Справа № 260/3042/24
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/3042/24 пров. № А/857/5621/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Пліша М. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на окрему ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року у справі №260/3042/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

суддя в 1-й інстанції Микуляк П. П.,

дата ухвалення судового рішення 13 січня 2025 року,

місце ухвалення судового рішення м. Ужгород,

дата складання повного тексту судового рішення не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача та зобов`язати вчини певні дії.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у поновлення доплати до пенсії в розмірі 2000 грн ОСОБА_1 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській область здійснити з 01 липня 2021 року нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати в розмірі 2000 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14 липня 2021 року №713, з урахуванням раніше проведених виплат. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо обмеження максимальним розміром основного розміру пенсії ОСОБА_1 при здійсненні перерахунку з 01 серпня 2023 року. Зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 01 серпня 2023 року ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії із врахуванням всіх надбавок, індексації та доплат, без обмеження максимальним розміром пенсії та із врахуванням виплачених сум. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, щодо ненадання повної інформації у відповідь на запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 29 січня 2024 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 29 січня 2024 року та надати вичерпну відповідь про загальну заборгованість його пенсії.

02 грудня 2024 року позивач звернувся в суд із заявою про роз`яснення судового рішення, в якій просив суд роз`яснити чи зобов`язане Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на підставі рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024 року у справі №260/3042/24 не обмежувати пенсію ОСОБА_1 максимальним розміром пенсії, а також чи зобов`язаний відповідач на виконання вказаного рішення в перерахунку пенсії враховувати індексацію пенсії в розмірі 1500 гривень, передбаченої постановою КМ України від 23.02.2024 р. №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення соціального захисту найбільш вразливих верств населення в 2024 році». Крім того, просив суд встановити судовий контроль за виконанням рішення суду у справі №260/3042/24 шляхом зобов`язання відповідача подати до суду у десятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання прийнятого судом рішення.

13 січня 2025 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було відмовлено у роз`ясненні судового рішення.

При цьому, 13 січня 2025 року Закарпатським окружним адміністративним судом прийнято окрему ухвалу, якою встановлено, що відповідачем було проігноровано рішення, яким ОСОБА_1 визначено право на отримання пенсії без обмеження максимальним розміром, що є грубим порушенням норм законодавства та, зокрема, приписів та вимог Конституції України, Закону України «Про судоустрій та статус суддів». Таким чином, беручи до уваги, що таке відношення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області є непоодиноким суд вважав за доцільне довести до відома інформацію про зазначені порушення до Пенсійного фонду України для вжиття заходів реагування щодо недопущення в подальшому таких дій посадовими особами, оскільки такі можуть спричинити негативні наслідки для громадян.

Не погоджуючись з окремою ухвалою, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване судове рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судове рішення у справі №260/3042/24 пенсійним органом виконано в добровільному порядку, що підтверджується копією протоколу перерахунку пенсії та розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії, що містяться в автоматизованій системі розрахунку пенсії. З врахуванням наведеного вище просить скасувати окрему ухвалу суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заяви відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Враховуючи положення ст.312 КАС України суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін з таких підстав.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не виконано рішення суду від 04 вересня 2024 року у справі №260/3042/24, оскільки пенсія позивачу надалі виплачується із застосуванням обмеження максимального розміру.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст.14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться у ст.370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст.129-1 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.14, 370 КАС України.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

У рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у поновлення доплати до пенсії в розмірі 2000 грн ОСОБА_1 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській область здійснити з 01 липня 2021 року нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати в розмірі 2000 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14 липня 2021 року №713, з урахуванням раніше проведених виплат. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо обмеження максимальним розміром основного розміру пенсії ОСОБА_1 при здійсненні перерахунку з 01 серпня 2023 року. Зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 01 серпня 2023 року ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії із врахуванням всіх надбавок, індексації та доплат, без обмеження максимальним розміром пенсії та із врахуванням виплачених сум. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, щодо ненадання повної інформації у відповідь на запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 29 січня 2024 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 29 січня 2024 року та надати вичерпну відповідь про загальну заборгованість його пенсії.

Колегія суддів зазначає, що предметом дослідження у справі №260/3042/24 було, зокрема, питання здійснення ОСОБА_1 з 01 серпня 2023 року нарахування та виплати пенсії із врахуванням всіх надбавок, індексації та доплат, без обмеження максимальним розміром пенсії та із врахуванням виплачених сум.

Матеріалами справи стверджується, що ГУ ПФУ у Закарпатській області на виконання рішення суду здійснило перерахунок пенсії позивача, разом з тим, як вбачається зі змісту перерахунку пенсії по пенсійний справі №А3044-МВС від 16 жовтня 2024 року, розмір пенсії ОСОБА_1 обмежено максимальним розміром.

Колегія суддів вважає, що такі дії відповідача, як суб`єкта владних повноважень, є протиправними, оскільки не відповідали змісту судового рішення, яке набрало законної сили і яким зобов`язано здійснити перерахунок пенсії позивача без обмеження максимальним розміром пенсії.

Постановою Верховного Суду від 30 квітня 2020 року у справі №804/2076/17 встановлена наступна позиція Верховного Суду: Сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність. Про протиправність може свідчити, зокрема, те, що суб`єкт владних повноважень бездіяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи.

Колегія суддів наголошує, що оскільки резолютивна частина рішення є завершальною і відображає результат вирішення справи адміністративної юрисдикції та містить чіткі та вичерпні висновки щодо всіх вимог, які були предметом позову, тому виконання рішення суду, яке набрало законної сили, повинно реалізовуватись у визначений судом спосіб.

Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не виконано рішення суду від 04 вересня 2024 року у справі №260/3042/24, оскільки пенсія позивачу надалі виплачується із застосуванням обмеження максимального розміру, а тому суд першої інстанції правомірно довів до відома Пенсійного фонду України інформацію про зазначені порушення для вжиття заходів реагування щодо недопущення в подальшому таких дій посадовими особами, оскільки такі можуть спричинити негативні наслідки для громадян.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Також згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що окрема ухвала Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року у справі №260/3042/24 прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС таку необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.242, 243, 250, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 370, 372 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задовлення, а окрему ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року у справі №260/3042/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 07 травня 2025 року.