Справа № 240/18997/24
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/18997/24

Головуючий у 1-й інстанції: Горовенко Анна Василівна

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

08 травня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтрейд Полісся" та Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтрейд Полісся" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрінтрейд Полісся" звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області з наступними позовними вимогами:

- визнати неправомірним та скасувати рішення про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №42 від 10.09.2024 Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області;

- визнати неправомірним та скасувати рішення про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №43 від 10.09.2024 Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області;

- визнати неправомірним та скасувати рішення про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №43 від 10.09.2024 Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області;

- визнати неправомірним та скасувати рішення про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №44 від 10.09.2024 Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області;

- визнати неправомірним та скасувати рішення про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №45 від 10.09.2024 Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області.

- зобов"язати Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області видати ліцензії Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрінтрейд Полісся" на право роздрібної торгівлі пальним за адресами місць торгівлі:

Житомирська область, м.Житомир, вул.Покровська, 239/В;

Житомирська область, м.Житомир, вул.Тараса Бульби-Боровця, 42;

Житомирська область, Житомирський район, с.Дениші, вул.Незалежності, 1а;

Житомирська область, м.Житомир, вул. Покровська 35.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області №42 від 10.09.2024, №43 від 10.09.2024, №44 від 10.09.2024, №45 від 10.09.2024 про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрінтрейд Полісся" у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Зобов"язано Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області повторно розглянути заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтрейд Полісся", з доданими документами, від 23.08.2024 щодо видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним у місцях роздрібної торгівлі пальним, розташованих за адресами: Житомирська область, м.Житомир, вул.Покровська,239/В; Житомирська область, м.Житомир, вул.Тараса Бульби-Боровця,42; Житомирська область, Житомирський район, с.Дениші, вул.Незалежності,1а; Житомирська область, м.Житомир, вул. Покровська,35, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду у даній справі.

У задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Головного управління ДПС у Житомирській області видати Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрінтрейд Полісся" ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, суд відмовив.

Також суд стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтрейд Полісся" судові витрати зі сплати судового збору у сумі розміром 12112 грн.

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, позивач та відповідач подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог і постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

В свою чергу, відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, як таке, що постановлене із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач направив на адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу - без задоволення, оскільки вважає, що судом вірно встановлені обставини справи та надано їх належну правову оцінку.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року підлягає скасуванню частково, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом та підтверджено матеріалами справи, маючи намір здійснювати роздрібну торгівлю пальним за адресою місць торгівлі: Житомирська область, м.Житомир, вул.Покровська, 239/В; Житомирська область, м.Житомир, вул.Тараса Бульби-Боровця, 42; Житомирська область, Житомирський район, с.Дениші, вул.Незалежності, 1а; Житомирська область, м.Житомир, вул. Покровська 35, позивач звертався до Головного управління Державної податкової служби із заявами від 23.08.2024.

До кожної із заяв щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним товариство додало пакет документів перелік та зміст якого сторонами не оспорюється.

За результатами розгляду заяв щодо отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області прийняло рішення:

- №42 від 10.09.2024 про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою місця роздрібної торгівлі: Житомирська область, м.Житомир, вул.Покровська, 239/В (а.с. 34-35);

- №43 від 10.09.2024 про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою місця роздрібної торгівлі: Житомирська область, м.Житомир, вул.Тараса Бульби-Боровця, 42 (а.с. 57-58);

- №44 від 10.09.2024 про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою місця роздрібної торгівлі: Житомирська область, Житомирський район, с.Дениші, вул.Незалежності, 1а (а.с. 76-77);

- №45 від 10.09.2024 про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою місця роздрібної торгівлі: Житомирська область, м.Житомир, вул.Покровська 35 (а.с. 102-104).

Відмова у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним у всіх вищевказаних рішеннях мотивована невідповідністю доданих до заяви документів вимогам статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме:

- відсутні документи, що підтверджують прийняття всіх об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, а саме: акту вводу в експлуатацію об`єкта або акту готовності об`єкта до експлуатації або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства щодо всіх об`єктів у місці роздрібної торгівлі пальним, необхідних для роздрібної торгівлі пальним.

Також вказано, що заявником (позивачем) не подані документи, що підтверджують його право використання об`єктів роздрібної торгівлі пальним за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню.

Не погодившись із рішеннями про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним з підстав зазначених у них, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що адміністративний позов позивача підлягає задоволенню частково.

Так, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправними та скасування рішень Головного управління ДПС у Житомирській області №42 від 10.09.2024, №43 від 10.09.2024, №44 від 10.09.2024, №45 від 10.09.2024 про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрінтрейд Полісся" у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, оскільки Головним управлінням ДПС у Житомирській області не доведено їх правомірність. При цьому, твердження відповідача про ненадання позивачем документів, що підтверджують право використання об"єктів роздрібної торгівлі пальним за місце провадження діяльності, суд визнав безпідставними, так як позивачем надано договори оренди землі, укладені позивачем з їх власниками, та документи, що підтверджують право орендодавців автозаправних станцій та комплексів на користування земельними ділянками, на яких розташовані вказані об`єкти роздрібної торгівлі пальним.

При цьому, відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача в частині зобов`язання Головного управління ДПС у Житомирській області видати Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрінтрейд Полісся" ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним суд зазначив, що за правилами абзацу другого частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні. Таким чином, суд вважає, що ефективним та належним щодо спірних правовідносин способом захисту прав позивача буде зобов`язання Головного управління ДПС у Житомирській області повторно розглянути заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтрейд Полісся", з доданими документами, щодо видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг позивача та відповідача.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків та зборів» від 23 листопада 2018 року №2628-VIII внесені зміни до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР, зокрема, запроваджено ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, зазначені зміни вступили в силу з 01 липня 2019 року.

Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР) визначено, що оптова торгівля - діяльність по придбанню і відповідному перетворенню товарів для наступної їх реалізації суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) роздрібної торгівлі, іншим суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва).

