Справа № 162/1140/24
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 162/1140/24 пров. № А/857/7175/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання: Прачук І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Любешівського районного суду Волинської області від 28 січня 2025 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №162/1140/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення (головуючий суддя першої інстанції Глинянчук В.Д., місце ухвалення м. Любешів, дата складання повного тексту 28.01.2025),-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення.

Позивач оскаржує постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18 листопада 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення та просив поновити йому строк звернення до суду. В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач вказував, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся у його відсутності, копію оскаржуваної постанови отримав поштою 06 грудня 2024 року.

Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 28 січня 2025 року позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ВН №666 від 18 листопада 2024 року за частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Суть доводів апелянта зводиться до того, що відповідно до ч. 1 ст. 258 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляде справи; копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. З долучених до відзиву додатків вбачається, що оскаржувана постанова за справою про адміністративне правопорушення датована 18 листопада 2024 року, супровідний лист про направлення копії - 20 листопада 2024 року, поштовий штемпель на конверті та датою прийняття поштового відправлення на поштовому відділенні - 26 листопада 2024 року, дане поштове відправлення вручено члену сім`ї 06 грудня 2024 року, позов подано 11 грудня 2024 року. Тобто, через порушення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 направлення оскаржуваної постанови та працівниками АТ «Укрпошта» вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270 (із відповідними змінами), щодо вчасного та належного вручення рекомендованого поштового відправлення, позивач фактично був позбавлений вчасно звернутися до суду.

З урахуванням наведеного просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ухвалою суду від 16 грудня 2024 року визнано неповажними вказані у позовній заяві причини пропуску строку звернення до адміністративного суду. Позов ОСОБА_1 залишено без руху, позивачу надано строк для вказівки суду інших підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

До суду 08 січня 2025 року надійшла заява позивача з обґрунтуванням інших підстав для поновлення строку звернення до суду. Позивач вказує, що повідомлення про розгляд справи за частиною третьою статті 210 КУпАП йому не надходило. Відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення не можна вважати належним оповіщенням про час, дату та місце розгляду справи. Весь процес розгляду справи, на думку позивача, відбувався віртуально. Це підтверджується тим, що супровідний лист із копією постанови чомусь підписано в.о. начальника другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 . За відсутності оскаржуваного рішення позивач не мав можливості обґрунтувати свої позовні вимоги. Копію оскаржуваної постанови позивач отримав 06 грудня 2024 року, а звернувся до суду 11 грудня 2024 року. У письмових поясненнях, які надійшли до суду.

Суд першої інстанції позовну заяву залишив без розгляду з тих підстав, що позивач не надав суду будь-яких доказів про поважність причин неявки до відповідача на розгляд справи за частиною третьою статті 210 КУпАП.

Проте, апеляційний суд із висновками суду першої інстанції не погоджується, оскільки такі не відповідають нормам процесуального права і фактичним обставинам справи, з оглядок на наступне.

Частина 1 статті 210 КУпАП встановлює відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частина 3 цієї статті передбачає, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період -

тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приписами статті 285 КУпАП, яка регулює оголошення постанови по справі про адміністративне правопорушення і вручення її копії передбачено, що постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Пункт 1 Інструкції №3, визначає процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Відповідно до пункту 14 Інструкції №3, постанова відповідно до статті 285 КУпАП оголошується негайно після закінчення розгляду адміністративної справи.

Копія постанови протягом трьох днів вручається або надсилається особі, щодо якої цю постанову винесено. Копія постанови вручається особі, притягнутій до адміністративної відповідальності, особисто під підпис. У постанові зазначається дата її вручення і ставиться підпис правопорушника. У разі якщо копія постанови надсилається поштою, про це робиться відповідна відмітка у справі, до якої долучається повідомлення про вручення поштового відправлення.

Отже, аналіз викладених норм дає підстави дійти висновку, у разі, якщо постанова по справі про адміністративне правопорушення прийнята за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та у разі її невручення правопорушнику під розписку, така постанова має бути направлена особі поштою з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Тобто, у разі неотримання правопорушником постанови у день її прийняття, строк на її оскарження почне обчислюватися тільки після відмови від отримання постанови, яка була надіслана поштою або з дати безпосереднього отримання відповідної постанови поштою.

Наведений висновок суду спирається на правову позицію Верховного Суду, що викладена в постанові від 12 червня 2020 року (справа №686/28291/19).

Враховуючи, що позивач отримав спірну постанову 06 грудня 2024 року та звернувся до суду 11 грудня 2024 року, десятиденний строк на її оскарження, передбачений частиною 2 статті 286 КАС України, не пропущений.

За таких умов, колегія суддів вважає необґрунтованою позицію суду першої інстанції, що з 18 листопада 2024 року (день прийняття спірної постанови) у позивача почався відлік строку звернення до суду.

У рішенні від 04.12.1995 у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлені гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ до суду був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі Bellet v. France від 4 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справах «Bellet v. France» та «Nunes Dias v. Portugal»).

Аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів вважає, що у спірних правовідносинах суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду дійшов передчасного висновку.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги підставними і такими, що спростовують висновки суду першої інстанції з наведених вище мотивів.

Таким чином, судом першої інстанції порушено норми процесуального права та невірно встановлено обставини у справі, що призвело до ухвалення рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 320 КАС України.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 364, 366 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Любешівського районного суду Волинської області від 28 січня 2025 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №162/1140/24 скасувати а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 08.05.2025