Справа № 680/175/25
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 680/175/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Олійник А.О.

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

07 травня 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 31 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Новоушицького районного суду Хмельницької області з позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

2. Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 31 березня 2025 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

3. Апелянт, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

5. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що відсутні будь-які докази, що розміщені стрічки білого кольору на транспортному засобі, яким керував водій ОСОБА_1 , є зовнішніми світловими приладами, а тим більше протитуманними фарами, як стверджують працівники поліції. Так само є недоведеним, що конструкцією транспортного засобу SsangYong не передбачено (заборонено) встановлювати будь-які стрічки, які відіграють роль екстер`єру.

6. Крім того, інспектором не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги. Такими діями, інспектор порушив права ОСОБА_1 , який притягувався до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що на думку апелянта є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

7. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 05 березня 2025 року поліцейський взводу 1 роти 1 батальйону ПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Чупрій М.І. виніс постанову серії БАВ №371595 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно з якою позивач 05 березня 2025 року о 22 год 58 хв в с-щі Нова Ушиця вул. Українська, 6, здійснював рух транспортним засобом «Rexton Ssang Yong» д.н.з. НОМЕР_1 з порушенням вимог та стандартів ДСТУ 3649:2010, а саме відстань від краю протитуманної фари до краю автомобіля складає 55 см, при дозволених 40 см, що перевищує на 15 см, чим порушив п. 31.4.3 «а» ПДР за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн (арк.спр.35).

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

8. Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

9. Спірні правовідносини регулюються нормами Закону України «Про дорожній рух», постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 «Про правила дорожнього руху» (далі - ПДР), Кодексом України про адміністративні правопорушення, та ін.

10. Відповідно до п.1.3 та п.1.9 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

11. Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

12. Згідно з пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

13. Частиною першою статті 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

14. Згідно п.31.1 ПДР технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

15. Відповідно до п.31.4.3 «а» ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, якщо кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

16. У примітці до статті 31.4.3 ПДР вказано, що протитуманні фари повинні розміщуватися на висоті не менше 250 мм від поверхні дороги (але не вище фар ближнього світла) симетрично до поздовжньої осі транспортного засобу і не далі 400 мм від зовнішнього габариту за шириною.

17. Статтею 33 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

18. ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» (надалі -ДСТУ 3649:2010) визначені вимоги до технічного стану колісних транспортних засобів (далі -КТЗ).

19. Відповідно до п. 5.1 ДСТУ 3649:2010 технічний стан КТЗ повинен відповідати вимогам законодавства, чинних нормативних документів щодо безпеки дорожнього руху й охорони навколишнього середовища та вимогам підприємства-виробника.

20. Пунктом 6.1 ДСТУ 3649:2010 встановлено вимоги до зовнішніх світлових приладів.

21. Відповідно до підпункту 6.1.1 пункту 6.1 ДСТУ 3649:2010 не дозволено змінювати розташування приладів зовнішніх світлових (далі ПЗС), їх демонтувати, встановлювати додаткові ПЗС, а також змінювати режим роботи ПЗС, якщо це не передбачено конструкцією або документами щодо погодження переобладнання КТЗ.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

22. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

23. Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

24. Згідно з положеннями ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

25. Доводи позивача про незаконність спірної постанови зводяться до того, що на його автомобілі відсутні додаткові протитуманні фари, а встановлені попереду автомобіля «стрічки», «лінії», не є зовнішніми світловими приладами та вони не під`єднані до системи електропостачання транспортного засобу.

26. Однак, як вірно зазначив суд першої інстанції, позивач обставину додаткового встановлення зовнішніх світлових приладів на керованому ним автомобілі не заперечував, навпаки на відеозаписі у розмові з інспектором підтвердив, що він придбав автомобіль з уже додатково встановленими світловими приладами. При цьому факт використання чи невикористання цих зовнішніх світлових приладів, на що посилається позивач, не має правового значення, оскільки позивача притягнуто до відповідальності за керування автомобілем з додатково встановленими зовнішніми світловими приладами, які не передбачені конструкцією транспортного засобу, а не за порушення правил користування (використання) зовнішніми освітлювальними приладами.

27. Щодо доводів апелянта про порушення його права на захист.

28. В ході розгляду даної справи, колегією суддів було оглянуто диск з відеофіксацією з місця події, на якому зафіксовано, що поліцейський дотримався передбаченої законодавством процедури розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повідомив про суть вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 268 КУпАП ознайомив позивача із правами, якими користується особа, стосовно якої проводиться розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності та жодним чином не перешкоджав позивачу у реалізації вказаних прав.

29. Колегія суддів зазначає, що поліцейський згідно із законодавством, лише ознайомлює особу з її правами, однак, виключно правопорушник вирішує, чи скористається він своїми правами і в який спосіб. Крім того, наявними матеріалами справи підтверджується, що інспектор сприяв позивачу у можливості скористатись правничою допомогою та пропонував останньому номер телефону центру надання безоплатної правової допомоги.

30. Законодавством не визнана обов`язкова участь адвоката чи іншого фахівця у галузі права у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення та реалізація цього права позивачем не пов`язана з обов`язком інспектора відкласти розгляд справи чи терміново викликати фахівця у галузі права.

31. Скорочене провадження у справі про зазначене адміністративне правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

32. Так, положеннями КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, у цьому випадку передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення. Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП, не здійснювалося. Оскаржувана постанова мала бути складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень частини четвертої статті 258 КпАП.

33. Колегія суддів враховує також, що санкція ч. 1 ст. 121 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Отже, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, тому подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

34. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що під час встановлення адміністративного правопорушення, а також накладення адміністративного стягнення на позивача, інспектор поліції діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

35. В контексті викладеного, колегія суддів доходить до переконання про відсутність будь-яких порушень прав позивача з боку суб`єкта владних повноважень в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення.

36. Наразі, відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Водночас, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог, оскільки судом не встановлено, що під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності інспектором поліції учинялись будь-які дії, які могли трактуватись судом як перешкоди у реалізації позивачем права на отримання правової допомоги.

37. Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли своє обґрунтоване підтвердження в ході апеляційного розгляду справи та не спростовують висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

V. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

38. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

39. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

40. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

41. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

42. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

43. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 31 березня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.