Справа № 157/694/25
Суддя: Антонюк О. В.
Дата ухвалення: 2025-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/694/25
Провадження №2-а/157/85/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Солошик Д.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВН № 268 від 17 квітня 2025 року і провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, а також стягнути на його користь сплачений судовий збір. В обґрунтування вимог зазначає, що 17.04.2025 постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 серії ВН № 268 від 17 квітня 2025 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що він, будучи в належний спосіб оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04 березня 2025 року не з`явився за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була скерована 19.02.2025, та не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_2 про причини своєї неявки у строк 7 днів, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме абз. 1 ч.1 та абз. 12 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», під час дії особливого періоду. Його дії кваліфіковані за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Із оскаржуваною постановою він не згідний , вважає притягнення до адміністративної відповідальності безпідставним. Він, ОСОБА_1 , 15 квітня зайшов у програму Резерв+, і там йому висвітилось попередження, що у нього є порушення правил військового обліку. Він не зрозумів причину цього, так як у нього є діюча відстрочка до 8 травня 2025, і його військово-облікові дані оновлені вчасно, тому він вирішив звернутися в ІНФОРМАЦІЯ_2 , щоб уточнити, яке саме у нього порушення. В ІНФОРМАЦІЯ_2 йому повідомили, що йому була повістка, але він не з`явився вчасно, і тому на нього склали постанову і виписали штраф 17 000 грн. Він пояснив працівникам РТЦК та СП, що повістку він не отримував, ніхто йому її не приносив, а він постійно знаходився вдома. Він попросив працівників РТЦК та СП показати йому повістку, але йому ніхто не пред`явив ні поштового конверта, ні поштової квитанції, ні самої повістки. Натомість йому сказали: «Ідіть в сільську раду і там уточняйте про Вашу повістку». Також йому не дали копію протоколу, а тільки саму постанову. При розгляді справи працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 не взяли до уваги його усні та письмові пояснення про те, що він повістку не отримував і не знав про її існування, повістка на його зареєстровану адресу взагалі не надходила, бо він постійно знаходився вдома, а навіть якщо короткочасно відлучався з дому в магазин чи в церкву, то вдома завжди хтось був з домашніх, він вчасно оновлював свої військово-облікові дані, він одразу самостійно звернувся в РТЦК та СП, коли побачив попередження в додатку Резерв+, йому не могла бути виписана повістка, оскільки він мав діючу відстрочку до 08 травня 2025, а всі необхідні військово-облікові дані були вчасно оновлені. Також відповідачем не були взяті до уваги пом`якшуючі обставини, що його сім`я стоїть на обліку як малозабезпечена, у нього семеро неповнолітніх дітей, дружина вагітна на сьомому місяці, і така сума штрафу в 17 000 грн є дуже великою для його сім`ї. Вважає, що відповідачем не було зібрано та не представлено йому при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів вчинення ним інкримінованого йому правопорушення. Будь-яких доказів (копії повістки чи корінця повістки з підписом позивача про її отримання, відеозапису процесу вручення повістки, опису вкладення до конверта, зворотного повідомлення про вручення, фіскального чека Укрпошти про надіслання повістки поштою), того, що йому була вручена чи направлена поштою відповідна повістка, із зазначенням строку явки, відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення йому представлено не було і відповідні докази в процесі розгляду справи в порушення вимог ст. 279 КпАП України не досліджувалися. Тобто, твердження відповідача про те, що йому була вручена повістка на прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , не підтверджені жодними доказами. Крім того, відповідач в оскаржуваній постанові не посилається на те: ким саме ця повістка була виписана (якою саме уповноваженою особою); до якого саме ТЦК було його викликано. Тобто, йому не було відомо про існування повістки та відповідно, при винесені щодо нього постанови про адміністративне правопорушення відповідачем не було дотримано його процесуальні права, визначені ст 268 КпАП України, а саме, не було надано ніяких доказів вчинення мною правопорушення. Незважаючи на те, що згідно зі ст. 251 КпАП України, доказами по справі є пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речові докази, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у вищезазначеній постанові не зазначено будь-яких доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення та не наведено оцінки доказів. Під час розгляду справи він надав пояснення, що повістка не була йому належним чином вручена, що він не знав про її існування, що повістка взагалі не мала йому бути виписана, оскільки у нього всі дані оновлені вчасно і була діюча відстрочка до 8 травня, але його пояснення відповідачем не були взяті до уваги. Зазначені обставини свідчать про те, що відповідачем не розкрито суть начебто вчиненого ним правопорушення. Всупереч вимогам п. 6 Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони від 01.01.2024 № 3, до протоколу не долучено доказів, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, та які містять достовірну інформацію. Відповідно до вищезазначеної Інструкції, протокол складає уповноважена посадова особа територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Але йому не було надано його примірник протоколу, а тільки саму постанову. Розгляд справи щодо нього був упереджений, оскільки не було взято до уваги його пояснення, не досліджено обставин справи, не було надано ніяких доказів його вини.

