Справа № 520/9626/24
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07 травня 2025 року

справа №520/9626/24

адміністративне провадження № К/990/8671/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючої - Ханової Р. Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Бившевої Л. І., Хохуляка В. В.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Фермерського господарства «Клепки»

на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року (суддя - Тітов О. М.)

та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2025 року (судді: Русанова В. Б., Бегунц А. О., Мельнікова Л. В.),

у справі №520/9626/24

за позовом Фермерського господарства «Клепки»

до Шевченківської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області

про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

Рух справи

Фермерське господарство «Клепки» (далі - господарство, ФГ «Клепки», позивач у справі) звернулось до суду з позовом до Шевченківської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області (далі - військова адміністрація, відповідач у справі), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати Розпорядження №435 від 12 жовтня 2023 року, винесене Шевченківською селищною військовою адміністрацією Куп`янського району Харківської області;

- зобов`язати Шевченківську селищну військову адміністрацію Куп`янського району Харківської області ухвалити рішення про визнання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які знаходиться за межами населених пунктів Березівської сільської ради на території Шевченківського району Харківської області, кадастрові номери та площа яких зазначені в Заяві №2-2023 від 31 серпня 2023 року, потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами та надати ФГ «Клепки» пільги з місцевих податків і зборів, а саме: зі сплати єдиного податку ІV групи з 01 січня 2023 року до 31 грудня 2023 року за земельні ділянки.

Обґрунтовуючи позов, позивач зазначив, що на праві оренди користується земельними ділянками, які знаходяться на території с. Березівка Шевченківської селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області. Земельні ділянки розташовані на території, де тривалий час велись активні бойові дії та яка перебувала в тимчасовій окупації, а тому можуть бути забруднені вибухонебезпечними предметами.

У зв`язку з цим, позивач звернувся до відповідача із заявою про надання пільг зі сплати єдиного податку четвертої групи на 2023 рік, на підставах потенційного забруднення земельних ділянок вибухонебезпечними предметами. Водночас Шевченківська селищна військова адміністрація розпорядженням відмовила у наданні пільг за відсутності належних підстав, що обумовило звернення до суду з цим позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано Розпорядження №435 від 12 жовтня 2023 року, винесене Шевченківською селищною військовою адміністрацією Куп`янського району Харківської області, зобов`язано Шевченківську селищну військову адміністрацію Куп`янського району Харківської області повторно розглянути заяви Фермерського господарства «Клепки» від 31 серпня 2023 року №1-2023, №2-2022, №3-2023 про визнання земельних ділянок загальною площею 1389,4379 га, які розташовані за межами с. Березівка на території Шевченківської селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області, потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами та надання пільг зі сплати єдиного податку четвертої групи з 08 вересня 2022 року по 31 грудня 2022 року, зі сплати єдиного податку четвертої групи з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року, з урахуванням висновків суду в даній справі. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області на користь ФГ «Клепки» судовий збір у сумі 3 028,00 грн.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2025 року апеляційні скарги ФГ «Клепки», Шевченківської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області задоволено частково, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року по справі № 520/9626/24 скасовано в частині зобов`язання Шевченківської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області повторно розглянути заяви Фермерського господарства «Клепки» від 31 серпня 2023 року №1-2023, №2-2022, №3-2023 про визнання земельних ділянок загальною площею 1389,4379 га, які розташовані за межами с. Березівка на території Шевченківської селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області, потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами та надання пільг зі сплати єдиного податку четвертої групи з 08 вересня 2022 року по 31 грудня 2022 року, зі сплати єдиного податку четвертої групи з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року, з урахуванням висновків суду в даній справі. Прийнято в цій частині нову постанову, якою зобов`язано Шевченківську селищну військову адміністрацію Куп`янського району Харківської області повторно розглянути заяву ФГ «Клепки» від 31 серпня 2023 року №2-2023 про визнання земельних ділянок загальною площею 1389,4379 га, які розташовані за межами с. Березівка на території Шевченківської селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області, потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами та надання пільг зі сплати єдиного податку четвертої групи з 08 вересня 2022 року по 31 грудня 2022 року, зі сплати єдиного податку четвертої групи з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року, з урахуванням висновків суду в цій справі.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року у справі № 520/9626/24 залишено без змін.

28 лютого 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ФГ «Клепки» на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2025 року у справі №520/9626/24.

Після усунення позивачем недоліків касаційної скарги Верховний Суд ухвалою від 03 березня 2025 року відкрив касаційне провадження у справі та витребував справу з суду першої інстанції.

07 квітня 2025 року справа №520/9626/24 надійшла до Верховного Суду.

Обставини справи

Суди попередніх інстанцій установили, що Фермерське господарство «Клепки» () знаходиться за адресою Харківська область, м. Куп`янськ, вул. Сватівська, буд. 56. Основним видом діяльності позивача є КВЕД є 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Сторонами визнається, що ФГ «Клепки» веде підприємницьку діяльність на території с. Березівка, Шевченківської селищної територіальної громади Харківської області, має на праві оренди 301 земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного с/г виробництва загальною площею 1389,4379 га строком на 10 років на підставі договорів оренди, що зареєстровані відповідно до законодавства.

З початку повномасштабного вторгнення з 26 лютого 2022 року до 08 вересня 2022 року с. Березівка Шевченківської територіальної громади перебувало у повній тимчасовій окупації. Після деокупації, з 08 вересня 2022 року дотепер, с. Березівка Шевченківської територіальної громади входить до переліку територій можливих бойових дій, що підтверджується Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - Російська Федерація, РФ), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22 грудня 2022 року.

31 серпня 2023 року ФГ «Клепки» звернулося до Шевченківської селищної військової адміністрації з заявою №2-2023 про визнання земельних ділянок загальною площею 1389,4379 га, які розташовані за межами с. Березівка на території Шевченківської селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області та були тимчасово окуповані до 08 вересня 2022 року, а з 09 вересня 2022 року розташовані на територіях можливих бойових дій, потенційно забруднених вибухонебезпечними предметами, просило визнати непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою її забруднення вибухонебезпечними та встановити податкову пільгу зі сплати єдиного податку четвертої групи з 01 січня 2023 року до 31 грудня 2023 року.

В заяві ФГ «Клепки» зазначило 301 земельну ділянку, зокрема із кадастровими номерами :03:000:0043, :03:000:0021, :01:000:00, :03:000:0108,:01:000:0137, :02:000:0088; :02:000:0047; :02:000:0064.

12 жовтня 2023 року Шевченківська селищна військова адміністрація прийняла розпорядження №435 Про відмову у звільненні від місцевих податків та зборів ФГ «Клепки» у зв`язку з неможливістю визначити земельні ділянки загальною площею 1389,4379 га, непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами.

Доводи касаційної скарги

Позивач в касаційній скарзі, покликаючись на положення підпункту 4.1.2 пункту 4.1 статті 4, підпункту 12.3.7 пункту 12.3, підпункту 12.4.6 пункту 12.4 статті 12, пунктів 30.1, 30.5 статті 30, пункту 292-1.1 статті 292 ПК України, зазначає, що на натепер відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

ФГ «Клепки» частково не погоджується з рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року та повністю не погоджується з постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2025 року в цій справі, а саме з висновками судів про те, що повноваження відповідача під час ухвалення рішення про надання пільг позивачу зі сплати єдиного податку четвертої групи - є дискреційними.

За позицією позивача, суди першої та апеляційної інстанцій помилково не врахували, що норма пункту 292-1.1. статті 292-1 ПК України, передбачає безальтернативне надання податкових пільг за умови подання позивачем відповідної заяви про потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами та перебування земельної ділянки на територіях активних бойових дій або в тимчасовій окупації РФ, а після деокупації земельні ділянки не були обстежені операторами протимінної діяльності та не визнані придатними до користування (доказів розмінування земельних ділянок або визнання їх придатними до користування матеріали справи не містять).

