Справа № 737/165/25
Суддя: Рубаненко Н. Ю.
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 737/165/25
Провадження № 2-а/737/3/25
РІШЕННЯ

іменем України

08 травня 2025 року с-ще Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Рубаненко Н. Ю., за участі секретаря Решітько А. Д., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

І. Обгрунтування позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 18.02.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію №3/9 від 18.02.2025, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. З ст. 210-1 КУпАП.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вина у скоєнні даного правопорушення не доведена, а постанова від 18.02.2025 підлягає скасуванню. Всупереч вимогам ст. 280 КУпАП начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 не були з`ясовані всі обставини справи та не були досліджені докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Позивач жодної повістки та повідомлення про направлення повістки від АТ «Укрпошта» не отримував та не знав про її існування. Про необхідність виклику 13 січня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачеві стало відомо від роботодавця, після чого він одразу з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Під час явки до даного ТЦК та СП відносно позивача 7 лютого 2025 року було складено протокол №3/9 про адміністративне правопорушення, а 18 лютого 2025 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП постановою №3/9.

Вважає, що у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні: докази належного оповіщення позивача, відсутня копія повістки, за якою позивач мав з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 , відсутні докази направлення повістки засобами поштового зв`язку у відповідності до Постанови КМУ № 560. Окрім того, постанова №3/9 не містить інформації про докази вчиненого правопорушення позивачем.

Окрім того, персональні дані ОСОБА_1 були уточнені вчасно - протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», а саме: 11.07.2024 року.

У протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від №3/9 від 07.02.2025 відсутні відомості про дату складення акту про неявку позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з п. 34 постанови Кабінету Міністрів України № 560 повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Однак, як вбачається зі змісту постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності №3/9 від 18 02 2025 року: «06.01.2025 до ВПЗ НОМЕР_1 надійшов рекомендований лист з позначкою «повістка від ТЦК». Вказане свідчить про недотримання вимог щодо належного направлення повістки, передбачених постановою КМУ № 560, оскільки зі змісту постанови відомо про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_6 13 січня, що є меншим, аніж 10 днів.

Згідно з п. 41 Постанови КМУ №560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу є: у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

У постанові №3/9 від 18.02.2025 зазначено: «07.01.2025 року вказаний лист був виданий листоноші для здійснення доставки адресату. В подальшому листоноша прибула за вказаною на конверті адресою, однак, у двір потрапити не змогла. У зв`язку з відсутністю поштової скриньки, повідомлення про поштове відправлення було залишено нею та додатково сказано, що наявне відправлення являється повісткою ТЦК та СП»

Зважаючи на відсутність поштової скриньки, листоноша повинна була проінформувати позивача за наявним номером телефону (який Позивач самостійно повідомив під час уточнення своїх персональних даних) про наявність відправлення «Повістка ТЦК». Однак, листоноша нібито залишила повідомлення у незрозумілому навіть у тексті постанови №3/9 місці та не вжила належних заходів щодо оповіщення позивача про наявність нібито повістки від ТЦК у відділенні зв`язку за його контактним номером телефону, оскільки жодного повідомлення позивачеві не надходило. Зважаючи на це, вважає, що є наявним факт неналежного оповіщення військовозобов`язаного про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, Позивач не був повідомлений про виклик його до ІНФОРМАЦІЯ_3 у спосіб, як того вимагає чинне законодавство України.

В оскаржуваній постанові №3/9 від 18.02.2025 за справою про адміністративне правопорушення не вказано, якими саме доказами підтверджується вина позивача у скоєнні вказаного в постанові адміністративного правопорушення, тобто докази його вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення відсутні.

Окрім того, позивач не мав умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, зокрема на неявку на виклик до РТЦК, оскільки самостійно з`явився 07 лютого 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивачем було вчасно уточнено дані та отримано відстрочку.

Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію №3/9 від 18.02.2025, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити в зв`язку за відсутністю в діях події і складу адміністративного правопорушення, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_4 на рахунок ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 605 грн 60 коп.

ІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 28.02.2025 було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачам встановлено строк для подання відзиву.

