30.06.2021 ГУ ДПС у Тернопільській області направило листа державному виконавцю про неможливість виконання рішення суду щодо виплати ОСОБА_1 додаткове грошове забезпечення оскільки в паспорті бюджетної програми ДПС України, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 12.02.2021 №95, відсутні напрямки фінансування на здійснення повноважень та виконання функцій підрозділами податної міліції та відповідно в кошторисі ГУ ДПС у Тернопільській області на 2020 рік та на 2021 рік відсутні фінансування на 2020 рік та 2021 рік за статтею витрат по КЕКВ 2112 «грошове забезпечення військовослужбовців», натомість таке фінансування на здійснення повноважень та виконання функцій підрозділами податної міліції зокрема, за статтею витрат по КЕКВ 2112 «грошове забезпеченню військовослужбовців».

З тих самих підстав, у зв`язку з відсутністю функцій і повноважень щодо здійснення державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства та відсутністю в складі ДПС України та її територіальних органів підрозділів податкової міліції, ГУ ДПС у Тернопільській області повідомляло, що немає повноважень щодо видачі ОСОБА_1 грошового атестату з врахуванням вказаних грошових розрахунків сум грошового забезпечення. Для заповнення атестату необхідні дані та відомості бухгалтерської служби та служби управління персоналом за місцем, де проходив службу ОСОБА_1 . Такі дані та відомості наявні у Головного управління ДФС у Тернопільській області (), у складі якого продовжують функціонувати підрозділи податкової міліції та де проходив службу ОСОБА_1 , однак такі дані та відомості відсутні у ГУ ДПС у Тернопільській області (), у складі якого ніколи не перебували підрозділи податкової міліції та яке не здійснювало будь-яких нарахувань ОСОБА_1 .

Одночасно боржник у листі від 30.06.2021 зазначав, що дані бухгалтерської служби та служби персоналу про нарахування та виплату грошового забезпечення, проходження служби працівників підрозділів податкової міліції від ГУ ДФС у Тернопільській області до ГУ ДПС у Тернопільській області не передавались, в зв`язку з чим виконати рішення суду у справі №500/374/19 про зобов`язання ГУ ДПС у Тернопільській області видати ОСОБА_1 грошовий атестат з врахуванням вказаних грошових розрахунків сум грошового забезпечення неможливо.

Також боржник повідомляв про направлення до ДПС України листів від 16.03.2021 та 30.06.2021 про надання роз`яснень щодо способу виконання судового рішення у справі №500/374/19.

Крім того, судом встановлено, що у червні 2021 року ГУ ДПС у Тернопільській області втретє звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду з заявою про здійснення процесуального правонаступництва та заміни боржника у виконавчих провадженнях №61754828, №61754478 на його правонаступника щодо виконання та здійснення державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства та щодо діяльності підрозділів податкової міліції ГУ ДФС у Тернопільській області, про що інформовано державного виконавця.

На період розгляду цієї заяви виконавчі провадження №61754828, №61754478 були зупинені на підставі постанов держаного виконавця від 02.07.2021 та поновлені 04.11.2021.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.10.2021, яка набрала законної сили відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2021, у справі №500/374/19 відмовлено у задоволенні заяви ГУ ДПС у Тернопільській області про здійснення процесуального правонаступництва та заміну сторони виконавчого провадження.

04.11.2021 направлено вимоги державного виконавця № 11230/04.1-24 та №11228/4.1-24 боржнику про виконання рішення суду, про що повідомити державного виконавця протягом 10 робочих днів.

Повторні вимоги державного виконавця в межах виконавчих проваджень №61754828, №61754478 направлені 03.05.2022 за №3369 та №3368/04.1-24, 19.07.2022 за № 4970/04.1-24 та №4964/04.1.24.

На їх виконання в матеріалах виконавчих проваджень є листи ГУ ДПС у Тернопільській області від 11.05.2022 та від 28.07.2022 з поясненнями стосовно неможливості виконати рішення суду з підстав, які зазначені і в попередньому листі від 30.06.2021. Зокрема, зазначено, що відповідно до Паспорта бюджетної програми Державної податкової служби України затверджений наказом Міністерства фінансів України від 10.02.2022 №72, мета якої реалізація державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та в напрямках якої відсутні бюджетні фінансування на здійснення державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства та повноважень підрозділами податкової міліції. Аналогічно, в кошторисах ГУ ДПС у Тернопільській області на 2020 та 2021 роки відсутнє фінансування на 2020 та 2021 роки за статтею витрат по КЕКВ 2112 «грошове забезпечення військо службовців».