Відповідно до ч.23 ст.15 Закону №481/95-ВР (тут і далі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин, а для малих виробників виноробної продукції алкогольних напоїв без додавання спирту: вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Частиною 34 статті 15 цього ж Закону передбачено, що ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років

Згідно з частинами тридцять шостою - тридцять дев"ятою статті 15 Закону №481/95-ВР ліцензія видається за поданою нарочно, поштою або в електронному вигляді заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію (крім ліцензії на оптову торгівлю пальним за наявності місць оптової торгівлі пальним, роздрібну торгівлю пальним, зберігання пального з метою подальшої його реалізації іншим споживачам).

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в податкових органах.

За змістом частини сорок першої статті 15 Закону №481/95-ВР для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

- документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

- акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

- дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

За приписами частини сорок третьої статті 15 Закону №481/95-ВР відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.

Отже, для здійснення господарської діяльності, зокрема з роздрібної торгівлі пальним, суб`єкт господарювання має отримати ліцензію на здійснення такої діяльності. Вичерпний перелік документів, що подається разом із заявою про отримання ліцензії, визначений статтею 15 Закону №481/95-ВР. У цьому переліку, крім іншого, визначено акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією, що міститься, зокрема у постановах Верховного Суду від 6 квітня 2021 року у справі №240/8544/20, від 8 червня 2022 року у справі №340/3135/20, від 9 серпня 2022 року у справі №580/2513/21 та від 23 лютого 2023 року у справі №140/1784/22.

Частинами 48 та 50 статті 15 Закону №481/95-ВР визначено, що вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється. Зазначені в цьому Законі документи (крім документів, які подаються заявником для отримання ліцензії на право виробництва пального, оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального) подаються в одному примірнику в копіях, засвідчених нотаріально або органом, який видав оригінал документа або посадовою особою органу ліцензування. Заява про видачу ліцензії та визначені цим Законом документи подаються уповноваженою особою заявника або надсилаються рекомендованим листом.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Судом встановлено, що в п.10 заяви щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним від 23.08.2024 б/н вказана адреса місця роздрібної торгівлі пальним: Житомирська обл., м. Житомир, вул. Покровська, 239/В.

Згідно з долученої до заяви копії дозволу Управління Держпраці у Житомирській області від 21.02.2019 №096.19.18 дозволяється ТОВ "Укрінтрейд Полісся" експлуатувати обладнання, призначене для експлуатації (застосування) в потенційно вибухонебезпечному середовищі:

- резервуар стальний горизонтальний циліндричний для ПММ V=4,0 м.куб. надземний для зберігання нафтопродуктів, зав. №56236, інв. №3, 1998 року виготовлення, Україна;

- резервуар стальний горизонтальний циліндричний для ПММ V=4,0 м3, надземний для зберігання нафтопродуктів, зав. №56237, інв. №4, 1998 року виготовлення, Україна;

- колонка паливороздавальна типу Шельф 100*2КЕД-50-0,25-1-2, зав. № 12170, 2018 року виготовлення, Україна - за місцем експлуатації: м. Житомир, вул. Покровська, 239 В.

Також згідно з дозволом Управління Держпраці у Житомирській області від 26.12.2018 №959.18.18 дозволяється ТОВ "Укрінтрейд Полісся" експлуатувати:

1. Обладнання, призначене для експлуатації (застосування) в потенційно вибухонебезпечному середовищі за місцем експлуатації в м.Житомир, вул.Покровська,239В:

- колонка для відпуску скрапленого газу типу «LРG-10», зав. №638, 2005 року виготовлення, Україна;

- агрегат насосний типу SКС 4.08.5.1160LРG, зав. №693434, 2016 року виготовлення, Польща;

2. Посудини, що працюють під тиском понад 0,05 МПа:

- резервуар надземний для зріджених вуглеводних (нафтових) газів (СУГ, СИГ, LРG), для зберігання зрідженого газу (пропан, бутан, пропан-бутан), що працює під тиском 1,6 МПа, об`ємом 10 м3, зав. №5116, реєстр. №4895, 2006 року виготовлення, Україна

Також до заяви надано копію дозволу Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці від 12.07.2023 №ДЗ-2939/Ц3/1-23, згідно з яким дозволяється ТОВ "Укрінтрейд Полісся" експлуатувати машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки:

- обладнання, що працює під тиском, яке зазначене у Технічному регламенті обладнання, що працює під тиском, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 №27: 1) ємність наземна для зріджених вуглеводневих газів об`ємом 4,85 куб.м., зав. №23386; 2) ємність наземна для зріджених вуглеводневих газів об`ємом 4,85 куб.м., зав. №24605; 3) ємність наземна для зріджених вуглеводневих газів об`ємом 4,85 куб.м., зав. №27878; 4) ємність наземна для зріджених вуглеводневих газів об`ємом 4,85 куб.м., зав. №26476;

- обладнання та захисні системи, призначені для використання в потенційно вибухонебезпечних середовищах, зазначені у додатку 1 до Технічного регламенту обладнання та захисних систем, призначених для використання в потенційно вибухонебезпечних середовищах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016р. №1055: 1) резервуар стальний горизонтальний циліндричний для надземного зберігання світлих нафтопродуктів типу РГС-10, зав. №56243; 2) резервуар стальний горизонтальний циліндричний 2-х секційний для надземного зберігання світлих нафтопродуктів типу РГС-10 (5,5+4,5), зав. №56238; 3) резервуар стальний горизонтальний циліндричний для надземного зберігання світлих нафтопродуктів типу РГС-10, зав. №56236; 4) резервуар стальний горизонтальний циліндричний для надземного зберігання світлих нафтопродуктів типу РГС-10, зав. №56237; 5) резервуар стальний горизонтальний циліндричний для надземного зберігання світлих нафтопродуктів типу РГС-4, зав. №56230; 6) резервуар стальний горизонтальний циліндричний 2-х секційний для надземного зберігання світлих нафтопродуктів типу РГС-10 (5+5), зав. №56231; 7) резервуар стальний горизонтальний циліндричний для надземного зберігання світлих нафтопродуктів типу РГС-4, зав. №56232; 8) колонка паливороздавальна марки Шельф 100-50-1-1-1, зав. №12559; 9) колонка паливороздавальна марки Шельф 100-50-2-1-2, зав. №13462; 10) колонка паливороздавальна марки Шельф 100-50-2-1-2, зав. №14640; 11) колонка паливороздавальна марки Шельф 100-90-1-1-1, зав. №15787; 12) колонка паливороздавальна марки Шельф 100-50-2-1-2, зав. №14879; 13) колонка для відпуску зрідженого газу марки Tatsuno ВМР511/LРG №759/07; 14) колонка для відпуску зрідженого газу марки типу Шельф 100-1LРG, зав. №619; 15) колонка для відпуску зрідженого газу марки типу Шельф 100-1 LРG, зав. №1333; 16) колонка паливороздавальна марки Шельф 100-50-1-1-1, зав. №14641 за адресами виробництва: м.Житомир, вул. Тараса Бульби-Боровця, 42; м. Житомир, вул. Покровська, 239-В; м.Житомир, вул. Покровська, 35; Житомирський р-н., с. Дениші, вул. Незалежності, 1.

У пункті 10 заяви щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним від 23.08.2024 б/н вказана адреса місця роздрібної торгівлі пальним: м. Житомир, вул. Тараса Бульби-Боровця, 42.

Згідно з долученою до вищевказаної заяви копії дозволу Управління Держпраці у Житомирській області від 21.02.2019 №092.19.18 дозволяється ТОВ "Укрінтрейд Полісся" експлуатувати обладнання, призначене для експлуатації (застосування) в потенційно вибухонебезпечному середовищі:

- резервуар стальний горизонтальний циліндричний для ПММ V=10,0 м3, надземний для зберігання нафтопродуктів, зав. №56244, інв. №5, 1999 року виготовлення, Україна;

- резервуар стальний горизонтальний циліндричний для ПММ V=10,0 м3, надземний для зберігання нафтопродуктів, зав. №56245, інв. №6, 1999 року виготовлення, Україна;

- колонка паливороздавальна типу Шельф 100*2КЕД-50-0,25-1-2, зав. №12191. 2018 року виготовлення, Україна - за місцем експлуатації: м. Житомир, вул. Тараса Бульби-Боровця, 42.

Згідно з дозволом Управління Держпраці у Житомирській області від 16.09.2016 №853.16.18 (копію долучено до заяви) дозволяється ТОВ "Укрінтрейд Полісся" експлуатувати машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки:

- електрообладнання, призначене вибухонебезпечних зонах: 1) газороздавальна колонка для видачі зрідженого вуглеводневого газу (пропан-бутану) ВМР51 1LРG «Tatsuno-Веnс», 2007 року виготовлення, Чехія; 2) газороздавальна колонка для видачі зрідженого вуглеводневого газу (пропан-бутану) «Шельф 100-1LРG», 2006 року виготовлення, Україна; 3) насосний агрегат перекачування зрідженого вуглеводневого газу (пропан-бутан) Hydro-Vacum SКС 4.08.5.1160 LРG з електродвигуном (2од.), 2006 року, виготовлення, 2007 року виготовлення, Польща;

- посудини, що працюють під тиском понад 0,05 МПа: 1) резервуар для зберігання зрідженого вуглеводневого газу (пропан-бутан) «VРS» V=4,85 м3 (4 од.), 2005, 2006, 2007 року виготовлення, Чехія - за адресами виробництва: м. Житомир, вул. Покровська, 35; м.Житомир, вул. Тараса Бульби-Боровця, 42.

Також до заяви надано копію дозволу Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 12.07.2023 №ДЗ-2939/Ц3/1-23, згідно з яким дозволяється ТОВ "Укрінтрейд Полісся" експлуатувати машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки:

- обладнання, що працює під тиском, яке зазначене у Технічному регламенті обладнання, що працює під тиском, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 №27: 1) ємність наземна для зріджених вуглеводневих газів об`ємом 4,85 куб.м., зав. №23386; 2) ємність наземна для зріджених вуглеводневих газів об`ємом 4,85 куб.м., зав. №24605; 3) ємність наземна для зріджених вуглеводневих газів об`ємом 4,85 куб.м., зав. №27878; 4) ємність наземна для зріджених вуглеводневих газів об`ємом 4,85 куб.м., зав. №26476;

- обладнання та захисні системи, призначені для використання в потенційно вибухонебезпечних середовищах, зазначені у додатку 1 до Технічного регламенту обладнання та захисних систем, призначених для використання в потенційно вибухонебезпечних середовищах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016р. №1055: 1) резервуар стальний горизонтальний циліндричний для надземного зберігання світлих нафтопродуктів типу РГС-10, зав. №56243; 2) резервуар стальний горизонтальний циліндричний 2-х секційний для надземного зберігання світлих нафтопродуктів типу РГС-10 (5,5+4,5), зав. №56238; 3) резервуар стальний горизонтальний циліндричний для надземного зберігання світлих нафтопродуктів типу РГС-10, зав. №56236; 4) резервуар стальний горизонтальний циліндричний для надземного зберігання світлих нафтопродуктів типу РГС-10, зав. №56237; 5) резервуар стальний горизонтальний циліндричний для надземного зберігання світлих нафтопродуктів типу РГС-4, зав. №56230; 6) резервуар стальний горизонтальний циліндричний 2-х секційний для надземного зберігання світлих нафтопродуктів типу РГС-10 (5+5), зав. №56231; 7) резервуар стальний горизонтальний циліндричний для надземного зберігання світлих нафтопродуктів типу РГС-4, зав. №56232; 8) колонка паливороздавальна марки Шельф 100-50-1-1-1, зав. №12559; 9) колонка паливороздавальна марки Шельф 100-50-2-1-2, зав. №13462; 10) колонка паливороздавальна марки Шельф 100-50-2-1-2, зав. №14640; 11) колонка паливороздавальна марки Шельф 100-90-1-1-1, зав. №15787; 12) колонка паливороздавальна марки Шельф 100-50-2-1-2, зав. №14879; 13) колонка для відпуску зрідженого газу марки Tatsuno ВМР511/LРС - зав. №759/07; 14) колонка для відпуску зрідженого газу марки типу Шельф 100-1LРС, зав. №619; 15) колонка для відпуску зрідженого газу марки типу Шельф 100-1 LРG, зав. №1333; 16) колонка паливороздавальна марки Шельф 100-50-1-1-1, зав. №14641 за адресами виробництва: м.Житомир, вул. Тараса Бульби-Боровця, 42; м. Житомир, вул. Покровська, 239-В; м.Житомир, вул. Покровська, 35; Житомирський р-н., с. Дениші, вул. Незалежності, 1.

У пункті 10 заяви щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним від 23.08.2024 б/н вказана адреса місця роздрібної торгівлі пальним: Житомирська область, Житомирський район, с. Дениші, вул. Незалежності, 1/А.

Згідно з долученої до заяви копії дозволу Управління Держпраці у Житомирській області від 21.02.2019 №098.19.18 дозволяється ТОВ "Укрінтрейд Полісся" експлуатувати обладнання, призначене для експлуатації (застосування) в потенційно вибухонебезпечному середовищі: резервуар стальний горизонтальний циліндричний для ПММ V=4,0 м3 надземний для зберігання нафтопродуктів, зав. №56238, інв. №7, 1998 року виготовлення, Україна; резервуар стальний горизонтальний циліндричний для ПММ V=4,0 м3, надземний для зберігання нафтопродуктів, зав. №56239, інв. №8, 1998 року виготовлення, Україна; колонка паливороздавальна типу Шельф 100*2КЕД-50-0,25-1-2, зав. №121 10. 2018 року виготовлення, Україна; за місцем експлуатації: Житомирська обл., Житомирський район, с. Дениші, вул. Незалежності, 1а.

Долученим до вищевказаної заяви дозволом Управління Держпраці у Житомирській області від 26.12.2018 №961.18.18 дозволяється ТОВ "Укрінтрейд Полісся" експлуатувати:

- обладнання, призначене для експлуатації (застосування) в потенційно вибухонебезпечному середовищі: 1) колонка для відпуску скрапленого газу типу «GDXКL 220», зав. №619, 2003 року виготовлення, Україна; 2) агрегат насосний типу 8КС 4.08.5.1160 LРС, зав. №785144, 2016 року виготовлення, Польща;

- посудини, що працюють під тиском понад 0,05 МПа: 1) резервуар надземний для зріджених вуглеводних (нафтових) газів (СУГ, СНГ, LРС), для зберігання зрідженого газу (пропан, бутан, пропан-бутан), що працює під тиском 1,57 МПа, об`ємом 10 м3 зав. №2165, реєстр. №4896, 2017 року виготовлення, Україна за місцем експлуатації: Житомирська обл., Житомирський район, с. Дениші, вул. Незалежності, 1а.

У п. 10 заяви щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним від 23.08.2024 б/н вказана адреса місця роздрібної торгівлі пальним: м. Житомир, вул. Покровська, 35.

Згідно з долученим до вищевказаної заяви дозволом Управління Держпраці у Житомирській області від 21.02.2019 №094.19.18 дозволяється ТОВ "Укрінтрейд Полісся" експлуатувати обладнання, призначене для експлуатації (застосування) в потенційно вибухонебезпечному середовищі:

- резервуар стальний горизонтальний циліндричний для ПММ V=4,0 м3 надземний для зберігання нафтопродуктів, зав. №56234, інв. №1, 1998 року виготовлення, Україна;

- резервуар стальний горизонтальний циліндричний для ПММ V=4,0 м3 надземний для зберігання нафтопродуктів, зав. №56235, інв. №2, 1998 року виготовлення, Україна;

- колонка паливороздавальна типу Шельф 100*2КЕД-50-0,25-1-2, зав. №12268, 2018 року виготовлення, Україна - за місцем експлуатації: м. Житомир, вул. Покровська, 35.

Також до заяви надано копію дозволу Центрально-Західного Міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 28.12.2023 №ДЗ-5622/ЦЗ/1-23, згідно з яким дозволяється ТОВ "Укрінтрейд Полісся" експлуатувати машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки:

- обладнання та захисні системи, призначені для використання в потенційно вибухонебезпечних середовищах, зазначені у додатку 1 до Технічного регламенту обладнання та захисних систем, призначених для використання в потенційно вибухонебезпечних середовищах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016р. №1055: 1) колонка для відпуску скрапленого газу марки ВМР 511LРG, серійний номер 759/07/, 2007 року виготовлення, Чеська Республіка; 2) колонка для відпуску скрапленого газу марки Шельф 100-1 LРG, серійний номер №698, 2005 року виготовлення, Україна - за адресами виробництва: м. Житомир, вул. Покровська, 239 в, м.Житомир, вул. Покровська, 35.

Згідно з дозволом Управління Держпраці у Житомирській області від 16.09.2016 №853.16.18 дозволяється ТОВ "Укрінтрейд Полісся" експлуатувати машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки:

- електрообладнання, призначене вибухонебезпечних зонах: 1) газороздавальна колонка для видачі зрідженого вуглеводневого газу (пропан-бутану) ВМР511LРG «Таstuno-Bens», 2007 року виготовлення, Чехія; 2) газороздавальна колонка для видачі зрідженого вуглеводневого газу (пропан-бутану) «Шельф 100-1 LРG», 2006 року виготовлення, Україна; 3) насосний агрегат перекачування зрідженого вуглеводневого газу (пропан-бутан) Hydro-Vacum SКС 4.08.5.1160 LРG з електродвигуном (2 од.), 2006 року виготовлення, 2007 року виготовлення, Польща;

- посудини , що працюють під тиском понад 0,05 МПа: 1) резервуар для зберігання зрідженого вуглеводневого газу (пропан-бутан) «VРS» V=4,85 м3 (4 од.), 2005, 2006, 2007 року виготовлення, Чехія - за адресами виробництва: м. Житомир, вул. Покровська, 35; м.Житомир, вул. Тараса Бульби-Боровця, 42.