24.04.2025 судом було витребувано в ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутні у поданому ним відзиві копії додатків, а саме: повістки №1607034 від 31.12.2024; конверта; повідомлення про вручення поштового відправлення; розписки від 13.02.2025; роз`яснень щодо невручення рекомендованого листа від 13.02.2025.

ІІІ. Позиція відповідача 1

28.03.2025 від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позов ОСОБА_1 , згідно з яким відповідач 1 вважає, що позовна заява не може бути задоволена, оскільки відносно позивача 07 лютого 2025 року був складений протокол №3/9 про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме не прибуття за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Адже, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці. Однак, в порушення вказаних вимог позивач не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_7 за повісткою №1607034 від 31.12.2024 (трек-номер АТ «Укрпошта» 980), чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, внаслідок чого і був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Позивач був ознайомлений з доказами щодо вчинення ним адміністративного правопорушення. Зокрема, ознайомлений з повісткою на прибуття до ТЦК та СП, що надсилалася засобами поштового зв`язку та відповідним конвертом з наявними відмітками щодо причин невручення поштового відправлення позивачу.

Внаслідок ознайомлення позивачем було заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з тим, що йому потрібен час для з`ясування причин невручення йому вказаного вище поштового відправлення. Таке клопотання позивача було задоволено, а розгляд справи було відкладено на 18 лютого 2025 року.

Надалі позивач прибув на розгляд справи та надав роз`яснення начальника ВПЗ 16300 від 13.02.2025, з якого вбачається, що 06.01.2025 до ВПЗ НОМЕР_1 надійшов рекомендований лист з позначкою «повістка ТЦК» на ім`я позивача, а 07.01.2025 року вказаний лист був виданий листоноші для здійснення доставки адресату. У подальшому листоноша прибула за вказаною на конверті адресою, однак потрапити у двір не змогла, після чого залишила належним чином оформлене повідомлення про надходження на ім`я позивача рекомендованого поштового відправлення з позначкою «повістка ТЦК». Оскільки позивач за отриманням поштового відправлення не з`явився, то такий лист було повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_7 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до положень п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (далі Порядок № 560), належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи.

Тобто, позивач вважається таким, що був належним чином повідомлений про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_7 , а тому притягнення його до адміністративної відповідальності є обґрунтованим.

Під час розгляду справи начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 максимально з`ясовувалися всі обставини справи та надавалася можливість позивачу як реалізувати своє право на захист, так і подати нові докази, які були враховані при винесенні оскаржуваної постанови.

Твердження позивача про те, що відносно нього мав бути складений акт про неявку за повісткою, який мав би слугувати доказом по справі є необґрунтованим, адже складання таких актів не передбачено нормами чинного законодавства.

У той же час, викладаючи свої пояснення у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення та поданій позовній заяві, позивач сам визнає факт неявки ним за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_7 . При розгляді справи начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач також визнавав факт неявки за повісткою.

Незрозумілим є посилання позивача на ті обставини, що начебто в його повістці про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_7 не вказана мета такого виклику. Адже, як вбачається з копії повістки, метою такого виклику була необхідність уточнення даних. При чому, жоден нормативно-правовий акт не надає права особам, яким надана відстрочка або які у відповідності до підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року №3633-IX уточнили свої персональні дані у період з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року, не з`являтися за викликом до відповідного ТЦК та СП чи його відділу.

Відповідно до норм вказаного закону військовозобов`язані мали уточнити лише адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти). У той же час, стаття 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» має значно більший перелік персональних даних, які систематично варто уточнювати, у тому числі шляхом особистої явки за викликом до відповідного ТЦК та СП чи його відділу. Тим паче, що відповідно до п. 34 Порядку №560 повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання. Тобто, законодавцем було чітко визначено, що після завершення 60 днів наданих для уточнення адреси проживання, номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти, військовозобов`язаним може бути надіслана повістка про виклик до ТЦК та СП, що й було реалізовано відносно позивача.