В касаційній скарзі позивач зазначає, що спір у цій справі має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, пояснюючи це тим, що висновки Верховного Суду у цій категорії справ беззаперечно будуть стосуватися необмеженого кола осіб по всій території України, де відбувалися активні бойові дії чи тимчасова окупація. Рішення судів у цій і подібних справах, які ухвалюються на користь платника податків, проте без зобов`язання відповідача прийняти конкретне рішення, висновуючись на позиції про неможливість втручання у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень, не приводять до ефективного захисту прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Такі висновки позивач обґрунтовує тим, що натепер ФГ «Клепки» перебуває в аналогічних судових спорах з відповідачем з одного і того ж питання - відмова суб`єктом владних повноважень в наданні пільг з місцевих податків та зборів на 2023 та 2024 роки, а також, в перспективі очікує аналогічну відмову відповідача в наданні пільг на 2025 рік (відповідна заява вже подана відповідачу, але граничний строк її розгляду ще не настав). Крім цього, подібні судові спори проти того самого відповідача ініційовані іншими заявниками, які споріднені одним власником з позивачем (ФГ «Клепки») - це ФГ «ВІП» (справи № 520/9625/24, № 520/22375/24) та ФГ «Клепки +» (справа № 520/8282/24). Всі ці справи мають однаковий результат - відсутність остаточної визначеності щодо правильності застосування приписів ПК України у подібній ситуації та перспектива неодноразового оскарження неправомірних рішень відповідача. В абсолютно у всіх вищезазначених справах рішення відповідача щодо відмови позивачу в наданні податкових пільг визнані судами протиправними.

Позивач наголошує, що, не зважаючи на визнання судами рішень відповідача протиправними, останній продовжує системно ігнорувати абсолютно всі висновки судів та виносить протиправні рішення, порушуючи чинне законодавство.

Відповідач, після ухвалення судами першої та апеляційної інстанцій рішень у цій справі щодо «зобов`язання відповідача повторно розглянути заяви позивача, з урахуванням висновків суду», прийняв Розпорядження № 66 від 25 лютого 2025 року, яким знову відмовив в наданні пільг, а тому позивач вимушений після проходження всіх судових інстанцій ініціювати новий судовий процес із того самого питання.

Крім цього, позивач зазначає, що ця справа має виняткове значення для ФГ «Клепки», оскільки внаслідок засмічення (або потенційного засмічення) земельних ділянок вибухонебезпечними предметами позивач не обробляє та не має змоги здійснювати на цих земельних ділянках господарську діяльність, не використовує їх та відповідно не отримує жодного прибутку, але не зважаючи не це, за логікою відповідача, повинен сплачувати податки у повному обсязі, хоча відповідно до Закону позивач має право на отримання податкових пільг зі сплати цих податків та виконав для цього всі, передбачені Законом умови.

Позивач вважає, що відповідач відносно ФГ «Клепки» допускає податкову дискримінацію, оскільки в аналогічних випадках відповідач задовольняє ідентичні заяви платників податків про надання пільг з місцевих податків та зборів, що підтверджується доказами - Розпорядженнями про надання відповідних пільг, які містяться в матеріалах справи.

Так, відповідно до підпункту 4.1.2. пункту 4.1. статті 4 ПК України, податкове законодавство України ґрунтується на принципах рівності усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу.

На думку позивача, відповідач, отримавши від позивача заяву про потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами із зазначенням кадастрового номеру земельної ділянки, повинен перевірити її приналежність до території, де велися активні бойові дії або перебування її у тимчасовій окупації РФ, а також переконавшись, що такі ділянки не обстежувалися операторами протимінної діяльності, а отже відповідно до приписів Закону є потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами, має прийняти рішення про надання пільг з місцевих податків та зборів, про що винести відповідне розпорядження.

Обираючи спосіб захисту прав позивача, і покликаючись на дискреційні повноваження відповідача, суд першої інстанції поклав на відповідача обов`язок повторно розглянути заяву позивача, з урахуванням висновків суду в цій справі. Обґрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач у цьому спорі мав можливість обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

При цьому, на переконання позивача, приписами пункту 292-1.1. статті 292-1 ПК України не передбачено кількох альтернативних та допустимих рішень. Положення цієї статті ПК України визначають дії, які повинен здійснити позивач для отримання пільг - подати заяву та описати умови, за яких земельні ділянки є потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами - перебування земельних ділянок на території активних бойових дій або в тимчасовій окупації військ РФ. У випадку наявності вищезазначених дій та умов суб`єкт владних повноважень повинен прийняти рішення про надання пільг.

