Справа № 520/27187/23
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 р.Справа № 520/27187/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2025, головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В., м. Харків, по справі № 520/27187/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН"

до Державної податкової служби України

про скасування індивідуальної податкової консультації,

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАРІУМ ЮКРЕЙН" звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просив суд:

- постановити Окрему ухвалу, якою визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України, яка полягає у порушенні вимог статей 14 і 370 Кодексу адміністративного судочинства України і була вчинена при виконанні Постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2024 року у справі № 520/27187/23 шляхом ненадання ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» (код 37364327) індивідуальної податкової консультації з урахуванням висновків Суду у справі № 520/27187/23, а надання Індивідуальної податкової консультації № 4694/ІПК/99-00-24- 03-03 ІПК від 03.10.2024 року без урахування висновків суду у справі № 520/27187/23;

- зобов`язати Державну податкову службу України (; площа Львівська, будинок 8, місто Київ, 04053) вжити заходів з усунення причин і умов, що сприяють вчиненню бездіяльності Державній податковій службі України, яка полягає у порушенні вимог статей 14 і 370 Кодексу адміністративного судочинства України і була вчинена при виконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2023 по справі № 520/27187/23 шляхом ненадання ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» (код 37364327) Індивідуальної податкової консультації з урахуванням висновків Суду, а надання Індивідуальної податкової консультації № 4694/ІПК/99-00- 24-03-03 ІПК від 03.10.2024 року без урахування висновків суду у справі № 520/27187/23;

- встановити Державній податковій службі України строк для надання відповіді 10 календарних днів, від дати набрання Окремою ухвалою законної сили

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 р. по справі №520/27187/23 у задоволенні заяви заявника про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду по справі №520/27187/23 - відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 р. по справі №520/27187/23 та прийняти нову постанову, якою постановити окрему ухвалу, якою визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України, яка полягає у порушенні вимог статей 14 і 370 Кодексу адміністративного судочинства України і була вчинена при виконанні постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2024 року у справі №520/27187/23 шляхом ненадання ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» (код - 37364327) індивідуальної податкової консультації з урахуванням висновків Суду у справі №520/27187/23, а надання Індивідуальної податкової консультації №4694/1ПK/99-00-24-03-03 ІПК від 03.10.2024 року без урахування висновків суду у справі №520/27187/23. ???Зобов?язати Державну податкову службу України вжити заходів з усунення причин і умов, що сприяють вчиненню бездіяльності Державній податковій службі України, яка полягає у порушенні вимог статей 14 і 370 Кодексу адміністративного судочинства України і була вчинена при виконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2023 по справі №520/27187/23 шляхом ненадання ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЕЙН» (код - 37364327) Індивідуальної податкової консультації з урахуванням висновків Суду, а надання Індивідуальної податкової консультації №4694/1ПК/99-00-24-03-03 ІПК від 03.10.2024 року без урахування висновків суду у справі №520/27187/23. Встановити Державній податковій службі України строк для надання відповіді 10 календарних днів, від дати набрання Окремою ухвалою законної сили.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що нова індивідуальна консультація містить ті ж вади, що стали підставою для визнання протиправною та скасування оскаржуваної консультації. В новій індивідуальній консультації відповідач не надав чіткої та конкретної відповіді на поставлене позивачем запитання з описом обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтуванням застосування норм законодавства та конкретним висновком з питань практичного використання таких норм законодавства. Отже, нова індивідуальна консультація була надана відповідачем без врахування висновків Другого апеляційного адміністративного суду, викладених ним в постанові від 19.04.2024 року у справі №520/27187/23, такі висновки суду відповідачем були прямо проігноровані.

Згідно з положеннями ч.1,3 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції та апеляційної інстанції встановлено, що позивач, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати Індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України № 965/ІПК/99-00-24-03-03-06 від 19.04.2023;

- зобов`язати Державну податкову службу України (; місцезнаходження: 04053, місто Київ, площа Львівська, будинок 8) надати нову Індивідуальну податкову консультацію з питання, поставленого у Зверненні ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» про надання індивідуальної податкової консультації від 20.09.2022 №2022/09/20-3, з урахуванням висновків Харківського окружного адміністративного суду;

- зобов`язати Державну податкову службу України (; місцезнаходження: 04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8) надати Звіт про виконання рішення суду у тридцяти денний строк з дня набрання законної сили рішенням Харківського окружного адміністративного суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 частково задоволено адміністративний позов. Визнано протиправною та скасовано Індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України № 2238/ІПК/99-00-24-03-03-06 від 01.08.2023. Зобов`язано Державну податкову службу України (; місцезнаходження: 04053, місто Київ, площа Львівська, будинок 8) надати нову Індивідуальну податкову консультацію з питання, поставленого у Зверненні ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» про надання індивідуальної податкової консультації за вих. № 2022/07/18-1 від 18.07.2022, з урахуванням висновків Харківського окружного адміністративного суду. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2024 апеляційну скаргу Державної податкової служби України задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 по справі № 520/27187/23 в частині задоволених позовних вимог скасовано. Прийнято в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" задоволено. Визнано протиправною та скасовано Індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України № 965/ІПК/99-00-24-03-03-06 від 19.04.2023. Зобов`язано Державну податкову службу України (; місцезнаходження: 04053, місто Київ, площа Львівська, будинок 8) надати нову Індивідуальну податкову консультацію з питання, поставленого у зверненні ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» про надання індивідуальної податкової консультації від 20.09.2022 №2022/09/20-3, з урахуванням висновків суду.

19.09.2024 року позивачем було пред`явлено до виконання виконавчий лист від 14.06.2024 року № 520/27187/23, виданий Харківським окружним адміністративним судом.

19.09.2024 року на підставі вказаного виконавчого листа головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було відкрито виконавче провадження № 76090527, а також стягнуто з боржника (Відповідача) витрати виконавчого провадження та виконавчий збір.

03.10.2024 року Державна податкова служба України на виконання Постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2024 року у справі № 520/27187/23 видала нову індивідуальну податкову консультацію № 4694/ІПК/99-00- 24-03-03 ІПК (далі «Нова Індивідуальна Консультація»).

Вважаючи нову Індивідуальну консультацію такою, що суперечить вимогам, викладеним у Постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2024 року у справі № 520/27187/23, та такою, що порушує права Позивача, а відтак є протиправною, 12.10.2024 року Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з Заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви заявника про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду по справі №520/27187/23, суд першої інстанції виходив з того, що у разі незгоди з індивідуальною податковою консультацією від 03.10.2024 № 4694/ІПК/99-00-24-03-03 ІПК, позивач не позбавлений права звернутися до суду з позовною заявою про її оскарження в загальному порядку, а не в межах статті 383 КАС України.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Приписами статті 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, для цілей ст. 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст. 129-1 Конституції України.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

За правилами ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Системний аналіз вищезазначених норм права свідчить, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень заходів процесуального впливу можливе виключно у випадку встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Так з матеріалів справи було встановлено, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2024 року у справі № 520/27187/23 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" були задоволені. Визнано протиправною та скасовано Індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України № 965/ІПК/99-00-24-03-03-06 від 19.04.2023. Зобов`язано Державну податкову службу України надати нову Індивідуальну податкову консультацію з питання, поставленого у зверненні ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» про надання індивідуальної податкової консультації від 20.09.2022 №2022/09/20-3, з урахуванням висновків суду.

З мотивувальної частини постанови вбачається, що приймаючи індивідуальну податкову консультацію № 965/ІПК/99-00-24-03-03-06 від 19.04.2023 року відповідачем не дотримано вимог чинного законодавства, оскільки при наданні роз`яснень в порушення пункту 52.3 статті 52 Податкового кодексу України, не наведено опис питання, яке поставлено позивачем в запиті, не враховані фактичні обставини, які вказані у зверненні позивача, не вказано обґрунтування застосування норм законодавства та відсутній висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства. Крім того, судом апеляційної інстанції було встановлено, що в оскаржуваній індивідуальній податковій консультації фактично надано відповідь лише на два питання із шести, по інших питанням або не надано відповіді взагалі або залишено без відповіді із рекомендацією звернутись до іншого органу.

На виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2024 року у справі № 520/27187/23 відповідачем видано нову індивідуальну податкову консультацію № 4694/ІПК/99-00- 24-03-03 ІПК.

Зі змісту наданої нової індивідуальної податкової консультації № 4694/ІПК/99-00- 24-03-03 ІПК, колегією суддів встановлено, що податковим органом при прийняті вказаної індивідуальної податкової консультації не були враховані висновки суду, виходячи з наступного.

Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» направлено до ДПС України звернення від 20.09.2022 №2022/09/20-3 про надання індивідуальної податкової консультації, в якій було поставлено перед такі питання:

1. Чи включається до складу винагороди гіг-спеціаліста для цілей оподаткування за правилами пп. 170.141.1 п. 170.141 ст. 170 ПК України основна, додаткова винагорода та компенсаційні виплати (за видами виплат, наведеними у Зверненні), що виплачуються гіг-спеціалісту резидентом Дія Сіті як винагорода за виконання гігконтракту?

2. За якою ставкою ПДФО має оподатковуватися дохід гіг-спеціаліста, отриманий як допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю?

3. Чи є базою нарахування єдиного соціального внеску виплати, що виплачуються гіг-спеціалісту у складі винагороди понад оплату за виконані роботи/надані послуги? Якщо так, то у якому розмірі має нараховуватися та сплачуватися ЄСВ на такі виплати?

4. Чи враховуються виплати, які виплачуються гіг-спеціалісту у складі винагороди понад оплату за виконані роботи/надані послуги, при розрахунку максимальної бази нарахування єдиного соціального внеску?

5. Чи вважаються операції з виплати гіг-спеціалістам винагороди за гігконтрактами господарськими операціями у розумінні ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»?

6. Чи є обов`язковим в розумінні п. 44.1 ст. 44 ПК України складання первинних документів бухгалтерського обліку для оформлення виплат на користь гігспеціалістів?

У постанові від 24 лютого 2020 року у справі №802/1170/16-а Верховний Суд дійшов висновку, що податкова консультація за своєю правовою природою є фактично відповіддю контролюючого органу платнику податків на його питання й повинна містити конкретні роз`яснення такому платнику практичної форми та/або моделі його поведінки у визначеному колі податкових правовідносин.

Отже податкова консультація (індивідуальна), як методична й практична допомога платнику податків при виконанні ним податкового обов`язку, фактично, за всіма процедурами (нарахування та сплата платежів, пені, штрафних санкцій, оскарження дій контролюючих органів тощо): 1) надається платнику податків для правильності практичного застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акту з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності; 2) має індивідуальний характер і може використовуватися лише платником податків, якому така консультація надана; 3) не може встановлювати (змінювати чи припиняти) відповідну норму законодавства, а лише надає роз`яснення щодо практичного її застосування; 4) має мету - викладення (роз`яснення) платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту конкретної правової норми з питань оподаткування для забезпечення правильного її застосування.

Обов`язковими ж складовими письмової податкової консультації є: опис питань, що порушуються платником податків; обґрунтування застосування норм законодавства з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків; висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що надаючи вперше індивідуальну податкову консультацію податковим органом на перше питання зазначено, що надання роз`яснень стосовно визначення видів виплат, що відносяться до заробітної плати, винагороди за гіг-контрактами та авторської винагороди не належить до компетенції ДПС, а знаходиться в правовому полі Мінекономіки, як головного органу у сфері трудових відносин. В якості обґрунтування такої позиції Відповідач посилається на п. 1 Положення про Міністерство економіки України, відповідно до якого Міністерство економіки України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику, зокрема у сфері праці, трудових відносин.

При цьому, податковим органом було надано в новій індивідуальній податковій консультації №4694/ІПК/99-00- 24-03-03 ІПК аналогічну відповідь в якій було зазначено, зокрема, що питання віднесення наведених у зверненні видів виплат гіг-спеціалістам до винагороди за гіг-контрактами, укладеними у порядку, передбаченому законом №1667, не належить до компетенції Державної податкової служби України.

Надаючи податкову консультацію повторно податковий орган щодо четвертого питання, так само як і вперше, відповіді та відповідних висновків не надав, обмежившись включенням номеру питання під час відповіді на третє питання.

Відповідаючи на п`яте питання та шосте питання «Чи вважаються операції з виплати гіг-спеціалістам винагороди за гігконтрактами господарськими операціями у розумінні ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»? Чи є обов`язковим в розумінні п. 44.1 ст. 44 ПК України складання первинних документів бухгалтерського обліку для оформлення виплат на користь гігспеціалістів?» посилався на те, що питання складання первинних документів бухгалтерського обліку для оформлення виплат на користь гіг-спеціалістів належить до компетенції Міністерства фінансів України, вказане було також зазначене податковим органом в раніше наданій податковій консультації.

При цьому, скасовуючи податкову консультацію від 19.04.2023 Другий апеляційний адміністративний суд в постанові від 19.04.2024 року у справі № 520/27187/23 дійшов висновку, що в індивідуальній податковій консультації № 965/ІПК/99-00-24-03-03-06 від 19.04.2023 відповідачем не наведено опис питання, яке поставлено позивачем в запиті, не враховані фактичні обставини, які вказані у зверненні позивача, не вказано обґрунтування застосування норм законодавства та відсутній висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства та надано відповідь лише на два питання із шести, по інших питанням або не надано відповіді взагалі або залишено без відповіді із рекомендацією звернутись до іншого органу.

Однак, надаючи нову індивідуальну податкову консультацію відповідач фактично надав такі ж саме відповіді щодо першого, п`ятого і шостого питання, що і в раніше наданій індивідуальній податковій консультації № 965/ІПК/99-00-24-03-03-06 від 19.04.2023, а відповідь на четверте питання взагалі не надано.

Отже, податковий орган в новій індивідуальній податковій консультації №4694/ІПК/99-00- 24-03-03 ІПК, не врахував висновки суду, надавши аналогічну індивідуальну податкову консультацію в якій, також, не навів опис питання, яке поставлено позивачем в запиті, не враховав фактичні обставини, які вказані у зверненні позивача, не вказав обґрунтування застосування норм законодавства та не надав висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства, а також надав такі ж самі відповіді щодо першого, п`ятого і шостого питання, що і в раніше наданій індивідуальній податковій консультації, а відповідь на четверте питання взагалі не надано.

З наведеного колегія суддів констатує, що нова індивідуальна податкова консультація Державної податкової служби України № 4694/ІПК/99-00- 24-03-03 ІПК прийнята без врахування висновків суду, а тому вказана індивідуальна податкова консультація суперечить висновкам Другого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2024 по справі № 520/27187/23.

Таким чином, дії Державної податкової служби України суперечать п. 9 ч. 1 ст. 129, ст. 129-1 Конституції України, відповідно до яких судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Як вже було зазначено вище, згідно ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Приписи ч. ч. 1, 2 ст. 249 КАС України визначають, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Колегія суддів зазначає, що стаття 249 КАС України дає можливість суду у процесуальний спосіб відреагувати на порушення закону, стосовно яких він не може самостійно вжити заходів для усунення цих порушень, причин та умов, що їм сприяли.

Окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таких порушенням у майбутньому.

Так, адміністративний суд наділений диспозитивним правом постановити окрему ухвалу про вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20 вересня 2023 року у справі № 819/3111/15.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 383 КАС України є можливим у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Підсумовуючи викладене. колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість заяви позивача, поданої у порядку, визначеному ст. 383 КАС України, у зв`язку з чим вбачає підстави як для її задоволення так і задоволення апеляційної скарги.

Ухвалюючи це судове рішення колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про визнання протиправним рішення, вчиненого суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, які призвели до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити - ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти окрему ухвалу, якою зобов`язати суб`єкта владних повноважень усунути порушення закону.

При цьому, належним способом захисту порушених прав буде покладення на Державну податкову службу України обов`язку вжити заходи щодо усунення порушень п. 9 ч. 1 ст. 129, ст. 129-1 Конституції України, шляхом надання індивідуальної податкової консультації на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2024 року у справі № 520/27187/23 з урахуванням його висновків.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2025 по справі № 520/27187/23 скасувати.

Ухвалити постанову, якою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАРІУМ ЮКРЕЙН"- задовольнити.

Визнати протиправними дії Державної податкової служби України з надання Індивідуальної податкової консультації № 4694/ІПК/99-00-24-03-03 ІПК від 03.10.2024 року, що надана без урахування висновків, викладених у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2024 року у справі № 520/27187/23.

Зобов`язати Державну податкову службу України вжити заходи щодо усунення порушень п. 9 ч. 1 ст. 129, ст. 129-1 Конституції України, шляхом надання індивідуальної податкової консультації на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2024 року у справі № 520/27187/23 з урахуванням його висновків.

Про вжиті заходи повідомити Другий апеляційний адміністративний суд протягом місяця з дня отримання окремої ухвали.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 07.05.2025 року