Вважають, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ним передбаченого законодавством обов`язку під час проведення загальної мобілізації в умовах триваючої протягом десяти років збройної агресії російської федерації проти України відповідає завданням, визначеним в ст. 1 КУпАП, відповідає ступеню вчиненого ним правопорушення, а також направлене як на виховання самого правопорушника з метою запобігання вчинення ним інших правопорушень під час здійснення мобілізації, так і на запобігання вчиненню аналогічних правопорушень іншими особами. Оскільки безпідставне уникнення відповідальності призводить до руйнування правового порядку, засад функціонування демократичного суспільства та правової держави, що є неприпустимим у період, коли існує реальна загроза знищення суверенітету та незалежності України, як держави.

Крім того, вважає, що позивачем обрано неналежних відповідачів, визначення терміну суб`єкта владних повноважень, визначено в п. 7 ч. 1 ст. 4 КАСУ, а саме: суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Положення «Про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 № 154, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки як структурні підрозділи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, областей, м. Києва підпорядковуються відповідному ІНФОРМАЦІЯ_8 , на території відповідальності якого вони перебувають згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Абз. 1 п. 1 Постанови № 154 передбачає, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Отже, ІНФОРМАЦІЯ_4 дійсно є відокремленим структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_9 та не є юридичною особою, однак в той же час він є суб`єктом владних повноважень в розумінні п. 7 ч. 1 ст. 4 КАСУ.

Позивач не оскаржував постанову № 3/9 від 18 лютого 2025 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 до вищестоящого органу ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ) в порядку статті 288 КУпАП, а отже, ІНФОРМАЦІЯ_10 не міг знати про прийняті рішення відносно позивача.

Вважає, що позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_9 про визнання протиправною та скасування постанови № 3/9 від 18 лютого 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 не може бути задоволено з підстав пред`явлення до неналежного відповідача.

IV. Позиція відповідача 2

ІНФОРМАЦІЯ_11 23.03.2025 надав відзив на позов аналогічного змісту, однак без посилання на те, що він є неналежним відповідачем у справі.

V. Доводи позивача

25.03.2025 до суду надійшла відповідь на відзив ІНФОРМАЦІЯ_3 від ОСОБА_1 , в якій він зазначив, що згідно з п. 34 Постанови Кабінету Міністрів України №560 повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. Однак, як вбачається з доданої копії повістки №1607034 до відзиву на позовну заяву, дана повістка була сформована 31.12.2024. Окрім того, до відзиву на позовну заяву було додано копію конверта, в якому було направлено повістку №1607034, на якому розміщений тринадцятизначний номер поштового відправлення «06 102 1892 59 80». Здійснивши перевірку даного поштового відправлення за трекінгом АТ «Укрпошта» стало відомо, що дану повістку було відправлено з м. Київ (не з с. Куликівка Чернігівської обл.) 03.01.2025 року. Відповідно, 48 годин, протягом яких мала бути направлена повістка закінчилися о 18 годині 07 хвилин 02 січня 2025 року, а не 03 січня 2025 року.

Згідно з п. 82 Постанови Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку, якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника».

Здійснивши перевірку поштового відправлення за трекінгом АТ «Укрпошта» «06 102 1892 59 80» відомо, що 06.01.2025 року дане відправлення прибуло до відділення 16300 (с. Куликівка Чернігівської обл.), 07.01.2025 зафіксовано невдалу спробу вручення, а 09.01.2025 зафіксовано повернення відправлення. Таким чином, після інформування 07.01.2025 ОСОБА_1 мав строк для отримання відправлення - 3 робочі дні. Однак, всупереч положенням п. 82 Постанови КМУ №270, дане відправлення було повернуто відправнику 09.01.2025, що фізично унеможливило отримати поштове відправлення у передбачений законодавством строк,

На адвокатський запит Міняйла Я. В. Акціонерним товариством «Укрпошта» було направлено відповідь №1.03.009.004.-10250-25 від 24.03.2025 року, з якої відомо наступне: «Повідомлення про надходження вищевказаного рекомендованого листа залишено у щілині хвіртки, так як поштова скринька у адресата відсутня. Інформування адресата за номером телефону не здійснювалось, оскільки номер телефону адресата не було зазначено». Таким чином, позивач не був повідомлений про виклик його до ІНФОРМАЦІЯ_3 у спосіб, як того вимагає чинне законодавство України.

