Справа № 480/2503/23
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 травня 2025 року м. Суми Справа № 480/2503/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до - Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Суть спору, позиція сторін. Заяви сторін. Процесуальні дії суду.
Позивач 23.03.2023 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд:
- визнати протиправними дії відповідача щодо незарахування позивачу до загального страхового стажу періодів його роботи: з 01.01.2004 до 25.10.2007 машиністом автокрана в транспортній дільниці вахтово-експедиційним методом роботи в ТОВ ''Співдружність - Радужний - 2''; з 01.10.2010 до 12.03.2011 - машиністом крана автомобільного в транспортному цеху вахтовим методом роботи в ТОВ ''Співдружність - Сервіс''; з 18.04.2011 до 16.07.2011 - машиністом автокрана у ТОВ ''КоміКуест Інтернешнл''; з 15.09.2012 до 15.05.2014 - машиністом автокрана у ТОВ ''КоміКуест Інтернешнл'';
- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача вищевказані періоди його роботи;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії по інвалідності позивачу з 27.09.2022, із зарахуванням вказаних періодів.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу призначено пенсію, а саме у зв`язку з інвалідністю. Відповідачем не було зараховано до страхового стажу позивача частину періодів його роботи, оскільки відсутня інформація про нараховані та сплачені страхові внески до пенсійного фонду держави, на території якої позивач здійснював трудову діяльність. Позивач вважає вказане протиправним.
Судом 28.03.2023 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі.
10.05.2023 відповідачем подано до суду копії матеріалів пенсійної справи позивача.
Відповідач про відкриття провадження у справі повідомлений належним чином, правом подання відзиву не скористався. Тому суд, на підставі норми ч.6 ст.162 КАС України, вирішує справу за наявними матеріалами.
Встановлені судом фактичні обставини.
Відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 за №№ 10, 11, 15-18, позивач працював на території РФ у наступні періоди: з 01.05.2002 до 25.10.2007 на посаді машиніста автокрана в транспортній дільниці вахтово - експедиційним методом роботи в ТОВ "Співдружність - Радужний - 2"; з 26.05.2010 до 30.09.2010 на посаді машиніста крана автомобільного в транспортному цеху вахтовим методом роботи в ТОВ "Співдружність - Радужний - 2"; з 01.10.2010 до 12.03.2011 на посаді машиніста крана автомобільного в транспортному цеху вахтовим методом роботи в ТОВ "Співдружність - Сервіс» (з.б.а.с.9-10).
Згідно з записами трудової книжки серії НОМЕР_2 за №№ 19-24, позивач працював на території РФ у періоди: з 18.04.2011 до 16.07.2011 на посаді машиніста автокрана у ТОВ "КоміКуест Інтернешнл''; з 14.09.2011 до 14.08.2012 на посаді машиніста автокрана в транспортному цеху ТОВ "КоміКуест Інтернешнл"; з 15.09.2012 до 15.05.2014 на посаді машиніста автокрана у ТОВ "КоміКуест Інтернешнл" (а.с.12-13).
13.10.2022 позивач звернувся до ПФУ із заявою про призначення пенсії по інвалідності (з.б.а.с.54, а.с.55).
За результатами розгляду вказаної заяви, позивачу з 27.09.2022 призначено пенсію по інвалідності за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яку він отримує у відповідача, що визнається відповідачем у листі від 28.11.2022 (з.б.а.с.7).
Відповідно до таблиці розрахунку стажу для призначення позивачу пенсії по інвалідності за формою РС-право, відповідач не зарахував до страхового стажу позивача періоди роботи з 01.01.2004 до 25.10.2007, з 26.05.2010 до 30.09.2010, з 01.10.2010 до 12.03.2011, з 18.04.2011 до 16.07.2011, з 15.09.2012 до 15.05.2014 (а.с.47).
На звернення позивача відповідач, листом від 28.11.2022, повідомив, що згідно з доданими до заяви про призначення пенсії трудовими книжками, періоди роботи позивача з 01.01.2004 до 25.10.2007, з 26.05.2010 до 30.09.2010, з 18.04.2011 до 16.07.2011, з 14.09.2011 до 14.08.2012 та з 15.09.2012 до 15.05.2014 не зараховані до страхового стажу, оскільки вони зараховуються до страхового стажу за умови сплати страхових внесків, а інформація про нараховані та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду держави, на території якої позивач здійснював трудову діяльність, відсутня (з.б.а.с.7).
Позивач вважає, що оскільки відповідач протиправно не зарахував до загального страхового стажу позивача спірні періоди його роботи, то пенсія по інвалідності виплачується йому у зменшеному розмірі.
Висновки суду та їх мотиви.
Нормою ст.8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальним органом Пенсійного фонду відповідно вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку з 01.01.2004 року.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону про страхування).
Частиною 2 ст.44 вказаного Закону визначено, що призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.
У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.
Періоди трудової діяльності за межами України зараховуються до страхового стажу, у тому числі на пільгових умовах, особам, які проживають в Україні, якщо це передбачено цим Законом або міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч.1 ст.24-1 Закону про страхування).