Позивач також зазначає, що суд апеляційної інстанції обґрунтовує наявність дискреційних повноважень у відповідача положеннями ПК України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та робить висновок, що тільки суб`єкт владних повноважень в межах своєї компетенції може своїм рішенням надати податкові пільги.

При цьому, позивач звертає увагу в касаційній скарзі на те, що позивач не просив суд прийняти рішення про надання податкових пільг замість суб`єкта владних повноважень, а просив саме зобов`язати відповідача прийняти рішення про надання податкових пільг, оскільки рішення останнього є свавільними та було прийнято з суттєвими порушеннями норм ПК України. Отже, на думку позивача, суд апеляційної інстанції не обґрунтував жодним чином наявність у відповідача дискреційних повноважень, а лише зазначив про процедуру прийняття рішення.

ФГ «Клепки» просить:

1. Скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року в частині: «Зобов`язати Шевченківську селищну військову адміністрацію Куп`янського району Харківської області повторно розглянути заяву ФГ «Клепки» про потенційне забруднення земельних ділянок вибухонебезпечними предметами, з урахуванням висновків суду у даній справі».

2. Скасувати у повному обсязі постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2025 року.

3. Прийняти постанову, якою позовні вимоги задовільнити у повному обсязі, зокрема:

- зобов`язати Шевченківську селищну військову адміністрацію Куп`янського району Харківської області прийняти рішення про визнання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які знаходиться за межами населених пунктів Березівської сільської ради на території Шевченківського району Харківської області, кадастрові номери та площа яких зазначені в заяві №2-2023 від 31 серпня 2023 року, потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами та надати позивачу пільги з місцевих податків і зборів, а саме: зі сплати єдиного податку ІV групи з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року за земельні ділянки.

4. Зробити правовий висновок щодо питання застосування норми права: а саме приписів статті 292-1 ПК України, з огляду на відсутність у відповідача (суб`єкта владних повноважень) дискреційних повноважень при вирішенні питання щодо надання пільг зі сплати єдиного податку ІV групи за умови подання платником податків (позивачем) відповідної заяви про потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами після фактичного завершення періоду перебування земельних ділянок на територіях, на яких велися активні бойові дії або тимчасово окупованих РФ, що підтверджується Наказом № 309 від 22 грудня 2022 року, які відповідно до приписів статті 292-1 ПК України є забрудненими вибухонебезпечними предметами та не були обстежені операторами протимінної діяльності та не визнані придатними для використання.

Правове регулювання

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За змістом пункту 30.1 статті 30 ПК України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 статті 30 ПК України.

Відповідно до пункту 30.5 статті 30 ПК України податкові пільги, порядок та підстави їх надання встановлюються з урахуванням вимог законодавства України про захист економічної конкуренції виключно цим Кодексом, рішеннями Верховної Ради Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування, прийнятими відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 292-1.1 статті 292-1 ПК України об`єктом оподаткування для платників єдиного податку четвертої групи є площа сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ і багаторічних насаджень) та/або земель водного фонду (внутрішніх водойм, озер, ставків, водосховищ), що перебуває у власності сільськогосподарського товаровиробника або надана йому у користування, у тому числі на умовах оренди.

Площі земельних ділянок, що перебувають у консервації, забруднені вибухонебезпечними предметами або непридатні для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, не є об`єктом оподаткування єдиним податком для платників єдиного податку четвертої групи на період консервації або на період, коли земельні ділянки були забруднені вибухонебезпечними предметами, або на період, коли земельні ділянки були визнані потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами.

Період, коли земельні ділянки були забруднені вибухонебезпечними предметами, визначається як період, що починається з першого числа місяця, на який припадає дата початку обстеження земельної ділянки операторами протимінної діяльності, та завершується останнім числом місяця, в якому такі земельні ділянки визнані придатними для використання.

