Справа № 200/1475/25
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року Справа№200/1475/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазарєва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року Головне управління ДПС у Донецькій області звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути до бюджету податковий борг з податку на доходи фізичних осіб у вигляді мінімального податкового зобов`язання, що підлягає сплаті фізичними особами (код класифікації доходів бюджету 11011300) у сумі 25 784,80 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем обліковується податковий борг, який раніше не був заявлений до суду, на загальну суму 25 784,80 грн та виник 19.06.2024 з причини несплати грошового зобов`язання, нарахованого податковим органом, у т. ч.: 25 784,80 грн нараховано податок на доходи фізичних осіб згідно податкового повідомлення-рішення від 22.09.2023 № 262037-24/05-20, термін сплати 19.06.2024 року. Вказане податкове повідомлення-рішення не оскаржувалось та не відкликалось.

У зв`язку з несплатою суми податкової заборгованості була винесена податкова вимога форми «Ф» від 26.07.2024 року № 0-0599, проте прийняті заходи, не призвели до погашення податкового боргу. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

03.03.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без проведення судового засідання та повідомлення сторін, про що постановлена відповідна ухвала. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

17 березня 2025 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що починаючи з 26.02.2022 року він не отримував від позивача у справі № 200/1475/25 жодного повідомлення, листа тощо щодо існування податкового бору.

На думку відповідача позивач не надав уваги зазначеним обставинам, чим порушив вимоги Закону України «Про адміністративну процедуру» в частині забезпечення належності та повноти з`ясування обставин справи та безпосереднього дослідження доказів та інших матеріалів справи.

Відповідач звертає увагу, що позовна заява ГУ ДПС у Донецькій області не містить жодного доказу щодо здійснення ним легітимних дій направлених на встановлення об`єктивної істини.

У зв`язку з наведеним відповідач вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши позовну заяву, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , є фізичною особою, згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1163288 від 03.03.2025, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформації щодо земельних ділянок, землевласників та землекористувачів, ОСОБА_1 є землевласником земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:1433 розташованої на території Новогродівської територіальної громади, код ТГ UA0023385, площа 20,72 га.

22.09.2023 року податковим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення № 262037-24/05-20, яким відповідачу визначено суму податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті за місцезнаходженням земельної ділянки у розмірі 25784,80 грн.

Вказане рішення було направлено відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, конверт повернувся до органу ДПС із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Станом на день вирішення справи у ОСОБА_1 обліковується податковий борг у розмірі 25784,80 грн, який позивач просить стягнути в судовому порядку.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до вимог пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

З метою погашення податкового боргу податковим органом на адресу відповідача в установленому законом порядку було направлено податкову вимогу форми «Ф» від 26 липня 2024 року № 0-0599 на суму 26024,83 грн.

Зазначену вимогу направлено на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Конверт повернувся до органу ДПС із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Отже, прийняті заходи податковим органом не призвели до погашення податкового боргу.

Відповідно до вимог статті 67 Конституції України, кожен повинен сплачувати податки та збори у порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що податковий борг сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податку або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до підпункту 162.1.1-1 пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа резидент, яка володіє та/або користується (орендує (суборендує), на умовах емфітевзису, постійно користується) земельними ділянками, віднесеними до сільськогосподарських угідь, у частині мінімального податкового зобов`язання.

Згідно з підпунктом 14.1.114-2 пункту 14.1 статті 14 ПК України мінімальне податкове зобов`язання мінімальна величина податкового зобов`язання із сплати податків, зборів, платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, пов`язаних з виробництвом та реалізацією власної сільськогосподарської продукції та/або з власністю та/або користуванням (орендою, суборендою, емфітевзисом, постійним користуванням) земельними ділянками, віднесеними до сільськогосподарських угідь, розрахована відповідно до цього Кодексу. Сума мінімальних податкових зобов`язань, визначених щодо кожної із земельних ділянок, право користування якими належить одній юридичній або фізичній особі, у тому числі фізичній особі - підприємцю, є загальним мінімальним податковим зобов`язанням.

Мінімальне податкове зобов`язання визначається за період володіння (користування) земельною ділянкою, який припадає на відповідний податковий (звітний) рік (підпункт 38-1.1.4 пункту 38.1 статті 38 ПК України).

Згідно з абзацом першим підпункту 170.14.3 пункту 170.14 статті 170 ПК України визначення загального мінімального податкового зобов`язання фізичним особам здійснюється контролюючими органами за податковою адресою таких осіб.

Пунктом 14.1.137 статті 14 ПК України орган стягнення державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 110.1 статті 110 ПК України платники податків, податкові агенти, а також інші суб`єкти у випадках, прямо передбачених цим Кодексом, несуть фінансову відповідальність за вчинення податкових правопорушень.

Згідно підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 38.1. ст. 38. ПК України встановлено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

На час розгляду справи доказів погашення відповідачем податкового боргу у розмірі 25784,80 грн суду не надано.

Суд звертає увагу, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (п. 42.2 Податкового кодексу України).

З урахуванням встановлених обставин у справі у взаємозв`язку з вищенаведеними нормами права, у матеріалах справи містяться належні та допустимі докази вручення податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги. Отже, при направленні на адресу відповідача вищевказаного податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги контролюючий орган дотримався правил, встановлених пунктом 42.2 статті 42 ПК України. Не встановлено також наявності помилок при зазначенні адреси відповідача на поштових документах, яка відповідає адресі відповідача, що зазначена в Єдиному державному демографічному реєстрі.

З огляду на обставини, що податкове повідомлення-рішення, на підставі якого виник податковий борг, не оскаржувалось відповідачем ні в адміністративному, ні в судовому порядку, у встановлений законодавством строк визначені за ними суми грошового зобов`язання платником податків залишилися не сплаченими, податкові зобов`язання за ними набули статусу узгоджених.

При цьому суд наголошує, що у межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань. Оцінка податкового правопорушення, встановленого, зокрема, за результатами податкової перевірки відповідача, на підставі якої контролюючим органом прийнятий акт індивідуальної дії, має здійснюватися судом у провадженні за позовом платника податків про оскарження такого акту індивідуальної дії, зокрема податкового повідомлення-рішення.

Таке правозастосування відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 13 лютого 2025 року у справі № 580/871/24.

З огляду на зазначене та беручи до уваги докази, які наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Донецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 25784,80 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи приписи статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження: вул. вул. Італійська, буд. 59, м. Маріуполь, Донецька область, 87515, код ЄДРПОУ ВП 44070187) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу у розмірі 25784,80 грн., задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 до бюджету податковий борг з податку на доходи фізичних осіб у вигляді мінімального податкового зобов`язання, що підлягає сплаті фізичними особами (код класифікації доходів бюджету 11011300) у сумі 25784 (двадцять п`ять тисяч сімсот вісімдесят чотири) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Лазарєв