Також до заяви надано копію дозволу Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 12.07.2023 №ДЗ-2939/Ц3/1-23, згідно з яким дозволяється ТОВ "Укрінтрейд Полісся" експлуатувати машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки:

- обладнання, що працює під тиском, яке зазначене у Технічному регламенті обладнання, що працює під тиском, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 №27: 1) ємність наземна для зріджених вуглеводневих газів об`ємом 4,85 куб.м., зав. №23386; 2) ємність наземна для зріджених вуглеводневих газів об`ємом 4,85 куб.м., зав. №24605; 3) ємність наземна для зріджених вуглеводневих газів об`ємом 4,85 куб.м., зав. №27878; 4) ємність наземна для зріджених вуглеводневих газів об`ємом 4,85 куб.м., зав. №26476;

- обладнання та захисні системи, призначені для використання в потенційно вибухонебезпечних середовищах, зазначені у додатку 1 до Технічного регламенту обладнання та захисних систем, призначених для використання в потенційно вибухонебезпечних середовищах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016р. №1055: 1) резервуар стальний горизонтальний циліндричний для надземного зберігання світлих нафтопродуктів типу Р^С-10, зав. №56243; 2) резервуар стальний горизонтальний циліндричний 2-х секційний для надземного зберігання світлих нафтопродуктів типу РГС-10 (5,5+4,5), зав. №56238; 3) резервуар стальний горизонтальний циліндричний для надземного зберігання світлих нафтопродуктів типу РГС-10, зав. №56236; 4.) резервуар стальний горизонтальний циліндричний для надземного зберіг ання світлих нафтопродуктів типу РГС-10, зав. №56237; 5) резервуар стальний горизонтальний циліндричний для надземного зберігання світлих нафтопродуктів типу РГС-4, зав. №56230; 6) резервуар стальний горизонтальний циліндричний 2-х секційний для надземного зберігання світлих нафтопродуктів типу РГС-10 (5+5), зав. №56231; 7) резервуар стальний горизонтальний циліндричний для надземного зберігання світлих нафтопродуктів типу РГС-4, зав. №56232; 8) колонка паливороздавальна марки Шельф 100-50-1-1-1, зав. №12559; 9) колонка паливороздавальна марки Шельф 100-50-2-1-2, зав. №13462; 10) колонка паливороздавальна марки Шельф 100-50-2-1-2, зав. №14640; 11) колонка паливороздавальна марки Шельф 100-90-1-1-1, зав. №15787; 12) колонка паливороздавальна марки Шельф 100-50-2-1-2, зав. №14879; 13) колонка для відпуску зрідженого газу марки Tatsuno ВМР511/LРG-U, зав. №759/07; 14) колонка для відпуску зрідженого газу марки типу Шельф 100-1 LРG, зав. №619; 15) колонка для відпуску зрідженого газу марки типу Шельф 100-50-2-1-2, зав. №14640; 11) колонка паливороздавальна марки Шельф 100-90-1-1-1, зав. №15787; 12) колонка паливороздавальна марки Шельф 100-50-2-1-2, зав. №14879; 13) колонка для відпуску зрідженого газу марки Tatsuno ВМР511/LРG-U, зав. №759/07; 14) колонка для відпуску зрідженого газу марки типу Шельф 100-1 LРG, зав. №619; 15) колонка для відпуску зрідженого газу марки типу Шельф 100-1 LРG, зав. №1333; 16) колонка паливороздавальна марки Шельф 100-50-1-1-1, зав. №14641 за адресами виробництва: м.Житомир, вул. Тараса Бульби-Боровця, 42; м. Житомир, вул. Покровська, 239-В; м.Житомир, вул. Покровська, 35; Житомирський р-н., с. Дениші, вул. Незалежності, 1.

Однак, відповідач ухвалив рішення №42, №43, №44 та №45 від 10.09.2024, якими відмовив позивачу у видачі ліцензії за вищевказаними заявами та на підставі зазначених документів.

Підставою для відмови в оскаржуваних рішеннях вказано те, що позивач не надав акту вводу в експлуатацію об`єкта, або акту готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у роздрібної торгівлі пальним, необхідних для роздрібної торгівлі пальним.

Даючи правову оцінку діям податкового органу, колегія суддів виходить з наступного.

За змістом пункту 14 Положення про Міністерство розвитку громад та територій України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.04.2014 №197 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.09.2019 №850), для розгляду наукових рекомендацій та проведення фахових консультацій з основних питань діяльності у Мінрегіоні можуть утворюватися постійні або тимчасові консультативні, дорадчі та інші допоміжні органи. Рішення про утворення чи ліквідацію колегії, інших постійних або тимчасових консультативних, дорадчих та інших допоміжних органів, їх кількісний та персональний склад, положення про них затверджує Міністр.

У межах зазначених вище повноважень наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 26.10.2020 №257 затверджено Положення про Науково-технічну раду Міністерства розвитку громад та територій України.

Згідно з пунктом 1 розділу І вказаного Положення науково-технічна рада (далі - НТР) є постійно діючим консультативно-дорадчим органом Міністерства розвитку громад та територій України, утвореним для надання наукових рекомендацій та проведення фахових консультацій з основних питань діяльності, що належать до компетенції Мінрегіону.

У пункті 2 розділу II вказаного Положення НТР закріплено, що відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, але не виключно, розглядає найважливіші науково-технічні проблеми та надає пропозиції щодо пріоритетних напрямів та тематики наукових (науково-технічних) робіт (наукових досліджень та науково-технічних (експериментальних) розробок, далі - наукових робіт) у відповідних сферах; бере участь в організації наукових робіт із пріоритетних напрямів діяльності у сферах будівництва, житлово-комунального господарства і регіонального розвитку та наукового обґрунтування науково-технічного розвитку будівельної галузі.

Рішенням від 10.12.2015 №88 НТР схвалено методичний посібник "Деякі особливості визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва" (далі - методичні рекомендації), у вступі до якого зазначено, що "Директивою Ради Європейського Союзу 89/106/ЄЕС, прийнятою у 1988 році, країнам, що входять до складу Євросоюзу, було запропоновано новий підхід до питань технічного регулювання будівельної діяльності. З прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 №1764 "Про затвердження Технічного регламенту будівельних виробів, будівель і споруд" Україна зробила перший практичний крок на шляху приєднання до європейських принципів технічного регулювання. У першу чергу це стосувалося забезпечення надійності та конструктивної безпеки будівель, споруд, будівельних конструкцій та основ. Наразі в Україні поряд з національною функціонує європейська гілка нормативної бази, основою якої є запровадження розрахунку будівельних конструкцій за Єврокодами".

У главі 2.6 Методичних рекомендацій зазначено, що "контейнерні АЗС, виготовлені як цілісний заводський виріб відповідно до затверджених у встановленому порядку технічних умов з обов`язковим забезпеченням системами блискавкозахисту, очищення стоків тощо та розміщені на ділянці, забезпеченій інженерною інфраструктурою, що дає можливість підключення та функціонування АЗС без виконання будівельних робіт, не є об`єктом будівництва. Водночас контейнерні АЗС не можуть бути віднесені до тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, оскільки вони є об`єктами підвищеної небезпеки та екологічно небезпечними об`єктами. Контейнерні АЗС - установка для відпуску нафтопродуктів, яка складається з резервуара і паливороздавальної колонки, зблокованих в єдиному контейнері".

Верховний Суд у постанові від 23 серпня 2023 у справі №640/27953/21 зазначив, що установлення на бетонний майданчик АЗС, які виконані як цілісний заводський виріб і для їх установлення не передбачено виконання будь-яких будівельних робіт, зокрема, улаштування фундаменту, не є будівництвом, а тому при розміщенні такої АЗС не виникає обов`язку щодо прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва.

Зазначене означає, що розміщення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності, а саме контейнерної або модульної АЗС не підлягає прийняттю в експлуатацію. Відповідно, на цю контейнерну/модульну АЗС не видаються документи, які підтверджують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта відповідно до ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Крім того, згідно з висновків Верховного Суду у постанові від 09 серпня 2022 року у справі №580/2513/21 зазначено, що для отримання ліцензії на роздрібну торгівлю пальним суб`єкт господарювання зобов`язаний подати до ліцензійного органу акт вводу в експлуатацію об`єкта, акт готовності об`єкта до експлуатації або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта щодо виконаного цілісним заводським виробом стаціонарного АЗС, проте такий обов`язок не виникає, якщо АЗС розміщено на бетонному майданчику як цілісний заводський виріб і для його установлення не передбачено будь-яких будівельних робіт, зокрема, улаштування фундаменту.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 ДБН В.2.5-20:2018 «Газопостачання» автомобільна газозаправна станція СВГ (АГЗС) - це комплекс, призначений для заправки газобалонних автомобілів скрапленим вуглеводневим газом, до складу якого входять споруди та обладнання допоміжного призначення (будинки та приміщення для сервісного обслуговування автомобілів, водіїв та пасажирів та інші допоміжні будинки); автомобільний газозаправний пункт СВГ (АГЗП) - це комплекс, призначений для заправки газобалонних автомобілів скрапленим вуглеводневим газом, в складі якого не передбачаються будинки та приміщення для обслуговування автомобілів, водіїв та пасажирів та інші допоміжні будинки.

Згідно із ДБН В.1.1-7 «Автозаправні станції. Основи проектування та будівництва» АЗС класифікуються за потужністю та технологічними рішеннями, зокрема, АГЗС - Автозаправна станція зріджених вуглеводневих газів пропан-бутан з резервуарами від 20 м до 100 куб. м., АГЗП - автогазозаправний пункт зріджених газів з надземними резервуарами до 10 куб. м або з підземними до 20 куб. м.

Відповідно до пункту 3.38 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» модульна автозаправна станція - автозаправна станція з наземним розташуванням резервуарів для зберігання палива, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту; характеризується розосередженим розташуванням ПРК та резервуара зберігання палива.

В таблиці 10.9 ДБН Б.2.2-12:2019 зазначено, що заправки з роздільним (модульним) наземним резервуаром ємністю до 80 м куб., включно (наземне розташування) відносяться до типу В (середніх АЗС).

Відповідно до паспортів резервуарів надземних, які знаходяться на складі паливно-мастильних матеріалів позивача, їх ємність не перевищує 50 м куб, зокрема вони встановлюються на опорах, які є елементами збірної одиниці резервуару та ідуть в комплекті з самими резервуарами. Тобто, для встановлення зазначених резервуарів не потрібно улаштування фундаменту.

Відтак, зазначені паливно-заправні пункти відповідають ознакам модульної автозаправної станції.

Так, за змістом доданих до заяви про видачу ліцензії документів, пункт паливозаправний, резервуар горизонтальний, який позивач мав намір використовувати для здійснення господарської діяльності з роздрібної торгівлі пальним, є наземним обладнанням, яке складається з декількох частин, однак не має фундаменту. Модуль заправки автомобілів моторним паливом є рухомим майном, тобто матеріальним об`єктом, який може бути переміщеним без заподіяння йому шкоди.

Вказане підтверджується технічними паспортами на обладнання, які засвідчують, що резервуари та паливороздавальні колонки є цілісними виробами заводського виготовлення, які не потребують проведення будівельних робіт. При цьому специфікація обладнання виробника передбачає монтаж шляхом встановлення на підготовлений майданчик без влаштування фундаменту та проведення будівельних робіт. Також документація заводу-виробника підтверджує відповідність обладнання технічним регламентам та можливість його безпечної експлуатації після монтажу. Фактичний спосіб розміщення АЗС здійснено без проведення будівельних робіт та влаштування фундаменту.

З огляду на вказане, враховуючи те, що встановлення (розміщення) модулів паливозаправних колонок та резервуарів на залізобетонних плитах не є об`єктом будівництва, не вимагає прийняття їх в експлуатацію як об`єктів будівництва, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність у відповідача підстав вимагати від суб`єкта господарювання акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства.

Таким чином, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що відповідачем не доведено факт проведення дослідження складу або кількості об`єктів у місці роздрібної торгівлі пальним, які могли вважатись об`єктами у розумінні вимог ч.42 ст.15 Закону №481/95-ВР, щодо яких заявник повинен був надати відповідні документи, які б свідчили про прийняття/введення їх в експлуатацію як об`єктів будівництва. Також, як встановлено зі змісту оскаржуваних рішень, контролюючий орган не надав оцінки типу ПЗП, не досліджував його технічні характеристики, зокрема на основі паспорту резервуару горизонтального надземного, паспорту та інструкції по експлуатації колонки паливнороздавальної для рідкого палива, технічного паспорту сталевого горизонтального циліндричного резервуара, які були надані заявником разом із заявами про видачу ліцензії.