Для земельних ділянок, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) активні бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, період, коли земельні ділянки визнаються забрудненими вибухонебезпечними предметами, визначається як період, що починається з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому завершено активні бойові дії або тимчасова окупація на відповідній території (у тому числі коли дата початку обстеження небезпечної території операторами протимінної діяльності настає після дати завершення бойових дій або тимчасової окупації на відповідній території), за умови подання платником податку заяви до органу місцевого самоврядування, військової адміністрації та військово-цивільної адміністрації про потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами та прийняття таким органом місцевого самоврядування, військовою адміністрацією або військово-цивільною адміністрацією рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та зборів щодо земельної ділянки, зазначеної у такій заяві, та завершується останнім числом місяця, в якому такі земельні ділянки визнані придатними для використання.

Підставою для ненарахування єдиного податку щодо земельних ділянок, які непридатні для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, є інформація, зазначена у підпункті 12.4.6 пункту 12.4 статті 12 цього Кодексу.

Період, коли земельні ділянки визнаються потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами, визначається як період, що починається з першого числа місяця, на який припадає дата прийняття сільською, селищною, міською радою, військовою адміністрацією або військово-цивільною адміністрацією рішення про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків та зборів на підставі заяви платника податків, та завершується останнім числом місяця, на який припадає дата, що настає раніше, - або останній день строку, на який надано пільгу зі сплати місцевих податків та зборів відповідно до прийнятого рішення (у тому числі з урахуванням змін, внесених до такого рішення), або дата скасування відповідного рішення, або дата початку обстеження земельної ділянки операторами протимінної діяльності, або дата визнання земельної ділянки придатною для використання.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно з підпунктом 12.3.7 пункту 12.3 статті 12 ПК України не дозволяється сільським, селищним, міським радам встановлювати індивідуальні пільгові ставки місцевих податків та зборів для окремих юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців і фізичних осіб або звільняти їх від сплати таких податків та зборів.

Дія абзацу першого цього підпункту не поширюється на прийняття сільськими, селищними, міськими радами, військовими адміністраціями та військово-цивільними адміністраціями рішень про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяви платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами (з обов`язковим зазначенням кадастрових номерів таких земельних ділянок), а також про внесення змін до таких рішень.

Рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами повинні прийматися на кожний календарний рік окремо, за умови наявності відповідних заяв платників податків, та на період не більше ніж до кінця поточного календарного року.

Відповідно до підпункту 12.4.6 пункту 12.4 статті 12 ПК України до повноважень сільських, селищних, міських рад, військових адміністрацій та військово-цивільних адміністрацій щодо податків та зборів належать надання інформації контролюючим органам за місцезнаходженням земельних ділянок щодо рішень про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів, прийнятих на підставі заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами. Така інформація надається в електронному вигляді у порядку та за формою, затвердженими Кабінетом Міністрів України, протягом 10 календарних днів з дня прийняття відповідного рішення з обов`язковим зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок, щодо яких прийнято відповідне рішення.

Позиція Верховного Суду

Суди попередніх інстанцій установили, що с. Березівка Шевченківської територіальної громади входило до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004, зокрема, у період з 08 вересня 2022 року та дотепер - входить до переліку територій можливих бойових дій, а в період з 26 лютого 2022 року до 08 вересня 2022 року перебувало у повній тимчасовій окупації.

За результатами дослідження розпорядження Шевченківської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області від 12 жовтня 2023 року №435, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, в ньому не конкретизовано підстави, з яких земельні ділянки, орендовані позивачем, що знаходяться на території с. Березівка, Шевченківської селищної територіальної громади Харківської області, не було визнано непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами та прийнято рішення про відмову у встановленні податкової пільги зі сплати єдиного податку IV групи ФГ «Клепки».