Згідно з повісткою №1607034 ОСОБА_1 мав прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою уточнення даних. Однак, в матеріалах справи міститься електронний військово-обліковий документ ОСОБА_1 в паперовій формі, у якому зазначено, що дані військовозобов`язаного були уточнені вчасно, а саме 11.07.2024.

Згідно з приміткою до ст.ст. 210, 210-1 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов язаного, резервіста ишяхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаціішими системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

У зв`язку з тим, що дані ОСОБА_1 були уточнені вчасно, уповноважені представники ІНФОРМАЦІЯ_3 мали фізичну можливість самостійно отримати інформацію за допомогою електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, вважає, що виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 повісткою №1607034 з метою уточнення даних є безпідставним.

02.04.2025 до суду надійшла відповідь на відзив ІНФОРМАЦІЯ_9 від ОСОБА_3 в якій він висловлює незгоду з позицією відповідача 1 та посилається на неналежне його оповіщення про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

VІ. Фактичні обставини, встановлені Судом

Згідно з постановою №3/9 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 18 лютого 2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , встановив, що 7 лютого 2025 року уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_7 було складено протокол № 3/9 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у зв`язку з тим, що 13 січня 2005 року, всупереч положенням ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_7 . Відповідно до статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, відповідно до положень пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2024 № 560. ОСОБА_1 був належним чином оповіщений про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_7 , однак за викликом не прибув, чим в умовах особливого періоду вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП України та постановив накласти на громадянина ОСОБА_1 штраф у розмірі 17000 грн (а.с. 10-11).

На вимогу суду відповідачем була надана копія повістки № 1607034, адресованої ОСОБА_1 , де зазначено, що йому належить з`явитися: АДРЕСА_1 , 13.01.2025 о 14:00 годині для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_3 (Куликівка) (а.с. 69).

Згідно з описом вкладення до рекомендованого поштового відправлення № 980 на ім`я ОСОБА_1 у поштовому відправленні міститься повістка, дата документу 31 грудня 2004 року, номер документу 1607034 (а.с. 70).

Згідно з довідкою про причини повернення, посилання 09.01.2025 повертається через відсутність адресата за вказаною адресою (а.с. 71).

Згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16 січня 2024 року № 3В/216, ОСОБА_1 11.01.2024 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до абзацу 11 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки він має дружину з числа осіб з інвалідністю третьої групи. Довідка дійсна терміном до 27 грудня 2024 року у разі наявності військово-облікового документа (а.с. 12).

Згідно з посвідченням № 353 від 22.01.2025 про відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час, виданим ІНФОРМАЦІЯ_4 , військовозобов`язаному ОСОБА_1 , 1984 року народження, що працює в АДРЕСА_2 , на посаді апаратника термічного оброблення ковбасних виробів, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 18 березня 2015 року № 493 згідно з переліком посади професій (додаток до розпорядження № 23), розділ ІІ п. 14, надано відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час на 12 місяців з дня оформлення відстрочки від призову. Дата видачі: 22 січня 2025 року (а.с. 13).

За даними застосунку «Резерв +» військово-обліковий документ, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , військовозобов`язаний, ІНФОРМАЦІЯ_13 ( ОСОБА_4 ), придатний, дата ВЛК 21.12.2023, звання «солдат», дані уточнено 11.07.2024, дані уточнені вчасно (а.с. 14).

ОСОБА_1 має військовий квиток серія НОМЕР_2 , до якого співробітниками ТЦК та СП внесені всі дані про військовозобов`язаного, включаючи групу крові та щеплення (а.с. 15-18).

Згідно з відповіддю Акціонерного товариства «Укрпошта» адвокату Ярославу Міняйлу на адвокатський запит від 17.03.2025, за повідомленням відповідних структурних підрозділів «Укрпошти» рекомендований лист № 5980, відправником якого значиться ІНФОРМАЦІЯ_13 з позначкою «повістка ТЦК», адресований ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , надійшов 06.01.2025 до відділення Куликівка з індексом 16300, доставлявся листоношою 07.01.2025 за вказаною адресою, однак вручити дане відправлення не надалось можливим, так як двері ніхто не відчинив. Повідомлення про надходження вищевказаного рекомендованого листа залишено у щілині хвіртки, так як поштова скринька адресата відсутня. Інформування адресата за номером телефону не здійснювалось, оскільки номер телефону адресата не було зазначено. Рекомендований лист № 980 не був вручений адресату, повернений відправнику 09.01.2025 за зазначенням причини повернення у довідці - «адресат відсутній за вказаною адресою». Копії повідомлень про надходження поштового відправлення та довідки ф.20 не складаються і не залишаються у відділенні, оскільки це не передбачено правилами та розпорядчими документами «Укрпошти» (а.с. 36-38).