З метою виконання рішення суду боржник неодноразово звертався до ДПС України з листами від 16.03.2021, 30.06.2021, а у листі від 04.10.2021 просив перерозподілити кошторисні призначення затверджені на 2021 рік з КЕКВ 2111 «Заробітна плата» на КЕКВ 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців». Проте ДПС України перерозподілу коштів не здійснило, додаткові кошти у 2021 році не виділялись.

На 2022 рік ГУ ДПС у Тернопільській області (код 43142763), як юридичній особі, кошторис не затверджувався, у зв`язку з відсутністю такого розпорядника коштів у мережі органів ДПС України та перебуванні у стані припинення.

Також у листі від 12.05.2022 боржник зазначав, що так як функції щодо здійснення державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства не належить до завдань органів ДПС та у їх складі відсутні підрозділи податкової міліції, то по КЕКВ 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців» кошторисні призначення на 2022 рік не затверджені, у зв`язку з цим відсутня можливість виконання рішення суду з рахунків ГУ ДПС у Тернопільській області.

Крім того, ГУ ДПС у Тернопільській області повідомляло, що ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.03.2022 у справі №500/374/19 заяву ГУ ДПС у Тернопільській області про прийняття звіту про виконання судового рішення задоволено частково, зобов`язано ГУ ДПС у Тернопільській області повторно (не пізніше місяця після закінчення воєнного стану) подати до Тернопільського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.11.2020 у справі №500/374/19.

У листі від 28.07.2022 ГУ ДПС у Тернопільській області повідомляло про відсутність можливості виконати рішення суду з рахунків ГУ ДПС у Тернопільській області.

14.09.2022 державним виконавцем після перевірки виконання вимог від 19.07.2022, якими зобов`язано боржника виконати рішення суду у строк до 29.07.2022, встановлено не виконання рішення суду, а тому керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», за невиконання рішення суду накладено на боржника штраф у сумі 10200 грн в межах кожного з виконавчих проваджень №61754478 та №61754828.

Одночасно 14.09.2022 державним виконавцем прийняті постанови по кожному з виконавчих проваджень №61754478 та №61754828 про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» з поданням повідомлення (заяви) до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Позивач, вважаючи спірні постанови протиправними, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно приписів ст. 129-1 Конституції суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 цього Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 1 ст. 18 наведеного Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.п. 1, 16 ч. 2 ст. 18 згаданого Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» установлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи (ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження»).

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

При цьому, визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.

У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Отже, аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження» Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що предметом спору у справі, що розглядається, є правомірність постанов державного виконавця про накладення штрафу на боржника за невиконання рішення суду без поважних причин.

Разом з цим, як на поважність не виконання рішення суду позивач вказує на відсутність у ГУ ДПС у Тернопільській області кошторисних призначень за КЕКВ 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців» та відсутність особової справи для видачі грошового атестату.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що судове рішення, яке належить виконати позивачу, набрало законної сили 12.03.2020. Станом на дату постановлення оскаржуваних постанов про накладення штрафу від 14.09.2022 та на дату розгляду цієї справи, рішення суду залишається не виконаним.

Позивач не заперечує тієї обставини, що рішення суду ним на сьогодні не виконане.

Виконавчі листи, в межах виконання рішення в адміністративній справі №500/374/19 видані 03.04.2020, примусове виконання яких розпочате відповідачем 10.04.2020. Всі заходи, що вчинялися державним виконавцем у ВП №61754478 та ВП № 61754828, не спричинили виконання рішення суду боржником. При цьому ГУ ДПС у Тернопільській області вже було притягнуто до відповідальності за невиконання рішення суду по кожному виконавчому провадженні у розмірі 5100,00 грн. Проте й такі негативні наслідки для боржника не вплинули на виконання рішення суду. Крім того, правомірність застосування першого штрафу за невиконання рішення боржником без поважних причин перевірена та підтверджена судом при розгляді адміністративної справи №500/529/21.