Крім того, суд першої інстанції дослідив обставини щодо направлення позивачем до відповідача запиту на публічну інформацію № 07/11-2023 від 07 листопада 2023 року, та відповіді на нього. Зокрема, у відповіді на запит відповідач зазначив, що земельні ділянки натепер не включені до черги на обстеження та розмінування, тому надати інформацію стосовно дати початку обстеження операторами протимінної діяльності земельних ділянок Шевченківська СВА не може. Обґрунтовуючи правомірність прийнятого розпорядження, відповідач покликається на невнесення інформації про окремі земельні ділянки, забруднені вибухонебезпечними предметами внаслідок надзвичайних ситуацій та/або збройної агресії, та бойових дій під час дії воєнного стану, до Державного земельного кадастру.

Надаючи оцінку діям / бездіяльності відповідача, суд першої інстанції проаналізував положення пункту 3 частини першої статті 6 Закону України «Про протимінну діяльність в Україні» від 06 грудня 2018 року № 2642-VIII, підпункту «і» частини першої статті 13 Закону України «Про державний земельний кадастр», положень Податкового кодексу України, та дійшов висновку, що ПК України розмежовує поняття забрудненої земельної ділянки та потенційно забрудненої земельної ділянки, та відмежовує їх у часі. Потенційно забрудненою вважається ділянка, щодо якої не було проведено обстеження, проте прийнято рішення про надання пільг, тобто такий статус надається саме рішенням сільської, селищної, міської ради, військової адміністрації або військово-цивільної адміністрації про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків та зборів на підставі заяви платника податків до проведення обстеження земельної ділянки операторами протимінної діяльності.

Статус потенційно забрудненої земельної ділянки закінчується, відповідно до положень ПК України, датою скасування відповідного рішення, або датою початку обстеження земельної ділянки операторами протимінної діяльності (зокрема з метою визнання її забрудненою вибухонебезпечними предметами внаслідок надзвичайних ситуацій та/або збройної агресії, та бойових дій під час дії воєнного стану та внесення відповідних даних до ДЗК) чи визнання земельної ділянки придатною для використання. При цьому, вимог та взагалі підстав внесення даних до Державного земельного кадастру про визнання земельної ділянки потенційно забрудненою закон не встановлює.

Суд першої інстанції зауважив, що законодавець розмежував категорії забруднених земельних ділянок та потенційно забруднених земельних ділянок саме з метою визначення статусу земель, які після завершення бойових дій, або припинення тимчасової окупації знаходяться в зоні, де неможливо проведення обстеження земельної ділянки операторами протимінної діяльності.

Наведене вище зумовило висновок суду першої інстанції про те, що підстави відмови позивачу в наданні пільг суперечать положенням Законів, оскільки відповідач для визнання земельних ділянок потенційно забрудненими, що відповідно до норм ПК України в подальшому дає підставу для їх обстеження, зазначає про відсутність підтвердження забруднення та результатів обстеження, яке можливе виключно за умови винесення позитивного рішення відповідачем про визнання таких земель потенційно забрудненими та надання пільг. Тим самим, відповідач позбавляє права позивача, в тому числі, на обстеження таких земельних ділянок, що фактично обумовлює безпідставне визнання їх безпечними.

Окремо суд першої інстанції зазначив, що положення ПК України не узалежнюють можливість отримання пільг та винесення рішення про їх надання від підтвердження або непідтвердження ведення господарської діяльності.

При цьому, суд першої інстанції задовольнив частково позовні вимоги позивача та зобов`язав Шевченківську селищну військову адміністрацію Куп`янського району Харківської області повторно розглянути заяви ФГ «Клепки» від 31 серпня 2023 року, обґрунтовуючи це тим, що питання надання податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, апеляційний суд також дійшов висновку про протиправність розпорядження відповідача з огляду на його необґрунтованість та невмотивованість.

Суд апеляційної інстанції відхилив доводи апеляційної скарги відповідача про неможливість надання позивачу податкових пільг з огляду на невідображення земельних ділянок з кадастровими номерами :03:000:0043,:03:000:0021,:01:000:0013, :03:000:0108, :01:000:0137, :02:000:0088 у ДЗК, оскільки вказані обставини відмови не були покладені в основу спірного розпорядження, а також невідображення земельних ділянок в електронній системі ДЗК не є достатнім доказом відсутності права користування ними позивачем.