Ухвалою судді від 22 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та у справі відкрито провадження.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з наведеним у позовній заяві підстав та пояснив, що своєчасно оновив свої дані, повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 не отримував, така йому не надходила, адже він постійно перебуває вдома, і має відстрочку від мобілізації, виховує семеро дітей, дружина на цей час вагітна, проте посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 не було взято до уваги зазначених обставин та безпідставно притягнуто його до адміністративної відповідальності, правопорушення він не вчиняв, жодних доказів на підтвердження скоєння ним адміністративного правопорушення відповідачем йому не було надано, їх також не надано суду.

Представник відповідача Шептур Т.В. у судове засідання не з`явилася, подала клопотання про відкладення розгляду справи.

У клопотанні не наведено причин неможливості явки представника ІНФОРМАЦІЯ_2 для участі у розгляді справи та не наведено причин щодо неможливості подання відзиву у встановлений в ухвалі про відкриття провадження від 22 квітня 2025 року, яку відповідачем було отримано 24 квітня 2025 року, строк, який є достатнім та був визначений з урахуванням встановленого ст. 286 КАС України строку для вирішення цієї категорії справ, та не заявлено клопотання про продовження цього строку.

За таких обставин та заслухавши думку позивача, який заперечив щодо задоволення клопотання представника відповідача, суд постановив, у задоволенні клопотання представника відповідача відмовити та справу розглянути у відсутності останнього.

Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 серії ВН № 268 від 17 квітня 2025 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень.

У цій постанові зазначається, що 17 квітня 2025 року о 12 год 30 хв у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що по АДРЕСА_1 , виявлено адміністративне правопорушення, що вчинив військовозобов`язаний ОСОБА_1 , а саме не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 за повісткою, що була скерована 19.02.2025 № 2576477. Згідно з розпорядженням № 969 від 19.02.2025 ОСОБА_1 був повідомлений про необхідність прибуття до ТЦК на 10 год 04.03.2025. Однак він не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_2 про причини своєї неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки, або в будь-який інший спосіб та надалі не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк, що не перевищує сім календарних днів. Згідно з затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки. Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та п. 23 Порядку, поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). У разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язується у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів. Відповідальність за встановлене правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КпАП України. Обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення: відсутні. Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення: відсутні.

Частиною 1 ст. 210-1 КпАП України встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 ст. 210-1 КпАП України встановлено адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Як вбачається з ч. 2 ст. 70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 6 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Частинами 3, 4 ст. 79 КАС України встановлено, що відповідач повинен подати суду докази разом із поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 як суб`єкт владних повноважень, дії якого оскаржуються, повідомлявся про час дату, та місце розгляду справи і йому надсилалася копія позовної заяви з доданими до неї документами, копія ухвали про відкриття провадження, що підтверджується підписом посадової особи (чергового ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у Книзі розносної кореспонденції суду про отримання документів 24.04.2025, запис № 1368. Однак, відповідач станом на дату розгляду справи не надав суду жодних доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності та не повідомив причин неможливості їх подання.

Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Окрім того, відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є суб`єктом владних повноважень, відзиву на позовну заяву не було подано та не повідомлено про поважність причин його не подання, не подано клопотання про продовження строку для подання відзиву, а тому суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 159 КАС України та за відсутності доказів на підтвердження правомірності оскаржуваного позивачем рішення, кваліфікує зазначене як визнання відповідачем позову.

Суду не надано жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке на останнього було накладено адміністративне стягнення.

В той же час з копії витягу з Резерв+ вбачається, що позивач своєчасно уточнив свої персональні дані, у нього є відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації до 08.05.2025 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КпАП України та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень належить скасувати і провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 77, 242-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити повністю.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення серії ВН № 268 від 17 квітня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Дата складення повного рішення 05 травня 2025 року.

Головуючий:О.В. Антонюк