Справа № 494/663/25
Суддя: Римар І. А.
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Березівський районний суд Одеської області
08.05.2025
Справа № 494/663/25
Провадження № 2-а/494/14/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2025 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Римаря І.А.,

за участю: секретаря Антонишиної І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

02.04.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 04.04.2025 року позивачу поновлено строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відкрито провадження по справі та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 04.04.2025 року у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 03.02.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постану №131 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Про вищевказану постанову позивач дізнався через сповіщення, яке надійшло в додаток «Дія» щодо відкриття виконавчого провадження за несплату штрафу. Зі змісту постанови вбачається, що штраф накладено за те, що ОСОБА_1 не з`явився за викликом по повістці на 28.11.2024 року на 09:00 год. Позивач вважає, що постанова про накладення на нього адміністративного стягнення підлягає скасуванню, оскільки відсутній факт належного повідомлення, ІНФОРМАЦІЯ_3 не здійснив жодної спроби встановити актуальне місце проживання, не зважаючи на те, що ОСОБА_1 був зареєстрований за іншою адресою. Фактичного вручення повістки не відбулось, отже правові наслідки щодо неявки є незаконними. Жодної спроби з`ясування причини неявки не здійснено. Розгляд справи 03.02.2025 року відбувся за відсутності ОСОБА_1 , що є грубим порушенням права на захист. Таким чином позивач вважає, що постанова №131 від 03.02.2025 року підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання 08.05.2025 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, однак 10.04.2025 року на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.45)

Відповідач у судове засідання також не з`явився, хоча був належним чином сповіщений про час, день та місце розгляду справи, про що свідчить розписка.

Також, 18.04.2025 року на адресу суду надіслав відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що вважає наведені позивачем доводи та аргументи щодо протиправності постанови про накладення адміністративного стягнення відносно нього є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні введено військовий стан, який діє по теперішній час. Згідно чинного законодавства, громадяни, які приписані до призовних дільниць, зобов`язані прибувати за викликом ІНФОРМАЦІЯ_3 для оформлення військово-облікових документів, виконувати правила військового обліку. Так, військовозобов`язаному ОСОБА_1 поштовим зв`язком 18.11.2024 року, рекомендованим листом направлено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 28.11.2024 року. ОСОБА_1 при уточненні облікових даних 24.05.2024 року вказав адресу фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , за якою було направлено повістку з позначками «Повістка ТЦК», «Вручити особисто». Однак, 28.11.2024 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 повернувся поштовий лист, до якого прикріплено довідку оператора поштового зв`язку про неможливість вручення поштового листа через відсутність позивача. Вищевказане свідчить про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснив весь комплекс дій передбачених законодавством для належного сповіщення ОСОБА_1 Березівським РВП ГУНП в Одеській області 24.01.2025 року позивача доставлено працівниками Березівського РВП ГУНП в Одеській області до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення та під особистий підпис повідомлено, що розгляд справи відбудеться 03.02.2025 року. Таким чином позивач вчинив адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП, у зв`язку з вказаним, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.46-53).

21.04.2025 року на адресу суду позивач надіслав відповідь на відзив, вказав, що вважає відзив на адміністративний позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, зазначив що 31.01.2025 року він особисто з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою оформлення направлення на проходження військово-лікарської комісії (ВЛК). Цей факт підтверджується записом у журналі обліку ТЦК, а також електронним направленням №5341-3182-7262-4091, яке було оформлене лікарем за місцем його звернення. Повістка на підставі якої його намагалися притягнути до адміністративної відповідальності, фактично не була вручена йому особисто. В період з серпня 2024 р по лютий 2025 р він не проживав за зареєстрованою адресою у зв`язку з обстрілом та пошкодженням будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , також за відсутністю електроенергії та опалення, що зробило проживання неможливим та перебуванням на обстеженні та підготовці до ВЛК. Також вказав, що оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення він отримав лише 31.03.2025 року від органів ДВС. Вважає всі ці обставини підтверджуються документально й свідчать про відсутність будь-якого наміру ухилитися від обов`язків. Тому просив визнати протиправною та скасувати постанову №131 від 03.02.2025 року про накладення на нього адміністративного стягнення (а.с 63-64).

У відповідності до ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Вивчивши матеріали справи, врахувавши позов та відзив на позов представника відповідача, відповідь на відзив представника відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволення з наступних підстав.

За змістом ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до приписів ч.1 ст.5 КАС України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, в тому числі, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У відповідності до положень ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Судом встановлено, що 03.02.2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 винесено постанову №131 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 гривень (а.с.23 звор бік - 24).

Згідно оскаржуваної постанови, військовозобов`язаний ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 у вказаний у повістці час та дату: 28.11.2024 року на 09:00 годину, про поважність причин, які б унеможливлювали його прибуття у зазначений у повістці час та дату, ІНФОРМАЦІЯ_1 не повідомив, що призвело до адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП.

Так, частина 1 статті 210 КУпАП передбачає порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Згідно ч. 3 ст. 210 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Згідно з п.41 Порядку проведення призову громадяни на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого

місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відповідно до абзацу другого, червертого п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2023 р. № 1071) (зізмінами від 09.10.2024), рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу).У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата(одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК. Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Отже, виходячи з положень п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, при винесенні оспорюваного рішення повинен був перевірити дії працівника об`єкта поштового зв`язку щодо інформування позивача за наявним номером телефону та/або вкладання до абонентської поштової скриньки останнього повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зазначені вимоги Правил залишені поза увагою відповідачем, що, з урахуванням доводів позивача щодо неналежного його повідомлення про виклик до РТЦК, призвело до неврахування всіх обставин, що мають значення для прийняття оспорюваного рішення. При цьому відповідач безпідставно обмежився вимогою п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, та врахував лише проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки.

Оскільки у матеріалах справи відсутні дані про належне сповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 09:00 год. 28.11.2024 року, суд дійшов висновку про невиконання відповідачем свого обов`язку щодо доказування правомірності оспорюваного рішення, а отже, безпідставність притягнення позивача до відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Судом встановлено, що в порушення вимог ст.268 та ст.278 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглянута ІНФОРМАЦІЯ_3 без перевірки обставин, чи було сповіщено особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час і місце розгляду справи. Суду не надано жодних доказів у підтвердження повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Вищезазначені порушення є істотними порушеннями під час провадження по справі про адміністративне правопорушення, і їх допущення унеможливлює висновок про відповідність дій та рішень осіб, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення, та розглядати справу про адміністративне правопорушення, вимогам законодавства.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За вищезазначених обставин суд дійшов висновку, що постанову № 131 від 03.02.2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП, відносно ОСОБА_1 необхідно скасувати як протиправну та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Також позивач просить покласти витрати, пов`язані з розглядом цієї справи на Міністерство оборони України, а тому задовольняючи позов, суд вважає за необхідне стягнути саме з відповідача на його користь сплачений ним при подачі позову до суду судовий збір, який підлягає стягненню в сумі 605 грн. 60 коп.

Також позивач просить стягнути на його користь правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При цьому, суд звертає увагу, що справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності не є складними, тому це може бути безумовною підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу.

Більш того, під час розгляду справи, позивач не надав будь-яких доказів щодо сплати за правову допомогу у розмірі 10 000 грн. Окрім цього, позов надісланий саме позивачем ОСОБА_1 та який також подав заяву про розгляд справи за його відсутності від 10.04.2025 року.

Враховуючи наведене, а також те, що дана адміністративна справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, як справа незначної складності (малозначна справа), у вказаній категорії справ є значна стала судова практика, а позивач не надав обґрунтованих доказів того, що підготовка позовної заяви та інших документів у даній справі вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, тому суд дійшов висновку, що розмір відшкодування на користь позивача витрат на правничу допомогу є не доведеним та таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.7, 9, 77, 210-1, 247, 254, 256, 258, 268, 278, 293 КУпАП, керуючись ст.ст.241-246,255,286,293,295,297КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Скасувати постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про накладення адміністративного стягнення №131 від 03.02.2025 року про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а провадження по справі закрити.

Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ) судовий збір, який сплачено ним у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок за подання позову до суду.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, шляхом подачі апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ) .

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ).

Суддя І.А. Римар