Справа № 732/512/25
Суддя: Бойко А. О.
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 732/512/25
Провадження № 2-а/732/5/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючої судді Бойко А. О., у присутності секретаря судового засідання Пінчук С. М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Чернігівської області (адреса: проспект Перемоги, 74, м. Чернігів, 14000, ) та інспектора Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Скиби Андрія Сергійовича (адреса: проспект Перемоги, 74, м. Чернігів, 14000) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Городнянського районного суду Чернігівської області із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, інспектора Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Скиби Андрія Сергійовича, в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Чернігівській області щодо притягнення його до адміністративної відповідальності. Також позивач просив скасувати постанову інспектора Чернігівського районного управління поліції старшого лейтенанта поліції Скиби Андрія Сергійовича серії ЕНА №4355183 від 26.03.2025.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що 26.03.2025 о 09:11, він керував автомобілем марки «HYUNDAI MATRIX», номерний знак НОМЕР_2 , та був зупинений інспектором Чернігівського районного управління поліції Скиба А. С., який склав стосовно нього постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що водій 26.03.2025 о 09:09, у с. Вознесенське, на автодорозі Н-27 7, керував транспортним засобом без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, чим порушив п. 2.1ѓ ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач зазначає, що 26.03.2025 він, рухаючись в межах с. Вознесенське, здійснив зупинку на блок-посту для пред`явлення документів, що посвідчують особу. Перевірку його документів здійснював інспектор Скиба А. С., після чого той з невідомих причин попросив від`їхати з основного шляху руху на обіч дороги. Також відповідач ОСОБА_2 попросив надати для перевірки документи, зазначені в п. 2.1 ПДР, позивач вимогу поліцейського виконав, надав посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, окрім полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що і стало підставою для винесення оскаржуваної постанови. На думку позивача, постанова ЕНА № 4355183 від 26.03.2025 є незаконною, оскільки про причину зупинку транспортного засобу йому не було повідомлено, а тому зупинка була безпідставною. Відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинки транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки. Факт відсутності у позивача страхового полісу був установлений інспектором поліції вже після зупинки транспортного засобу.

Крім того, позивач вважає, що поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. В іншому випадку вимоги поліцейського є неправомірними. Враховуючи, що підстави для здійснення контролю за наявністю у позивача поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів були відсутні, а тому вимога інспектора поліції про надання страхового поліса були незаконними.

Отже, позивач вважає, винесену постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 4355183 від 26.03.2025 протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Позовна заява надійшла до Городнянського районного суду Чернігівської області 07.04.2025.

Ухвалою судді від 09 квітня 2025 року вказаний позов залишений без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 14 квітня 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Ухвалою суду від 25 квітня 2025 року після відкриття провадження у справі позов повторно був залишений без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 01 травня 2025 року проводжений розгляд справи.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Від представника позивача адвоката Кашуби М. О. через систему «Електронний суд» надійшло письмове клопотання від 07.05.2025 з проханням розглянути справу без його участі.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Чернігівській області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Повноважний представник ГУНП в Чернігівській області Зеляк А. В. подав письмове клопотання від 07.05.2025 з проханням провести судове засідання без участі їх представника.

Відповідач інспектор Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Скиба Андрій Сергійович у судове засідання не з`явився, про дату, час та міс це судового розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

07.05.2025 від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Зеляка А. В. надійшов відзив на позовну заяву.