Також матеріалами справи підтверджується, що вищезгадані ПЗП, їх резервуари, колонки виготовлений заводським способом відповідно до вимог технічних умов, з надземним розташуванням контейнера для зберігання палива, до складу якого входять резервуар зберігання палива, технологічне обладнання і паливороздавальна колонка, виконані як єдиний виріб, тому для його установлення не передбачено виконання будь-яких додаткових будівельних робіт, у тому числі влаштування фундаменту. Отже, оскільки встановлення ПЗП не є будівництвом, у позивача не виник обов`язок, зокрема, щодо прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва.

Аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 22.07.2021 у справі №640/19955/19.

Таким чином, враховуючи вказані норми та характеристики резервуарів для зберігання пального, а саме, що вони виготовлені у заводських умовах відповідно до вимог технічних умов і технічної документації, погодженої і затвердженої у встановленому законом порядку, встановлюються з наземним розташуванням єдиним виробом, без проведення будівельних робіт, у позивача відсутній обов`язок забезпечити прийняття в експлуатацію зазначених об`єктів у розумінні Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Щодо доводів контролюючого органу про відсутність документів, що підтверджують право використання об"єктів роздрібної торгівлі пальним за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню, то суд вірно взяв до уваги, що разом із заявами щодо видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрінтрейд Полісся" надало контролюючому органу:

- договір оренди нерухомого майна №7/22 від 01.01.2022, предметом якого є майданчик асфальтний, площею 250 кв.м за адресою: м.Житомир, вул. Покровська, 239-В (а.с. 14-17, 18, 19);

- договір суборенди земельної ділянки №11 від 01.01.2024, предметом якого є земельна ділянка площею 0,02 га для розміщення та експлуатації модульної автозаправної станції адресою: м.Житомир, вул.Тараса-Боровця, 42 (а.с. 37-40, 41);

- договір оренди нерухомого майна №01/07 від 01.07.2024, предметом якого є користування земельною ділянкою для розміщення та експлуатації модульної автозаправної станції за адресою: Житомирська область, с.Дениші. вул.Незалежності 1-А (а.с. 60-61, 62);

- договір суборенди №1/24 від 01.01.2024, предметом якого є користування земельною ділянкою загальною площею 100 кв.м зі складом під паливно-мастильні матеріали загальною площею 30,7 кв.м. для роздрібної торгівлі пальним, за адресою: м.Житомир, Покровська, 35.

Наведене свідчить, що позивачем надано договори оренди землі, укладені позивачем з їх власниками, та документи, що підтверджують право орендодавців автозаправних станцій та комплексів на користування земельними ділянками, на яких розташовані вказані об`єкти роздрібної торгівлі пальним.

Відповідно до частини першої статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі статтею 796 ЦК України одночасно з правом найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) наймачеві надається право користування земельною ділянкою, на якій вони знаходяться, а також право користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі або споруди, у розмірі, необхідному для досягнення мети найму.

У договорі найму сторони можуть визначити розмір земельної ділянки, яка передається наймачеві. Якщо розмір земельної ділянки у договорі не визначений, наймачеві надається право користування усією земельною ділянкою, якою володів наймодавець.

Якщо наймодавець не є власником земельної ділянки, вважається, що власник земельної ділянки погоджується на надання наймачеві права користування земельною ділянкою, якщо інше не встановлено договором наймодавця з власником земельної ділянки.

Отже, при укладенні договору найму об`єкта (споруди, окремої частини, ін.) презюмується, що наймач має право користування земельною ділянкою, на якій знаходиться такий об`єкт, а також право користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі або споруди, у розмірі, необхідному для досягнення мети найму.

Передача земельної ділянки у користування за вказаними правилами проводиться незалежно від того, чи існують у договорі умови щодо прав на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти (споруди, ін.), що передаються у найм. Крім того, норми, які встановлюють наведені правила, не мають характеру диспозитивності, тобто застосовуються й поза волею наймодавця та наймача.

Варто зазначити, що надання наймачу права користування земельною ділянкою є обов`язковим не тільки для сторін за договором оренди об`єкта, що знаходиться на земельній ділянці, а й для власника земельної ділянки у разі, коли такою особою не є наймодавець. Презюмується, що власник земельної ділянки погоджується на надання наймачеві права користування нею, якщо інше прямо не встановлене договором наймодавця з власником земельної ділянки.

Наведене правозастосування відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 22 липня 2021 року у справі № 640/19955/19, від 10 листопада 2023 року у справі №440/2474/20.

Таким чином, оскільки позивач за договорами оренди нерухомого майна набув право користування земельними ділянками, розміщеними під об`єктами оренди - автозаправними станціями та комплексами, незважаючи на відсутність окремо укладених договорів оренди відповідних земельних ділянок, твердження відповідача про ненадання позивачем документів, що підтверджують право використання об"єктів роздрібної торгівлі пальним за місце провадження діяльності, суд першої інстанції обгрунтовано визнав безпідставними.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про наявність підстав для визнання протиправними та скасування рішень Головного управління ДПС у Житомирській області №42 від 10.09.2024, №43 від 10.09.2024, №44 від 10.09.2024, №45 від 10.09.2024 про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрінтрейд Полісся" у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління ДПС у Житомирській області видати Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрінтрейд Полісся" ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, суд зазначив, що в даному випадку задоволенні такої вимоги за рішенням суду суперечить завданням адміністративного судочинства, оскільки це становитиме втручання у дискреційні повноваження відповідача.

Відтак, суд прийняв рішення про зобов`язання Головного управління ДПС у Житомирській області повторно розглянути заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтрейд Полісся", з доданими документами, щодо видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним у місцях роздрібної торгівлі пальним, розташованих за адресами: Житомирська область, м.Житомир, вул.Покровська, 239/В; Житомирська область, м.Житомир, вул.Тараса Бульби-Боровця, 42; Житомирська область, Житомирський район, с.Дениші, вул.Незалежності, 1а; Житомирська область, м.Житомир, вул. Покровська 35, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду у даній справі.

Даючи правову оцінку позиції суду першої інстанції, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22.07.2020 у справі №299/3792/17, повноваження суб`єктів владних повноважень не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії, і якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до їх вчинення у судовому порядку.

Верховний Суд у постанові від 05 грудня 2024 року у справі № 520/2927/23 сформулював чітку правову позицію щодо обрання ефективного способу захисту: "Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав. У разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення. Крім того, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права... Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції".