Згідно з трекінгом «Укрпошти» відправлення № 80: прийнято місто Київ Україна - 3 січня 2025 року, виїхав з логістичного центру Київ правий - 3 січня 2025 року, прибуло до логістичного центру терміналу України - 4 січня 2025 року, прибуло до логістичного центру міста Чернігова - 4 січня 2025 року, виїхало з логістичного центру міста Чернігова Україна - 6 січня 2025 року, прибуло до відділення 16300 селища Куликівка - 6 січня 2025 року, невдала спроба вручення 16300 селище Куликівка - 7 січня 2025 року, повернення відправнику - 9 січня 2025 року, вручено за довіреністю -10 січня 2025 року (а.с. 39-40).

За даними застосунку «Резерв +» документ №1607034, тобто повістка, була виписана 31 грудня 2024 року о 18:07, номер поштової відправлення 9080, мета виклику «для уточнення даних», адреса: Чернігівська область, смт Куликівка, вулиця Пирогова, 5А, дата та час явки: 13 січня 2025 року 14:00 (а.с.41-42).

VІІ. Оцінка Суду

Визначення відповідачів, предмету та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Незважаючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_11 не має статусу юридичної особи та є відокремленим підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_1 , він є суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України та може бути належним відповідачем у спорі, пов`язаному зі скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, яка прийнята начальником цього районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Такий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19 жовтня 2022 року у справі № 522/22225/21.

При цьому, відповідно до п. 7 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року №154, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки не є юридичними особами та є відокремленими структурними підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Натомість територіальні центри комплектування та соціальної підтримки областей є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. За таких обставин саме відповідні обласні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до Бюджетного кодексу України є розпорядниками бюджетних коштів, які одержують відповідні бюджетні асигнування. У зв`язку із заявленням вимоги позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 605 грн 60 коп, ІНФОРМАЦІЯ_14 є належним відповідачем як розпорядник бюджетних коштів.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з приміткою до ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд вважає за необхідне зазначити:

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, протокол та оскаржувана постанова не можуть бути єдиними та достатніми доказами вчинення адміністративного правопорушення.

Сторонами не спростовувалось, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан. З цієї дати діє воєнний стан, а тому, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію є підставою для притягнення до відповідальності, зокрема, за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Позивач також не заперечував свого обов`язку відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Однак доказів протиправної та винної (умисної або необережної ) бездіяльності позивача, що є обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, суду не надано.

Зокрема, відповідачами не заперечувалось, що повістки ТЦК та СП про виклик на 13.01.2025 ОСОБА_1 не отримував.

Відповідачі вважають його належним чином оповіщеним про виклик, з чим суд погодитись не може.

Так, залишення повідомлення про наявність у поштовому відділенні повістки ТЦК у щілині хвіртки викликає розумні сумніви у тому, що позивач мав реальну можливість її отримати.

Відповідно до змін, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 2024 р. № 1147, що вносяться до Правил надання послуг поштового зв`язку: У пункті 82: 1) доповнений пункт після абзацу першого новим абзацом такого змісту: «Рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК»». У зв`язку з цим абзац другий вважається абзацом третім; 2) доповнений пункт абзацом такого змісту: «Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.»

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що строк очікування явки отримувача повістки до поштового відділення після залишення йому повідомлення дотриманий не був, оскільки повістка була не вручена 07.01.2025 та повернена вже 09.01.2025, замість очікування протягом трьох робочих днів.

В силу презумпції невинуватості всі сумніви тлумачаться судом на користь позиції позивача, який у спірних правовідносинах очевидно є слабкою стороною та має обмеження в можливостях збирати докази.