Також судом встановлено, що боржник, ГУ ДПС у Тернопільській області, у виконавчих провадженнях №61754478 та № 61754828 тричі завертався до суду із заявами про заміну сторони виконавчого провадження з ГУ ДПС у Тернопільській області на ГУ ДФС у Тернопільській області, які судом були відхилені. З огляду на це, саме на ГУ ДПС у Тернопільській області покладено обов`язок виконати рішення суду по виплаті грошового забезпечення стягувачу ОСОБА_1 та видачі йому грошового атестата.

Відтак, колегія суддів поділяє міркування суду першої інстанції, що усі мотиви позову щодо неможливості виконання рішення суду, бо стягувачем є колишній працівник податкової міліції ГУ ДФС у Тернопільській області, є безпідставними та необґрунтованими.

Крім цього, слід відмітити, що звернення позивача до ДПС України з листами про надання роз`яснення стосовно порядку виконання рішення суду не є поважною причиною невиконання рішення суду. Ба більше, на жодний з таких листів відповіді не надано, що свідчить про те, що ДПС України всю відповідальність за невиконання судових рішень покладає безпосередньо на ГУ ДПС у Тернопільській області.

Ознайомившись зі змістом листів, які позивач направляв на ДПС України від 16.03.2021, 30.06.2021, суд звертає увагу, що заявник просив роз`яснити з якого коду економічної класифікації видатків необхідно здійснити виплату та повідомити чи є можливість затвердження кошторисних призначень ГУ ДПС у Тернопільській області по КЕКВ 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців». Проте, позивач у жодному з листів не просив ДПС України виділити кошти на виконання рішення суду.

Суд першої інстанції критично розцінив пояснення позивача, з чим погоджується колегія суддів, щодо відсутності кошторисних призначень за КЕКВ 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців», оскільки в даному випадку мова йде про виплату коштів на виконання рішення суду, і позивач не вказує причин за яких не може виконати рішення за іншим кодом економічної класифікації видатків бюджету спрямованих саме для забезпечення виконання судових рішень.

ГУ ДПС не надало інформації щодо відсутності коштів за цільовим призначенням, спрямованим на виконання рішень судів.

Щодо неможливості виконати рішення суду в частині видачі грошового атестату, то ГУ ДПС у Тернопільській області у позові вказує лише одну причину відсутність особової справи стягувача.

У судовому засіданні в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, з пояснень представника позивача суд встановив, що протягом років з дня набрання законної сили судовим рішенням жодних дій та заходів для з`ясування, де на даний час знаходиться особова справа ОСОБА_1 , боржник не вчиняв, а обмежився лише тим, що саме в ГУ ДПС у Тернопільській області особової справи немає, а тому виконати рішення суду неможливо.

Суд першої інстанції вірно підмітив, що представник позивача також не навів переконливих аргументів, що видати ОСОБА_1 грошовий атестат з врахуванням додаткових сум грошового забезпечення, визначених згідно з судовим рішенням, неможливо на підставі інших документів кадрового та бухгалтерського обліку, чи можливо такі інші первинні документи отримати, чи є наявні такі інші відомості в архіві податкового органу чи передавалися вони до архівних установ. Боржник навіть і не намагався виконати рішення суду в цій частині. Будь-яких доказів на підтвердження неможливості виконання рішення суду немайнового характеру, за яким боржник має вчинити певні дії, ГУ ДПС у Тернопільській області не надало суду. При цьому суд зауважує, що такі відомості у будь-якому випадку підлягають збереженню та передачі в архів, оскільки впливатимуть в подальшому на право пенсійного забезпечення осіб.

Враховуючи аргументи позивача, колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції, що такі не свідчать про наявність поважних причин для невиконання рішення суду, що набрало законної сили, та, відповідно, не доводять протиправності оскаржених постанов.

За такого правового регулювання та обставин справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач діяв на підставі та в межах своїх повноважень, тому вимога позивача про скасування спірних постанов є безпідставною, а отже і відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2022 року у справі № 500/4010/22 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 07 травня 2025 року