Здійснюючи судочинство, Європейський суд з прав людини неодноразово аналізував межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. Зокрема, в рішенні ЄСПЛ від 17 грудня 2004 року у справі "Педерсен і Бодсгор проти Данії" ("Pedersen and Baadsgaard v. Denmark", заява № 49017/99) зазначено, що, здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї. Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, відміняти замість нього рішення, яке визнається протиправним, приймати інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Разом з тим, у рішенні ЄСПЛ від 2 червня 2006 року у справі «Волохи проти України» (заява № 23543/02) при наданні оцінки повноваженням державних органів суд виходив з декількох ознак, зокрема щодо наявності дискреції. Так, суд вказав, що норма права є "передбачуваною", якщо вона сформульована з достатньою чіткістю, що дає змогу кожній особі - у разі потреби за допомогою відповідної консультації - регулювати свою поведінку. «…надання правової дискреції органам виконавчої влади у вигляді необмежених повноважень було б несумісним з принципом верховенства права. Отже, закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам, і порядок її здійснення, з урахуванням законної мети даного заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання».

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 2 Закону України «Про адміністративну процедуру» (набирає чинності 15 грудня 2023 року) дискреційне повноваження - повноваження, надане адміністративному органу законом, обирати один із можливих варіантів рішення відповідно до закону та мети, з якою таке повноваження надано.

Частиною третьою статті 6 цього ж Закону визначено, що здійснення адміністративним органом дискреційного повноваження вважається законним у разі дотримання таких умов: 1) дискреційне повноваження передбачено законом; 2) дискреційне повноваження здійснюється у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законом; 3) правомірний вибір здійснено адміністративним органом для досягнення мети, з якою йому надано дискреційне повноваження, і відповідає принципам адміністративної процедури, визначеним цим Законом; 4) вибір рішення адміністративного органу здійснюється без відступлення від попередніх рішень, прийнятих тим самим адміністративним органом в однакових чи подібних справах, крім обґрунтованих випадків.

З огляду на вищезазначене, дискреційними є такі повноваження, у межах яких норма права допускає кілька варіантів поведінки суб`єкта владних повноважень у кожній конкретній ситуації та встановлених обставинах справи, кожна з яких буде правомірною.

Характерними ознаками адміністративного розсуду є: 1) реалізація дискреційних повноважень має відповідати принципу верховенства права; 2) їх здійснення можливе лише у разі відсутності єдиного можливого варіанту поведінки; 3) суб`єкти владних повноважень мають можливість вибрати оптимальний варіант поведінки з метою врегулювання певного кола суспільних відносин; 4) суб`єкти управлінської діяльності застосовують адміністративний розсуд відповідно до належної мети, без наявності власної вигоди та впливу сторонніх факторів.

В апеляційній скарзі апелянт наголошує, що вся господарська діяльність ТОВ "Укрінтрейд Полісся" безпосередньо залежить від наявності чинних ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним. Відсутність таких ліцензій повністю унеможливлює законну діяльність підприємства. Затягування вирішення питання щодо видачі ліцензій через повторний розгляд заяв податковим органом може спричинити, вимушені простої в роботі АЗС, суттєві фінансові втрати, яких апелянт зазнаватиме щоденно, необхідність скорочення персоналу АЗС через неможливість здійснення господарської діяльності, зниження ділової репутації та втрату клієнтської бази, загрозу банкрутства підприємства через неможливість виконувати фінансові зобов`язання перед постачальниками та кредиторами.

Судом встановлено, що апелянтом надано повний пакет документів, передбачений ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». При цьому, відсутність актів вводу в експлуатацію об`єктів не може бути підставою для відмови у видачі ліцензій, оскільки судовим розглядом підтверджено, що модульні АЗС апелянта не потребують таких актів. Інших підстав для відмови у видачі ліцензій не встановлено. За таких обставин, усі умови для прийняття рішення про видачу ліцензій виконані.

З огляду на викладене, є підстави вважати, що у відповідача відсутні повноваження діяти на власний розсуд, а отже і відсутні перешкоди у прийнятті рішення про видачу позивачу ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

В контексті вимог частини четвертої статті 245 КАС України, колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання Головного управління ДПС у Житомирській області видати ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Такий спосіб захисту відповідає вимогам справедливості й забезпечить ефективне поновлення останнього у правах.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги відповідача про невідповідність рішення суду першої інстанції, в частині задоволених позовних вимог, нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги податкового органу.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги позивача спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для часткового скасування оскаржуваного судового рішення.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно частково скасувати рішення суду першої інстанції щодо відмови у зобов`язанні Головного управління ДПС у Житомирській області видати ТОВ "Укрінтрейд Полісся" ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним та прийняти в цій частині нову постанову про задоволення позову.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Рішенням суду першої інстанції стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати відповідно до задоволених позовних вимог в розмірі 12112,00 грн.

Відтак, враховуючи, що за результатом апеляційного перегляду справи, колегія суддів дійшла висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем у даній справі, підлягають відшкодуванню в розмірі, сплаченому позивачем при поданні позову, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області.

Отже, наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у вигляді судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 7586,40 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтрейд Полісся" задовольнити.

Скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року в частині зобов`язання Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області повторно розглянути заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтрейд Полісся", з доданими документами, від 23.08.2024 щодо видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним у місцях роздрібної торгівлі пальним, розташованих за адресами: Житомирська область, м.Житомир, вул.Покровська,239/В; Житомирська область, м.Житомир, вул.Тараса Бульби-Боровця,42; Житомирська область, Житомирський район, с.Дениші, вул.Незалежності,1а; Житомирська область, м.Житомир, вул. Покровська,35 та в частині відмови в зобов`язанні Головного управління ДПС у Житомирській області видати Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрінтрейд Полісся" ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Ухвалити в цій частині нову постанову.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Житомирській області видати Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрінтрейд Полісся" ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за адресами: Житомирська область, м. Житомир, вул. Покровська, 239/В; Житомирська область, м. Житомир, вул. Тараса Бульби-Боровця, 42; Житомирська область, Житомирський район, с. Дениші, вул. Незалежності, 1а; Житомирська область, м. Житомир, вул. Покровська, 35.

В іншій частині рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року залишити без змін.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтрейд Полісся" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області понесені судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 7586,40 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Матохнюк Д.Б.