За статтею 56 Закону України ''Про пенсійне забезпечення'' до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Статтею 62 Закону про пенсійне забезпечення передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з статтею 101 цього Закону органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Зловживанням з боку пенсіонера, в розумінні ч.1 ст.103 цього Закону, є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями.
Відповідно до ст.20 Закону про страхування страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат, що здійснюються в натуральній формі. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Нормою ч.16 ст.106 цього Закону передбачено, що виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів; ухилення від взяття на облік або несвоєчасне подання заяви про взяття на облік страхувальника як платника страхових внесків.
Згідно з ст.1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992 пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.
Згідно з статтями 3, 5, 6 цієї Угоди усі витрати, пов`язані із здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами. Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди. Призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.
Кожний учасник цієї Угоди може вийти з неї, направивши відповідне письмове повідомлення депозитарію. Дія Угоди стосовно цього учасника припиняється після закінчення шести місяців з дня отримання депозитарієм такого повідомлення. Пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають (ст.13 Угоди).
Постановою від 29.11.2022 № 1328 КМУ ухвалив вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 у м. Москві. Міністерству закордонних справ в установленому порядку повідомити депозитарію про вихід з Угоди, зазначеної в пункті 1 цієї постанови.
Отже, Угода припинила чинність через 6 місяців з дня отримання депозитарієм повідомлення України про вихід з Угоди, що сталося не раніше ніж 30.05.2023. До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 28.01.2025 у справі № 620/3520/22.
Таким чином, саме на адміністрацію підприєства було покладено обов`язки сплати страхових внесків за працівників. Не сплата страхових внесків може мати негативні наслідки саме для роботодавця, а не для працівника. Крім того, перекладення всіх наслідків розірвання угод з РФ на людину, яка позбавлена реальної можливості звернутись та отримати відповідні докази, є несправедливим.
У період з 01.01.2004 до 15.05.2014 Угода між РФ та Україною, якою визнавалось взаємне зарахування періодів роботи до страхового стажу була чинною.
Суд зазначає, що відповідачем не надано: доказів вчинення ним дій щодо отримання довідок від колишніх роботодавців позивача; доказів підроблення позивачем записів у трудовій книжці, зокрема звернень до правоохоронних органів.
Перекладання обов`язку доказування, в тому числі надання відомостей про сплату страхових внесків роботодавцем позивача, який знаходиться на території РФ, тощо на позивача є неправомірним. Відсутність можливості пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених відомостей не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання пенсії.
Крім того, відповідач розуміючи, що правовідносини з даних питань між Україною та РФ фактично не здійснюються, підприємства та державні органи, в яких можуть знаходитися документи про сплату страхових внесків за позивача знаходяться на території РФ, не роз`яснив позивачу реального алгоритму усунення недоліків.
Вихід України з Угоди жодним чином не повиненно призводити до негативних наслідків для громадян України, у тому числі і для позивача, оскільки пенсійні права останніх виникли ще задовго до виходу держави-учасниці із Угоди, а відтак, періоди роботи позивача на території РФ, не можуть бути неврахованими під час визначення стажу при призначенні пенсії саме з таких підстав.
Таким чином, суд дійшов висновку, що поведінка відповідача щодо не зарахування з 27.09.2022 (дата з якої позивачу призначено пенсію) до страхового стажу періодів роботи позивача в РФ з 01.01.2004 до 25.10.2007, з 01.10.2010 до 12.03.2011, з 18.04.2011 до 16.07.2011, з 14.09.2011 до 14.08.2012 та з 15.09.2012 до 15.05.2014 не відповідає критеріям правомірності, які встановлені нормою ч.2 ст.2 КАС України.
Тому суд, з урахуванням норми ч.2 ст.9 КАС України, задовольняє позовні вимоги частково, з виходом за їх межі, а саме шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання його зарахувати з 27.09.2022 до страхового стажу позивача вищевказані періоди роботи в РФ, які підтверджені трудовими книжками.
У задоволенні вимоги зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії по інвалідності позивачу з 27.09.2022, із зарахуванням періодів роботи в РФ, то суд відмовляє у зв`язку з передчасністю такої вимоги. Суд звертає увагу позивача, що на виконання цього рішення суду відповідачем ще не здійснено зарахування позивачу до страхового стажу періодів роботи.
Після зарахування позивачу до страхового стажу періодів роботи з 27.09.2022 у відповідача, в силу вимог ст.ст. 25, 27, 33 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виникне обов`язок перерахувати розмір пенсійної виплати позивача, оскільки коефіцієнт страхового стажу позивача, який є однім із складових формули обрахунку пенсійної виплати, буде інший.
Судові витрати.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, але даний спрі виник внаслідок непраовмірної поведінки відповідача, суд на підставі норми ч.8 ст.139 КАС України, стягує з відповідача судовий збірі у сумі 1073,60 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд
1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.
2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо незарахування з 27.09.2022 до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 01.01.2004 до 25.10.2007, з 01.10.2010 до 12.03.2011, з 18.04.2011 до 16.07.2011, з 14.09.2011 до 14.08.2012 та з 15.09.2012 до 15.05.2014.
4. У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області - відмовити.
6. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
7. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
8. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення складено та підписано суддею 07.05.2025.

Суддя А.І. Сидорук