Справа № 580/5944/24
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2025-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/5944/24 Головуючий у 1-й інстанції: Паламар П.Г.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

за участю секретаря Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Руськополянської сільської ради на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28.11.2024 у справі за адміністративним позовом Руськополянської сільської ради до Черкаської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Руськополянська сільська рада звернулася до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Черкаської міської ради від 19.02.2024 року № 54-1;

- зобов`язати Черкаську міську раду повторно розглянути проект землеустрою щодо встановлення меж території Руськополянської сільської територіальної громади Черкаського району Черкаської області.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28.11.2024 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Руськополянська сільська рада звернулася до Шостого апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Президії Верховної Ради України від 15.06.1992 №2437-ХІІ новозбудованому населеному пункту Соснівської районної Ради народних депутатів міста Черкаси Черкаської області присвоєно найменування селище Оршанець.

Рішенням Черкаської обласної Ради народних депутатів від 30.10.1992 №12-21 «Про зміни в адміністративно-територіальному устрої окремих районів області» селище Оршанець підпорядковано Соснівській районній Раді народних депутатів міста Черкаси.

Рішенням Черкаської міської ради від 29.12.2011 №3-505 «Про затвердження Генерального плану міста Черкаси» затверджено Генеральний план міста Черкаси.

При цьому, розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 №728-р та від 06.05.2020 №541-р затверджено території територіальних громад Черкаської області, де селище Оршанець позначено таким, що знаходиться в межах міста Черкаси та не входить в межі Руськополянської територіальної громади.

19.02.2024 рішенням Черкаської міської ради № 54-1 «Про відмову у погодженні проекту землеустрою щодо встановлення меж території Руськополянської сільської територіальної громади Черкаського району Черкаської області» розглянувши звернення державного підприємства «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» №69-24 від 13.02.2024 про погодження проекту землеустрою щодо встановлення меж території Руськополянської сільської територіальної громади Черкаського району Черкаської області, відмовлено Руськополянській сільській територіальній громаді Черкаського району Черкаської області у погодженні проекту землеустрою щодо встановлення меж території Руськополянської сільської територіальної громади Черкаського району Черкаської області.

Причинами відмови зазначено, що до адмінтериторії міста Черкаси входить селище Оршанець взяте на облік постановою Президії Верховної Ради України від 15.06.92 №2437-ХІІ «Про присвоєння найменування новозбудованому населеному пункту Черкаської області» та підпорядковане Соснівській районній Раді народних депутатів м. Черкаси згідно рішення Черкаської обласної Ради народних депутатів від 30.10.92 № 12-21 «Про зміни в адміністративно-територіальному устрої окремих районів області». При чому, Генеральним планом м. Черкаси, затвердженого рішенням Черкаської міської ради 29.12.2011 №3-505 «Про затвердження Генерального плану міста Черкаси» та містобудівною документацією «Внесення змін до генерального плану міста Черкаси (Актуалізація)», затвердженої рішенням міської ради від 13.05.2021 № 5-318 передбачено включення до перспективної міської межі частини земель Геронимівської сільради. Рішенням Руськополянської сільської ради від 10.08.2018 року № 38-16/VII погоджено проект містобудівної документації «Внесення змін до генерального плану міста Черкаси (Актуалізація)». Перелік територій, що включаються в перспективну межу міста зазначено в пояснювальній записці затвердженого Генерального плану міста Черкаси та в проекті землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальної одиниці міста Черкаси. Лісові насадження та озеленені території в районі Дахнівки та Поляни м. Черкаси повинні бути включені в межі міста Черкаси з метою організації рекреаційної та лісопаркової зони. Території до обвідної дороги в західній та південно-західній частині міста Черкаси повинні включатися в його межі для розміщення підприємств логістики, розширення кладовищ, які знаходяться в постійному користуванні Черкаського комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств», розміщення об`єктів обслуговування, житлової забудови для жителів міста Черкаси.

Наголошено, що в пояснювальній записці не враховано містобудівну документацію, що суперечить вимогам пункту 2 статті 25 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також шостий абзац статті 46-1 Закону України «Про землеустрій» при розробленні проектів землеустрою щодо встановлення меж територій територіальних громад не допускається встановлення межі території територіальної громади, що змінюватиме межі адміністративно-територіальних одиниць, а саме зміна меж міста Черкаси.

Не погоджуючись із рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не було доведено їх обґрунтованості, а наведені ним доводи та аргументи були спростовані відповідачем.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення, судом порушено правильність застосування норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту "д" ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить організація землеустрою.

Питання встановлення та зміни меж адміністративно-територіальних одиниць врегульовано главою 29 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 Земельного кодексу України, межа району, села, селища, міста, району у місті - це умовна лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста, району у місті від інших територій. Межі району, села, селища, міста, району у місті встановлюються і змінюються за проектами землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць. Проекти землеустрою щодо зміни меж населених пунктів розробляються з урахуванням генеральних планів населених пунктів.

Згідно ст. 174 Земельного кодексу України рішення про встановлення і зміну меж районів і міст приймається Верховною Радою України за поданням Кабінету Міністрів України. Рішення про встановлення і зміну меж сіл, селищ приймаються відповідними сільськими, селищними, міськими радами. У разі якщо встановлення і зміна меж сіл, селищ призводить до зміни меж території територіальної громади, рішення про встановлення і зміну меж сіл, селищ приймається Кабінетом Міністрів України на підставі подання відповідних сільських, селищних, міських рад. Рішення про встановлення і зміну меж районів у містах приймається міською радою за поданням відповідних районних у містах рад.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 186 Земельного кодексу України передбачено, що проекти землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць погоджуються сільськими, селищними, міськими, районними радами, районними державними адміністраціями, за рахунок території яких планується здійснити розширення таких меж. У разі розширення меж адміністративно-територіальної одиниці за рахунок території, що не входить до складу відповідного району, або якщо районна рада не утворена, проект погоджується Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною державною адміністрацією. У разі встановлення меж міст проект також погоджується Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласною радою. Рішення Верховної Ради України, органу місцевого самоврядування про встановлення (зміну) меж адміністративно-територіальної одиниці одночасно є рішенням про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальної одиниці. Проекти землеустрою щодо встановлення (зміни) меж районів у містах погоджуються з відповідною районною у місті радою, районною у місті державною адміністрацією (у разі їх утворення).

Як вбачається із матеріалів справи, спірним рішенням Черкаської міської ради від 19.02.2024 № 54-1 відмовлено Руськополянській сільській територіальній громаді Черкаського району Черкаської області у погодженні проекту землеустрою щодо встановлення меж території Руськополянської сільської територіальної громади Черкаського району Черкаської області за рахунок адмінтериторії міста Черкаси - селище Оршанець, згідно постанови Президії Верховної Ради України від 15.06.92 №2437-ХІІ та рішення Черкаської обласної Ради народних депутатів від 30.10.92 №12-2.

При чому, проект землеустрою щодо зміни меж населених пунктів розроблявся без урахування затвердженого Генерального плану м. Черкаси, що суперечить ст. 173 Земельного кодексу України.

Так, згідно ч. 8 ст. 186 Земельного кодексу України підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Крім того, ч. 10 ст. 186 Земельного кодексу України передбачено, що висновок (рішення) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, іншого суб`єкта, визначеного цією статтею, щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію. Повторна відмова у погодженні або затвердженні документації із землеустрою допускається лише у разі, якщо розробник не усунув недоліки, зазначені у попередньому висновку (рішенні), а також якщо підстава для відмови виникла після надання попереднього висновку (рішення). Повторна відмова у погодженні або затвердженні не позбавляє розробника документації із землеустрою права усунути недоліки такої документації та подати її на погодження або затвердження.

Таким чином, оскільки проект землеустрою щодо встановлення меж території Руськополянської сільської територіальної громади Черкаського району Черкаської області суперечить постанові Президії Верховної Ради України від 15.06.1992 №2437-ХІІ та рішенню Черкаської обласної Ради народних депутатів від 30.10.1992 №12-2, а також Генеральному плану м. Черкаси, в тому числі встановлення меж території Руськополянської сільської територіальної громади Черкаського району Черкаської області за рахунок адмінтериторії міста Черкаси (селище Оршанець), прийняте рішення є правомірним та містить причини невідповідності документації із землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів і документації із землеустрою.

Також, колегія суддів зауважує, що рішення Черкаської районної ради народних депутатів від 06.05.1993 № 12-21 прийнято всупереч п. 4 Положенням про порядок вирішення питань адміністративно-територіального устрою Української РСР, затвердженим Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 12.03.1981 №1654-X, яким визначалося, що встановлення і зміна меж сільрад проводяться виконавчим комітетом обласної Ради народних депутатів за поданням виконавчих комітетів відповідних районних, міських (міст обласного підпорядкування) Рад народних депутатів.

Щодо доводів апелянта про заперечення наявності недоліків у пояснювальній записці до проекту землеустрою, які відповідачем використано як додаткові підстави для відмови у погодженні проекту землеустрою, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою у складі текстових матеріалів обов`язково містить пояснювальну записку, в якій зазначаються, зокрема, використана розробником затверджена містобудівна документація, а також викопіювання із такої документації.

У п.1.8 пояснювальної записки до проекту землеустрою зазначено, що при розробці проекту землеустрою містобудівна документація не використовувалась.

Однак, ч. 2 ст. 25 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначає, що режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, обов`язковий для врахування під час розроблення землевпорядної документації.

Отже, відмовляючи у погодженні проекту землеустрою відповідач вказав підставою також те, що в пункті 1.8 пояснювальної записки до проекту землеустрою не враховано містобудівну документацію (генеральний план міста Черкаси), що суперечить вимогам ч. 2 ст. 25 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Також, відповідно до статті 46-1 Закону України «Про землеустрій» при розробленні проектів землеустрою щодо встановлення меж територій територіальних громад не допускається встановлення межі території територіальної громади, що змінюватиме межі адміністративно-територіальних одиниць.

Як уже було зазначено, межа адміністративно-територіальної одиниці міста Черкаси включає селище Оршанець, що відображено в графічній частині розпоряджень Кабінету Міністрів України від 06.05.2020 №541-р та від 12.06.2020 №728-р, а генеральним планом міста Черкаси передбачено включення до перспективної міської межі частини земель Геронимівської сільради, яка входить до складу Руськополянської ОТГ.

Водночас, здійснюючи опис та обґрунтування проектного рішення, розробник проекту землеустрою у п. 1.10 пояснювальної записки лиш зазначив застереження про неможливість розташування сформованої земельної ділянки в межах декількох територіальних громад, що також передбачено статтею 46-1 Закону України «Про землеустрій», проте не зазначив, що розробленим проектом фактично змінюються межі міста Черкаси, визначені генеральним планом та іншими нормативно-правовими актами.

За таких обставин, відповідач в оскаржуваному рішенні зазначив, що у п.1.10 пояснювальної записки не враховано, що відповідно до шостого абзацу статті 46-1 Закону України «Про землеустрій» при розробленні проектів землеустрою щодо встановлення меж територій територіальних громад не допускається встановлення межі території територіальної громади, що змінюватиме межі адміністративно-територіальних одиниць, а саме зміна меж міста Черкаси.

Заперечуючи такі підстави оскаржуваного рішення апелянт, в тому числі і в апеляційній скарзі, зазначає, що проектом землеустрою не передбачається зміна меж м. Черкаси, адже проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративної одиниці міста Черкаси, яким передбачено розширення меж міста за рахунок Руськополянської сільської територіальної громади, не погоджений відповідачем та не затверджений Верховною Радою України.

Колегія суддів зауважує, що дійсно, проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративної одиниці міста Черкаси на даний момент знаходиться на етапі погодження уповноваженими суб`єктами, у тому числі і відповідачем, проте відсутність таких погоджень не дозволяє позивачу розробляти власну документацію із землеустрою без урахування положень такого проекту, сформованого на основі затвердженої містобудівної та землевпорядної документації.

Отже, не дивлячись на те, чи було затверджено проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративної одиниці міста Черкаси, розробник проекту землеустрою щодо встановлення меж території Руськополянської сільської територіальної громади Черкаського району Черкаської області мав врахувати затверджену містобудівну та землевпорядну документацію (генеральний план міста Черкаси), якою передбачено включення до перспективної міської межі Черкаси частини земель Геронимівської сільради.

Колегія суддів звертає увагу, що саме відсутність такого застереження у пояснювальній записці була обставиною, яка обумовлювала відмову у погодженні проекту землеустрою з цих причин.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про землеустрій» у пояснювальній записці до проекту землеустрою зазначається, зокрема, інформація про виконання передбачених законом вимог щодо погодження документації із землеустрою.

Натомість, у пункті 1.16 пояснювальної записки розробник зазначив, що згідно вимог частини 2 статті 186 Земельного кодексу України проект із землеустрою підлягає погодженню та затвердженню виключно із Руськополянською сільською радою.

Враховуючи такий недолік, відповідач зазначив в оскаржуваному рішенні підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою те, що у пункті 1.16 пояснювальної записки не враховано необхідність погодження суміжними громадами, в тому числі Черкаською міською радою (відповідно підпункту 2 пункту 3 статті 186 Земельного кодексу України).

Доводи апелянта про те, що розробником проекту землеустрою подано його на погодження до Черкаської міської ради, колегія суддів не бере до уваги, оскільки в цій частині підставою для відмови у погодженні було не те, що проект землеустрою не було надано відповідачу на погодження, а те, що пояснювальна записка, як обов`язковий елемент проекту землеустрою, не відповідала вимогам Земельного кодексу України.

Недолік проекту землеустрою у виді невідповідності його форми установленим законом вимогам є підставою для вимови у погодженні проекту землеустрою згідно з ч. 10 ст. 186 Земельного кодексу України, і в розумінні цієї статті відмова у погодженні Проекту землеустрою не позбавляла розробника права усунути недоліки такої документації шляхом приведення пояснювальної записки у відповідність до вимог статті 29 Закону України «Про землеустрій» та подати Проект землеустрою Позивачу повторно на погодження

Підсумовуючи вищенаведене у сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Аргументи апеляційної скарги позивача є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону.

При цьому, як зазначено у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10.02.2010).

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт незаконності та необґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Руськополянської сільської ради залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28.11.2024 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлений 06.05.2025.