Справа № 580/4792/25
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

06 травня 2025 року справа № 580/4792/25
м. Черкаси
Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Руденко А. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Уманьгаз» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

01.05.2025 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі позивач) з позовною заявою до приватного акціонерного товариства «Уманьгаз» (далі відповідач), в якій просить:

- визнати протиправними дії приватного акціонерного товариства «Уманьгаз» щодо надання неточної, неповної та недостовірної інформації на інформаційний запит ОСОБА_1 від 05 березня 2025 р. в частині показів обсягу спожитого газу по особовому рахунку № НОМЕР_1 ( попередній - 10433) за період з липня 2015 р. по грудень 2015 р.;

- зобов`язати приватне акціонерне товариство «Уманьгаз» надати точну, повну та достовірну інформацію на інформаційний запит ОСОБА_1 від 05 березня 2025 р. в частині показів обсягу спожитого газу по особовому рахунку № НОМЕР_1 (попередній-10433) за період з липня 2015 р. по грудень 2015 р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що 05.03.2025 звернулась до ПАТ «Уманьгаз» з інформаційним запитом, в якому просила надати повну, точну та достовірну інформацію у табличній формі щодо показів лічильника за особовим рахунком НОМЕР_1 за період з 01.01.2014 по 01.08.2024. Відповідач відповіддю від 11.03.2025 № 514 надав неточну, неповну та недостовірну інформацію на запит щодо показів лічильника за 2015 р. по особовому рахунку № НОМЕР_1 . Такі дії відповідача позивач вважає протиправними, тому за захистом своїх прав та інтересів звернулась до суду з цим позовом.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись із матеріалами позову, суддя з`ясував наявність підстав для відмови у відкритті провадження у цій справі з огляду на таке.

Положеннями статті 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із частиною третьою статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Пункти 1, 2, 7 частини першої статті 4 КАС України визначають:

адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;

публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Тобто, справою адміністративної юрисдикції, у розумінні зазначених правових норм, є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, у тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, КАС регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі Закон № 2939-VI) визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Стаття 1 зазначеного Закону передбачає, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону № 2939-VI цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб`єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Частина перша статті 13 Закону № 2939-VI визначає, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них;

5) юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради.

Тобто, ПАТ «Уманьгаз» (відповідач) може бути розпорядником інформації для цілей Закону № 2939-VI та відповідно може бути визначений суб`єктом владних повноважень відповідно до вимог КАС України лише щодо інформації, зазначеної у пунктах 2, 4, 5 частини 1 статті 13 Закону № 2939-VI, а саме: стосовно використання бюджетних коштів, стосовно умов постачання товарів, послуг та цін на них, стосовно структури, принципів формування та розміру оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради.

З позову вбачається, що підставою його подання є порушення ПАТ «Уманьгаз» права ОСОБА_1 на інформацію на запит від 05.03.2025 щодо показів обсягу спожитого газу по особовому рахунку № НОМЕР_1 (попередній - 10433) за відповідний період.

Тобто, спірні відносини між сторонами зведені виключно до індивідуального спору між позивачем як побутовим споживачем газу, та відповідачем, як постачальником природного газу. Запитувана позивачем інформація не виходить за межі приватних відносин і не становить суспільний інтерес, не є суспільно необхідною інформацією, тобто запитувана інформація не є об`єктом публічної інформації, за яким ПАТ «Уманьгаз» є розпорядником публічної інформації в розумінні положень ч. 1 ст. 13 Закону № 2939-VI.

Відповідно ПАТ «Уманьгаз» не є розпорядником публічної інформації.

Зазначене свідчить, що спірні правовідносини не носять публічно-правовий характер, а відповідач ПАТ «Уманьгаз» не є суб`єктом владних повноважень, тому їх розгляд не віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, з урахуванням правового статусу приватного акціонерного товариства «Умангаз» та з огляду на те, що запитувана позивачем інформація не є публічною у розумінні Закону № 2939-VI, суддя дійшов висновок, що спірні правовідносини є приватно-правовими, а тому такі позовні вимоги повинні розглядатися за правилами цивільного судочинства місцевим судом загальної юрисдикції з урахуванням предметної та територіальної підсудності та не підлягають розгляду адміністративним судом в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на зазначене та враховуючи характер спірних правовідносин, який є цивільно-правовим і не має ознак публічно-правового спору в розумінні пункту 2 частини першої статті 4 КАС України, цей спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, а тому суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі № 580/4792/25.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов, за яких суд повноважний розглядати позовну заяву. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Згідно з ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Зважаючи на відсутність доказів понесення позивачем судових витрат зі сплати судового збору за звернення з позовною заявою до адміністративного суду, відсутні підстави для їх повернення.

Керуючись ст. ст. 2-20, 143, 170-171, 255, 295 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в справі № 580/4792/25 за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Уманьгаз» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

СуддяАлла РУДЕНКО