Враховуючи, що ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_7 для уточнення даних, суд дослідив питання необхідності уточнення даних та наявність у позивача умислу ухилитися від явки до ТЦК, та вважає за необхідне зазначити, що відсутність будь-яких відомостей у постанові про адміністративне правопорушення щодо доказів отримання позивачем повістки про виклик на 13.01.2025 та неявки позивача за викликом саме за цією повісткою для оновлення даних свідчать про те, що позивач обґрунтовано посилається на відсутність законних підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Облікові дані позивача оновлені в мобільному застосунку «Резерв+» у 2024 році. Йому надавалась відстрочка від мобілізації 11.01.2024. Також 22.01.2025 ОСОБА_1 надана відстрочка від мобілізації на 12 місяців на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 18 березня 2015 р. № 493 «Про затвердження переліків посад і професій військовозобов`язаних, які підлягають бронюванню на період мобілізації та на воєнний час», що свідчить про відсутність підстав у позивача для ухилення від явки до цієї установи, оскільки йому було достовірно відомо, що він не підлягає призову на військову службу у зв`язку з наявністю підстав для відстрочки.

Застосувавши до позивача адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 210-1 КУпАП, відповідач не зазначив у спірній постанові які саме військово-облікові дані не уточнив позивач, а відсутність такої вказівки є перешкодою для перевірки судом можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних військовозобов`язаного шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, а відповідно і правомірність виклику до ТЦК та СП на 13.01.2025.

Таким чином, маючи в своєму розпорядженні станом на 18.02.2025 дані від «Укрпошти» та від ОСОБА_1 , що повістка ТЦК йому вручена не була, повідомлення про її існування залишено у сумнівному місці, повістка повернулася не врученою раніше встановленого законодавством терміну, суб`єкт владних повноважень повно і об`єктивно обставин справи не з`ясував та вирішив її в порушення принципу верховенства права.

Суб`єкт владних повноважень за обставинами даної справи порушив принцип належного урядування, сформований у рішеннях ЄСПЛ, до змісту якого включаються: 1) покладення на суб`єктів владних повноважень зобов`язання запроваджувати внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок; 2) якщо діяльність суб`єкта владних повноважень впливає на основоположні права людини, такі суб`єкти повинні діяти вчасно, в належний і якомога послідовніший спосіб; 3) ризик будь-якої помилки суб`єкта владних повноважень повинен покладатися на такого суб`єкта, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються; 4) застосування принципу належного урядування, як правило, не повинно перешкоджати суб`єкту владних повноважень виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість; 5) потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій суб`єкта владних повноважень (див. Рішення ЄСПЛ у Справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04), прийняте 20.10.2011 року (набуло статусу остаточного 20.01.2012 року).

Суд дійшов висновку, що принцип належного врядування порушений ще до направлення позивачу повістки про явку до ТЦК, оскільки належний відповідач конкретну мету такої явки не визначив, найменш затратним способом - телефоном позивача не повідомив, діяв у незрозумілий для позивача спосіб, оскільки той мав обґрунтовані підстави вважати, що всі його дані наявні у ТЦК та СП.

Обговорюючи питання наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та дотримання принципу належного врядування, який знайшов своє відображення у примітці до ст. 210 КУпАП, суд дійшов висновку, що суб`єктивна сторона вказаного правопорушення не доведена, а принцип належного врядування суттєво порушений, що є підставою для задоволення позову.

VІІІ. Розподіл судових витрат між сторонами

Положенням ч. 1 ст. 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В силу вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати позивача у виді судового збору в розмірі 605 грн 60 коп, які підтверджені документально (а.с .1) необхідно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 2, 9, 33, 210, 210-1, 251, 258, 283, 288, 289 КУпАП, ст. ст. 6, 8, 9, 12, 94, 241-246, 255, 257-263, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення №3/9 від 18.02.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 605 грн 60 коп.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 .

ВІДПОВІДАЧ 1: ІНФОРМАЦІЯ_14 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_5 .

ВІДПОВІДАЧ 2: ІНФОРМАЦІЯ_11 , АДРЕСА_6 .

Суддя Н. Ю. Рубаненко