Апеляційний суд дослідив договори оренди землі з урахуванням договорів про внесення змін та доповнень до договорів оренди землі, які зареєстровані у встановлену законом порядку: від 27 жовтня 2014 року (земельні ділянки з кадастровим номером: :02:000:0088, :01:000:0013, :03:000:0043); від 26 вересня 2014 року (земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0137); від 28 квітня 2015 року (земельні ділянки з кадастровим номером: :03:000:0108, :03:000:0021), та установив, що на момент звернення із заявою (серпень 2023 року) строк дії договорів не сплинув, доказів їх дострокового розірвання відповідач не надав.

За висновком суду апеляційної інстанції, лише відсутність відомостей про земельні ділянки в ДЗК не є достатньою підставою для відмови у наданні позивачу податкових пільг.

Доводи апеляційної скарги позивача в частині обраного судом способу захисту суд апеляційної інстанції відхилив, вважаючи їх помилковими. В оскаржуваній постанові зауважено, що суди не мають права втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування у процесі виконання ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не мають права переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність до нормативно-правових актів, що мають вищу юридичну силу. Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Верховний Суд, переглянувши рішення судів попередніх інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, вбачає підстави для часткового задоволення касаційної скарги.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень та змісту касаційної скарги зрозуміло, що ключовим питанням судового провадження є наявність дискреційних повноважень Шевченківської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області.

Колегія суддів Верховного Суду визнає, що висновки судів про наявність дискреційних повноважень, покладене в основу судової аргументації, є помилковими з огляду на наступне.

Визначення поняття «податкова пільга» вказане в пункті 30.1 статті 30 ПК України: «Податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті».

Керуючись пунктом 30.2 названої статті підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Аналіз наведених норм права свідчить, що податкова пільга за своєю природою не може бути індивідуальною. Податкова пільга стосується виключно окремих характеристик, пов`язаних з виникненням, зміною чи припиненням податкового обов`язку.

Вказане підтверджується й першим абзацом підпункту 12.3.7 пункту 12.3 статті 12 ПК України, в якому встановлено заборону на встановлення індивідуальних пільг з місцевих податків та зборів.

Однак, Законом України від 11 квітня 2023 року № 3050-IX це положення доповнено новими абзацами, згідно яких, зокрема, дія абзацу першого цього підпункту не поширюється на прийняття сільськими, селищними, міськими радами, військовими адміністраціями та військово-цивільними адміністраціями рішень про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами (з обов`язковим зазначенням кадастрових номерів таких земельних ділянок), а також про внесення змін до таких рішень.

Відповідно «індивідуальна податкова пільга» не передбачена податковим законодавством у тлумаченні пункту 30.2 статті 30 ПК України.

Власне «пільга» з єдиного податку встановлена в пункті 292-1.1 статті 292-1 ПК України, за якою площі земельних ділянок, що перебувають у консервації, забруднені вибухонебезпечними предметами або непридатні для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, не є об`єктом оподаткування єдиним податком для платників єдиного податку четвертої групи на період консервації або на період, коли земельні ділянки були забруднені вибухонебезпечними предметами, або на період, коли земельні ділянки були визнані потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами.

Вона безпосередньо стосується конкретної характеристики об`єкта оподаткування, що впливає на податковий обов`язок.

Враховуючи вищенаведене правове регулювання спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що військова адміністрація обмежена рамками імперативних приписів законодавства, які надають їй два можливих варіанти рішення: задовольнити заяву за наявності законних підстав чи надати обґрунтовану відмову. Дискреція в цьому питанні відсутня, оскільки адміністративний орган не має права самостійно ухвалювати рішення діяти чи не діяти або визначити спосіб дій.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Колегія суддів Верховного Суду наголошує, що дискреція органу державної влади чи місцевого самоврядування можлива лише в тому випадку, коли альтернативне рішення є законним і правомірним. Дискреція не є довільною, вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), оскільки згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суди попередніх інстанцій помилково кваліфікували акт віднесення земельної ділянки до певної категорії, як «встановлення пільги» та помилково покликаються на пункт 28 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Жодних елементів податку такі дії військової адміністрації не встановлюють і їх окремі характеристики не визначають.

Така «пільга» не стосується ні групи платників податків, ні характеристик об`єкта оподаткування. Окрім цього, встановлення такої «пільги» не є нормативним актом, оскільки не містить правила поведінки (норми права), а є актом індивідуальної дії.

У зв`язку з чим, в порядку судового розгляду може бути переглянуте питання законності та правомірності (не)віднесення земельної ділянки до таких, що вважаються потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами.

При цьому, ухвалення рішення у справі обумовлене вимогами ефективності судового захисту. Рішення, яке зобов`язує «повторно розглянути заяву», не захищає права і свободи, не привносить правової визначеності. Військова адміністрація може прийняти аналогічне рішення, яке стане предметом нового судового оскарження.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Колегія суддів Верховного Суду звертає увагу на аргументацію щодо даних Державного земельного кадастру. Суди попередніх інстанцій установили, що територія, на якій розташовані земельні ділянки позивача, включена до «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», як і весь Куп`янський район Харківської області. Отже відповідач мав прийняти рішення про надання позивачу податкових пільг. Локальні неточності в цьому питанні не можуть позбавляти права на пільгу за наявності встановлених Законом умов.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 349 КАС суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Згідно з частиною першою статті 351 цього Кодексу суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

Узагальнюючи наведене, колегія суддів визнає, що судові рішення в частині зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ФГ «Клепки» не можна вважати такими, що відповідають вимогам статті 242 КАС України, відповідно до частин першої та четвертої якої рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За результатами касаційного розгляду колегія суддів констатує наявність підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції в частині зобов`язання військової адміністрації повторно розглянути заяву ФГ «Клепки» від 31 серпня 2023 року №2-2023 про визнання земельних ділянок загальною площею 1389,4379 га, які розташовані за межами с. Березівка на території Шевченківської селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області, потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами та надання пільг зі сплати єдиного податку четвертої групи з 08 вересня 2022 року по 31 грудня 2022 року, зі сплати єдиного податку четвертої групи з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року, з урахуванням висновків суду в цій справі, і ухвалення нової постанови про задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача прийняти рішення про визнання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які знаходиться за межами населених пунктів Березівської сільської ради на території Шевченківського району Харківської області, кадастрові номери та площа яких зазначені в заяві №2-2023 від 31 серпня 2023 року, потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами та надати позивачу пільги з місцевих податків і зборів, а саме: зі сплати єдиного податку ІV групи з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року за земельні ділянки.

Керуючись статтями 341, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, колегія суддів Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Фермерського господарства «Клепки» задовольнити.

Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2025 року у справі №520/9626/24 скасувати в частині зобов`язання Шевченківської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області повторно розглянути заяву Фермерського господарства «Клепки» від 31 серпня 2023 року №2-2023 про визнання земельних ділянок загальною площею 1389,4379 га, які розташовані за межами с. Березівка на території Шевченківської селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області, потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами та надання пільг зі сплати єдиного податку четвертої групи з 08 вересня 2022 року по 31 грудня 2022 року, зі сплати єдиного податку четвертої групи з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року, з урахуванням висновків суду в даній справі.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою зобов`язати Шевченківську селищну військову адміністрацію Куп`янського району Харківської області прийняти рішення про визнання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які знаходиться за межами населених пунктів Березівської сільської ради на території Шевченківського району Харківської області, кадастрові номери та площа яких зазначені в заяві №2-2023 від 31 серпня 2023 року, потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами та надати позивачу пільги з місцевих податків і зборів, а саме: зі сплати єдиного податку ІV групи з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року за земельні ділянки.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2025 року у справі №520/9626/24 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області (, адреса: 63601, Україна, Куп`янський р-н, Харківська обл., селище Шевченкове, вулиця Стуса Василя, будинок, 2) на користь Фермерського господарства «Клепки» (, адреса: 63702, Україна, Куп`янський р-н, Харківська обл., місто Куп`янськ, вулиця Сватівська, будинок, 56) судовий збір за подання касаційної скарги в сумі 4844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) гривні 80 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча Р. Ф. Ханова

Судді: Л. І. Бившева

В. В. Хохуляк