Зі змісту відзиву вбачається, що 26.03.2025 о 09:09 у с. Вознесенське Чернігівського району під час здійснення заходів з контролю в`їзду/виїзду з метою забезпечення правового режиму на стаціонарному блок-посту інспектором Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції Скибою Андрієм Сергійовичем виявлено автомобіль «HYUNDAI MATRIX», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , без чинного страхового поліса, чим порушив п. 2.1 ѓ ПДР. Поліцейський повідомив водія про факт порушення ним правил дорожнього руху та попросив надати документи на автомобіль та посвідчення водія. Стосовно ОСОБА_1 було винесено постанову серії ЕНА № 4355183 від 26.03.2025, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу за ч. 1 ст. 126 КУпАП за порушення вимог п. 2.1. ѓ ПДР. При розгляді справи про адміністративне правопорушення поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 його права, в тому числі порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з винесеною відносно нього постановою серії ЕНА № 4355183 від 26.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до Городнянського районного суду Чернігівської області з позовною заявою до ГУНП в Чернігівській області та інспектора Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Скиби А. С., якою просить суд скасувати постанову. Відповідач вказує, що правомірність свої вимог та протиправність оскаржуваної постанови позивач загалом обґрунтовує тим, що поліцейський не пояснив причину зупинки транспортного засобу, та не мав законних підстав вимагати пред`явлення страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Вказані доводи позивача є помилковими, надуманими, такими, що не відповідають дійсності, та спрямовані виключно на спробу позивача уникнути відповідальності за вчинене правопорушення в сфері забезпечення дорожнього руху.

Порядок встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1455, передбачає блокпост посилений контрольно-пропускний пункт, який за рішенням військового командування тимчасово встановлюється на вході/виході (в`їзді/виїзді) на територію/з території, де введено воєнний стан і встановлено особливий режим (за винятком державного кордону), на якому облаштовуються місця для перевірки осіб, транспортних засобів, багажу та вантажів, позиції вогневих засобів та бойової техніки, місця для відпочинку та забезпечення життєдіяльності особового складу, який виконує завдання на такому пункті, до складу якого можуть входити службові особи військових формувань та правоохоронних органів, які відповідно до закону залучені до здійснення заходів правового режиму воєнного стану; Особливий режим комплекс заходів, які здійснюються в Україні або її окремих місцевостях, де введено воєнний стан з метою недопущення несанкціонованого переміщення громадян України, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів; заходи з контролю в`їзду/виїзду на блокпостах включають: перевірку документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи; перевірку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу (документів на транспортний засіб, документів на вантаж, дорожнього листа тощо); проведення огляду транспортного засобу та вантажу (товару) щодо відповідності документам на вантаж (товар); затримання осіб, транспортних засобів, вантажу (товару), проведення їх огляду та передачу їх уповноваженим представникам правоохоронних органів; тимчасове обмеження (заборону) руху транспортних засобів та осіб.

Питання перевірки документів, огляду транспортних засобів та вантажу регулюється Порядком перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень та житла громадян при забезпеченні заходів правового режиму воєнного стану, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1456. Зокрема, право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта. Керуючись п. 7 Порядку № 1456, уповноважена особа має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи: 1) якщо особа має зовнішні ознаки, схожі на ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті зі спеціальним режимом; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5)якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або ДТП, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення; 7) порушення особою відповідних заборон, введених на території, де запроваджено правовий режим воєнного стану. У разі відсутності в особи документів, документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, уповноважена особа затримує таку особу для її встановлення на строк, передбачений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно із п. 10 Порядку № 1456 уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби у разі: порушення водієм Правил дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення ДТП чи правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення ДТП чи правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; необхідності здійснення опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення ДТП чи правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; необхідності залучення водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів ДТП; необхідності обмеження чи заборони руху транспортних засобів; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їздувиїзду. З метою здійснення огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів уповноважена особа може проводити поверхневу перевірку. ГУНП в Чернігівській області звертає увагу на те, що поліцейські здійснюють заходи з контролю в`їзду/виїзду на блокпосту в с. Вознесенське, згідно Порядку № 1456, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року.

