Справа № 160/31075/24
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 травня 2025 року м. Дніпросправа № 160/31075/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у м. Києві

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року (суддя К.С. Кучма) у справі № 160/31075/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у м. Києві, у якому просив:

- визнати бездіяльність відповідача протиправною щодо винесення відмови оформленої листом № від 14.10.2024 року (482490) в зарахуванні позивачу до стажу служби в поліції службу в податковій міліції;

- зобов`язати відповідача зарахувати до стажу служби в поліції службу в податковій міліції періоду з 17.09.2002 року по 24.09.2021 року, з встановлення позивачу надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки з 15.08.2023 року по даний час;

- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу різницю стажу служби в поліції службу в податковій міліції, періоду з 17.09.2002 року по 24.09.2021 року, з врахування відповідних надбавок, стажу, звання, відпусток та інших виплат з 15.08.2023 року по даний час.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив службу в органах податкової міліції з 17.09.2002 р. по 24.09.2021 р. та відповідно до витягу із наказу ДФС України від 20.09.2021 р. №1325-о «Про звільнення працівників податкової міліції», був звільнений. Позивач вважає, що служба в органах податкової міліції здійснювалася в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, тобто прирівнюється до служби в органах внутрішніх справ України, а відтак повинна зараховуватися до стажу служби в поліції.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в м.Києві щодо незарахування до стажу служби в поліції позивача періоду служби в податковій міліції з 17.09.2002 року по 24.09.2021 року;

- зобов`язано Головне управління Національної поліції в м.Києві зарахувати позивачу до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, наявний станом на 15.08.2023 року (дату прийняття на службу в поліції) стаж служби в податковій міліції з 17.09.2002 року по

24.09.2021 року.

У задоволенні решти позовної заяви - відмовлено.

Судом першої інстанції зазначено, що на позивача під час проходження служби в період з 17.09.2002 року по 24.09.2021 року в органах податкової міліції розповсюджувалася дія нормативно-правових актів органів внутрішніх справ України (пізніше - поліції) та він мав такий же правовий статус як особи начальницького і рядового складу в органах внутрішніх справ України, а в подальшому - поліції.

Відтак, відповідачем безпідставно не зараховано стаж служби позивача в органах податкової міліції до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки. У цілях встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки стаж служби зараховується календарно.

З огляду на викладене, суд вважав, що належним способом захисту порушеного права є визнання протиправними дій відповідача щодо не зарахування до стажу служби в поліції позивачу періоду служби в податковій міліції з 17.09.2002 року по 24.09.2021 року та зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, наявний станом на 15.08.2023 року (дату прийняття на службу в поліції) стаж служби в податковій міліції з 17.09.2002 року по 24.09.2021 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Національної поліції у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що приписи ч.2 ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію» містять виключений перелік посад (видів служби), які зараховуються до стражу служби в поліції, і цей перелік не підлягає розширенню. Звертає увагу, що в цьому переліку відсутня служба в ДФС України (податкова міліція). Вважає, що служба в ДФС України не підлягає зарахуванню до стажу служби в поліції.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач проходив службу в податковій міліції у період з 17.09.2002 року по 24.09.2021 року, що підтверджується копією послужного списку.

Відповідно до записів трудової книжки від 31.07.2000 року позивач проходив службу в органах податкової міліції з 17.09.2002 року по 24.09.2021 року.

Згідно із витягом з наказу Державної фіскальної служби України від 20.09.2021 р. №1325-о вислуга років позивача станом на 24.09.2021 року складає у календарному обчисленні 19 років 11 місяців 18 днів, у пільговому 20 років 05 місяців 18 днів.

Відповідно до витягу з наказу Головного управління Національної поліції в м.Києві від 15.08.2023 р. №1397 о/с позивача прийнято на службу до поліції та визначено стаж служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки 00 років 00 місяців 01 день.

12.09.2024 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив зарахувати стаж в органах податкової міліції з 17.09.2002 р. по 24.09.2021 р., та відповідну вислугу років у календарному та пільговому обчисленні на день його звільнення з податкової міліції, до стажу роботи та вислуги років в органах Національної поліції України, що дає право на встановлення відповідної надбавки за вислугу років і надання додаткової оплачуваної відпустки, а також здійснити відповідні перерахунки.

Листом «Про надання інформації» від 14.10.2024 р. № відповідач повідомив позивача, що статтею 78 Закону України «Про Національну поліцію» не передбачено зарахування до стажу служби в поліції службу в податковій міліції, а тому правові підстави для задоволення заяви про встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки відсутні.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 78 Закону №580-VIII до стажу служби в поліції зараховується зокрема служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Колегія суддів встановила, що за змістом трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , він проходив службу в органах податкової міліції з 17.09.2002 року по 24.09.2021 року.

Згідно з пунктом 353.1 статті 353 Податкового кодексу України (в редакції, чинній станом на час проходження служби позивачем) особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Відповідно до пункту 356.1 статті 356 ПК України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України «Про Національну поліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Частина перша статті 24 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 4 грудня 1990 року №509-XII визначала, що особи начальницького складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ.

Держава гарантує правовий і соціальний захист осіб начальницького складу податкової міліції та членів їх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України «Про міліцію»" (стаття 26 Закону №509-XII).

Апеляційний суд враховує, що у постанові від 7 жовтня 2020 року у справі №826/16143/18 Верховний Суд проаналізувавши повноваження, завдання та функції податкової міліції та відповідних підрозділів поліції, дійшов висновку, що ці органи здійснюють оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції. Враховуючи зазначене, Верховний Суд погодився із висновком судів попередніх інстанцій щодо тотожності правового статусу служби в органах внутрішніх справ і служби в органах податкової міліції, вказавши, що визначаючи наявність чи відсутність права на зарахування спірного стажу служби необхідно враховувати не підпорядкування органів державної влади, а суть діяльності особи, функції, які нею виконувалися та визначення чинним на момент проходження служби, статусу такої служби.

Зрештою у контексті спірних правовідносин у справі №380/7750/20 Верховний Суд дійшов висновку, що чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством статус осіб, які проходили службу в органах податкової служби України прирівнювався до статусу осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ України.

Відтак, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем безпідставно не зараховано стаж служби позивача в органах податкової міліції до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, а отже належним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправними дій відповідача щодо незарахування до стажу служби в поліції позивачу періоду служби в податковій міліції з 17.09.2002 року по 24.09.2021 року та зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, наявний станом на 15.08.2023 року (дату прийняття на службу в поліції) стаж служби в податковій міліції з 17.09.2002 року по 24.09.2021 року, адже це є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Натомість, доводи скаржника про те, що служба в ДФС України (податкова міліція) не підлягає зарахуванню до стажу служби в поліції, а також про правомірність його дій, свого підтвердження не знайшли.

Посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 31 березня 2020 року в справі №520/2067/19 апеляційний суд відхиляє, адже правовідносини у справі, яка розглядається, та у справі №520/2067/19, не є подібними.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, аргументи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року у справі № 160/31075/24 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 07.05.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк