Справа № 463/4124/25
Суддя: Боброва Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №463/4124/25
Провадження №2-а/463/38/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Боброва Ю. Ю.

за участю секретаря судового засідання Назара Р.М.

представника позивача Арендач М.В.

відповідача ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )

перекладача Маркелової Л.В.

розглянувши матеріали позовної заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України, -

в с т а н о в и л а :

позивач звернувся до суду із позовом про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), який підлягає примусовому видворенню за межі України на строк 6 (шість) місяців.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - відповідач), здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Республіку Польща, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, внаслідок чого був затриманий прикордонним нарядом. Постановою суду останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП. Начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно відповідача прийнято рішення про примусове видворення за межі території України. Рішенням суду відносно відповідача було прийнято рішення про його затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, яке в подальшому було продовжено.

З метою видворення відповідача органом охорони державного кордону вживаються активні заходи щодо його ідентифікації та документування свідоцтвом на повернення в країну походження. Проте, зі сторони відповідача відсутня співпраця із представниками Держприкордонслужби України, він категорично відмовляється надавати достовірну інформацію щодо країни походження, контакти родичів, а також протягом всього строку утримання відповідачем не було надано жодної копії документа, що посвідчує особу.

У зв`язку із наведеним просить позов задоволити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з наведених вище мотивів.

Відповідач з позовом не погодився, проте пояснень по суті справи не надав. Просив, щоб його відпустили.

Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Республіку Польща, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, на напрямку 719 прикордонного знаку, 700 метрів від лінії державного кордону, територія Белзької ОТГ, Червоноградського району, Львівської області, внаслідок чого 11 травня 2024 року о 18 год 38 хв був затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» від відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » НОМЕР_1 прикордонного загону.

12.05.2024 року про затримання відповідача проінформовано Посольство Федеративної Республіки Нігерія в Україні та ДКС Міністерства закордонних справ України (оскільки під час затримання відповідач повідомив, що є громадянином Федеративної Республіки Нігерія).

Сокальським районним судом Львівської області 14.05.2024 року ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

14.05.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно відповідача прийнято рішення про примусове видворення за межі території України.

Також, 14.05.2024 року Личаківським районним судом м. Львова відносно відповідача було прийнято рішення про його затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

17.05.2024 року відповідач був поміщений до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України (далі - Волинський ПТП), с. Журавичі, Луцького району Волинської області.

05.11.2024 року Личаківським районним судом м. Львова відносно відповідача було прийнято рішення про продовження строку його затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

Як вбачається із пояснень представника позивача, в порушення вимог ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства (строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України) відповідач перебуває на території України незаконно. Не виконуючи вимоги чинного законодавства України щодо порядку законного перебування на території України, прийняв рішення про незаконне перетинання державного кордону в Республіку Польща з метою подальшого транзитного нелегального слідування до країн Західної Європи.

Згідно з п.14 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант це іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Вивчаючи матеріали адміністративної справи, можна прийти до висновку, що реалізуючи свої права та свободи, він міг встановленим порядком іммігрувати до країн Європейського Союзу на постійне місце проживання, або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством інших держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України. Вибравши найбільш легкий, однак, незаконний спосіб потрапити до країн Західної Європи, усвідомлюючи, що для досягнення цієї мети порушуватиме законодавство України, відповідач своїми діями грубо та свідомо порушив законодавство України та підтвердив своє небажання законно перебувати на території України.

Згідно з ст.23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до Закону.

Відповідно до вимог ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання такого рішення.

У відповідності до ч.1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворенню чи реадмісії відповідно то міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає права на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Згідно із ч.11 ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Як вбачається із матеріалів позову, з метою видворення відповідача органом охорони державного кордону вживаються активні заходи щодо його ідентифікації та документування свідоцтвом на повернення в країну походження.

Так, у зв`язку зі службовою необхідністю та з метою пришвидшення процедури ідентифікації відповідача, 17.09.2024 року НОМЕР_1 прикордонним загоном на адресу ІНФОРМАЦІЯ_6 , направлено лист (№02.1/3596-25-Вих) щодо проведення співбесіди із відповідачем, в процесі якої з`ясувати наявність копій документів, що посвідчують його особу (місце народження або країну попереднього перебування), в позитивному випадку (за наявності) направити їх до НОМЕР_1 прикордонного загону.

12.02.2025 року на адресу НОМЕР_1 прикордонного загону надійшла відповідь від Волинського ПТІ (№0777.1-18/0777.1-25) в якій зазначається, що під час проведення бесіди опитування відповідач, повідомив, що копій документів, які посвідчують його особу не має. Також повідомив, що співпрацювати з прикордонниками не хоче та ніякої інформації про себе не надає.

Таким чином, суд приходить до переконання, що дійсно зі сторони відповідача відсутня співпраця із представниками Держприкордонслужби України, він відмовляється надавати достовірну інформацію щодо країни походження, контакти родичів, а також протягом всього строку утримання відповідачем не було надано жодної копії документа, що посвідчує особу, що в судовому засіданні останній не заперечив та не спростував.

Оскільки на даний час відносно відповідача все ще не завершена процедура ідентифікації, відповідач не має жодних документів, які ідентифікують його особу, а також він умисно чинить перешкоди і не співпрацює з позивачем під час процедури його ідентифікації, атому позовні вимоги слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 241, 244, 245, 246, 371 КАС України, ст. ст. 4, 9, 16, 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,

п о с т а н о в и в :

позов задовольнити.

Продовжити строк затримання ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України на строк 6 (шість) місяців, а саме до 18 год. 38 хв. 11 листопада 2025 року.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Личаківський районний суд м. Львова.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

відповідач: Укома Фелікс (UKOMA FELIX), місце перебування: Волинська область, Луцький район, с. Журавичі, вул. Перемоги, 27.

Суддя Юлія БОБРОВА