Враховуючи, що на вказаному блок-посту, здійснюється щільний автомобільний потік, організація роботи поліцейських, щодо забезпечення правового режиму на вказаному блок-пості, здійснюється із запобіганням створенням заторів. Один з поліцейських здійснює перевірку транспортних засобів за допомогою планшетного пристрою, маючи доступ до інформаційних баз НПУ, інший поліцейський, здійснює перевірку осіб та водіїв транспортних засобів, які пересуваються територією блок-поста. Під час таких перевірок, при щільному русі транспорту, водії транспортних засобів, не мають змоги проїхати блок-пост не зменшуючи швидкість руху, та зупиняються самостійно, так як облаштування даного блок посту, не дає можливості зробити це - не зупинившись.

Поліцейський, відповідно до інформації з інформаційних баз НПУ, маючи достатньо підстав вважати, що водій транспортного засобу «HYUNDAI MATRIX», номерний знак НОМЕР_2 , вчинив правопорушення, (керував авто без чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності), підійшов до авто позивача, (відеозапис додається SUMAL00_0010 00 хв 01 сек 00 хв 04 сек) і, для того щоб не створювати затори, спрямував його на відповідний оглядовий майданчик, що знаходиться на території блок-поста (відеозапис додається SUMAL00_0010 00 хв 04 сек 00 хв 30 сек). Враховуючи той факт, що зупинка транспортного засобу позивача не здійснювалась правоохоронцями, поліцейський, не застосовуючи норми ч. 3 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліції України» звернувся до позивача з проханням пред`явити документи на транспортний засіб та страховий поліс (відеозапис додається SUMAL00_0010 00 хв 31 сек 01 хв 24 сек).

Згідно із п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Стаття 222 КУпАП визначає, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.1 ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон); ґ) чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат «Зелена картка» (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка».

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Так, нормами статті 21 закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Згідно із ст. 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV, посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Отже, положеннями вищевказаної статті передбачено право органів Національної поліції перевіряти наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а підпунктами 2.1, 2.4 ПДР встановлено обов`язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс.

Відповідно до ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, позивач здійснював рух автомобілем без відповідних документів передбачених п. 2.1.ѓ ПДР.

Норми статтей 21, 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов`язують водія мати при собі чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової та на вимогу органу Національної поліції надати для перевірки.

При цьому, як було зазначено вище, згідно із ст. 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV, посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. З огляду на зазначене, твердження позивача, що працівники поліції не мають право перевіряти поліс страхування без складення протоколу, щодо порушень правил дорожнього руху або при оформлені матеріалів ДТП не відповідають чинному законодавству.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 13 березня 2020 року по справі № 161/11159/16-а.

Під час розгляду матеріалів позивачу було роз`яснено його права, в тому числі порядок оскарження винесеної відносно нього постанови про притягнення до адміністративної відповідальності під відеозапис (відеозапис додається SUMAL00_0011 03 хв 32 сек 04 хв 36 сек).

Отже, поліцейським були дотримані права особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності та на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів була винесена постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення в межах санкції статті.

Також при винесенні постанови позивач не висловлював жодних заперечень стосовно притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 268 КУпАП позивач не скористався своїм правом заявляти клопотання, давати пояснення та подавати докази, по факту скоєння адміністративного правопорушення, що свідчить про визнання ним своєї вини та згоду з притягненням до адміністративної відповідальності.

Також позивач не висловлював скарг на постанову, хоча міг це зробити відповідно до ст. 293 КУпАП, отже скарг на винесення постанови не було.

На підставі викладеного, у зв`язку з необґрунтованістю та безпідставністю позовних вимог, представник відповідача ГУНП в Чернігівській області просить суд при ухваленні судового рішення врахувати обставини, викладені у відзиві, та відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши позиції учасників справи, оцінюючи зібрані і надані докази в їх сукупності, дослідивши відеозапис події, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 26.03.2025 інспектором Чернігівського районного управління поліції ГКУНП в Чернігівській області лейтенантом поліції Скибою А. С. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4355183 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, з тих підстав, що ОСОБА_1 26.03.2025 о 09:09, керував автомобілем марки «HYUNDAI MATRIX», номерний знак НОМЕР_2 , у с. Вознесенське, дорога Н-27 7, та керуючи транспортним засобом не пред`явив на законну вимогу працівника поліції також поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стаття 252 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ч. 1 статті 126 КУпАП.

Отже, у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ч. 1 ст. 126 КУпАП поліцейський виносить постанову без складання відповідного протоколу.

Згідно із п. 8 ч. 1ст. 23 Закону України «Про Національну поліції», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно із пунктом 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Зі змісту спірних постанов вбачається, що інспектор поліції прийшов до висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.1.ѓ ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки водій не пред`явив на вимогу працівника поліції відповідний поліс страхування.

Згідно із п. 2.1.ѓ ПДР на вимогу поліцейського водій повинен мати при собі чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат «Зелена картка» (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка».

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Тобто положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

На підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП, представником відповідача ГУНП в Чернігівській області надано до суду відеозаписи з боді-камери поліцейського.

Переглядаючи вказані відеозаписи, встановлено, що відеофіксація порушення була здійснена за допомогою нагрудної боді-камери поліцейського.

Так, дослідивши відеозаписи нагрудної боді-камери поліцейського, судом встановлено, що на відеозапису зафіксований рух автомобіля «HYUNDAI MATRIX», номерний знак НОМЕР_2 , 26.03.2025 о 09:09, який рухався та був зупинений біля блок-посту у с. Вознесенське працівником поліції. Цим автомобілем керував позивач, який залишився на водійському сидінні автомобіля. Водію повідомлено щодо причини зупинки транспортного засобу, на вимогу поліцейського надати для перевірки документи, позивач надав посвідчення водія, реєстраційний талон на транспортний засіб, але не надав поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, в даному випадку основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, факт вчинення якого підтверджено відеоматеріалами, відсутність якого б виключала склад наведеного адміністративного правопорушення.

Крім того, із досліджених відеозаписів з нагрудної камери поліцейських вбачається роз`яснення прав ОСОБА_1 відповідно до ст. 63 Конституції України, положень ст. 268 КУпАП, а також підстави притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, судом встановлено, що матеріали справи та доказами підтверджується той факт, що позивач, керуючи транспортним засобом, не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП підтверджено належними та допустимими доказами.

Доводи позивача про те, що працівником поліції не було повідомлено йому про причину зупинки, суд відхиляє як безпідставні, виходячи з такого, що на даний час діє воєнний стан і працівники поліції мають право зупиняти та перевіряти усі транспортні засоби, та осіб, які ними керують.

Крім того, будь-яких зауважень або клопотань в оскаржуваній постанові від позивача не надійшло.

Правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 25.06.2020 по справі № 520/2261/19, зводиться до того, що ч. 2 ст. 77 КАС України покладено обов`язок доказування відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч. 1 цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Отже, доводи позивача про те, що його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності не знайшли свого підтвердження, оскільки це спростовується оглянутим відеозаписом.

Згідно із ч. 2 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Решта доводів позивача не спростовують висновків суду, а тому відхиляються за безпідставністю. Порушень конституційних прав, свобод та інтересів ОСОБА_1 , які б впливали на допустимість доказів у справі, на які посилається позивач, судом не виявлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що співробітник поліції діяв у спосіб, передбачений законами України та правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності. В той же час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновків про те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена щодо позивача уповноваженою посадовою особою, відповідає вимогам закону, підстав для її скасування та закриття провадження у справі не має, а відтак позовні вимоги є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягають.

З огляду за те, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, а тому судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 23, 36, 33-34, 122, 126, 251, 252, 256, 283 КУпАП, статтями 2, 6, 9, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 257, 269, 286 КАС України, Правилами дорожнього руху, Законом України «Про дорожній рух України», суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівської області та інспектора Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Скиби Андрія Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Датою складання і підписання рішення є 08.05.2025.

Суддя А. О. Бойко