Справа № 420/6475/23
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

О К Р Е М А Д У М К А
07 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/6475/23
Як убачається з матеріалів справи, 20 березня 2023 року ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просила:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо застосування при розрахунку розміру пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 в якості розрахункової величини 70% грошового забезпечення її померлого чоловіка.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 27.09.2022 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника, із застосуванням в якості розрахункової величини 90% грошового забезпечення її померлого чоловіка, визначеного у довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» від 30.06.2021 року №33/36-1513, та з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 року у справі №420/6475/23 позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо застосування при розрахунку розміру пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 в якості розрахункової величини 70% грошового забезпечення її померлого чоловіка.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 27.09.2022 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника, із застосуванням в якості розрахункової величини 90% грошового забезпечення її померлого чоловіка, визначеного у довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» від 30.06.2021 року №33/36-1513, та з урахуванням раніше виплачених сум.

10.02.2025 року до Одеського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про зміну способу і порядку виконання судового рішення від 12.06.2023 року по справі №420/6475/23, шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 нарахованих, але не виплачених сум пенсії по втраті годувальника у розмірі 38006 грн. 95 коп.

В обґрунтування поданої заяви вказано про те, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 року у справі №420/6475/23 виконано відповідачем лише в частині здійснення перерахунку пенсії. Сума доплати за період з 27.09.2022 року по 31.03.2024 року з урахуванням фактично виплачених сум склала 38006 грн. 95 грн. та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. Відтак, з дня набрання законної сили рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 року у справі №420/6475/23 останнє відповідачем не виконано.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19.02.2025 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Змінено спосіб і порядок виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 у справі № 420/6475/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 нараховану доплату у розмірі 38006 грн. 95 коп.

Не погоджуючись із означеним судовим рішенням, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області подано апеляційну скаргу, у якій зазначено, що окружним адміністративним судом порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволені заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.05.2025 року по справі №420/6475/23 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишено без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19.02.2025 року у справі №420/6475/23 щодо зміни способу і порядку виконання судового рішення залишено без змін.

Приймаючи вказане рішення суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції стосовно того, що у даному випадку наявні підстави для зміни способу і порядку виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 року у справі №420/6475/23 шляхом стягнення з ГУ ПФУ в Одеській області нарахованої та невиплаченої суми пенсії у розмірі 38006 грн. 95 грн.

Я не погоджуюсь з зазначеним рішенням апеляційного суду, з наступних підстав.

Порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані статтею 378 КАС України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21.11.2024 року №4094-IX, який набрав чинності 19.12.2024 року, внесено зміни до положень статті 378 КАС України, зокрема, в частині зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Так, відповідно до змісту частин 1-3 статті 378 КАС України (у редакції Закону №4094-IX, що діє з 19.12.2024 року), за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Відтак, з 19.12.2024 року приписи статті 378 КАС України доповнено підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме:

«невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо, серед іншого, обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили; при чому зміна способу і порядку виконання такого судового рішення відбувається шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.».

З аналізу положень частин 1-3 статті 378 КАС України слідує, що підставою для застосування правил цієї норми є настання обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, а для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин.

Тобто, зміна способу і порядку виконання рішення суду - це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими судом.

Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, однак не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити в задоволенні такої заяви.

Подібна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року у справі №800/203/17.

Судом першої та апеляційної інстанцій установлено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснило перерахування пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 року у справі №420/6475/23 та визначило суму недоплаченої пенсії у розмірі 38006 грн. 95 коп.

Сума доплати за період з 27.09.2022 року по 31.03.2024 року у розмірі 38006 грн. 95 коп. обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації.

Разом з цим, відповідач у справі, який є боржником, не відмовляється виплачувати ОСОБА_1 суму перерахованої пенсії у відповідності до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 року у справі №420/6475/23.

Так, пенсійний орган вказує на те, що у міру надходження з Державного бюджету України коштів відповідачем буде здійснена виплата нарахованої ОСОБА_1 доплати до пенсії за період з 27.09.2022 року по 31.03.2024 року у розмірі 38006 грн. 95 коп. після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

У свою чергу, ОСОБА_1 , як і судом першої та апеляційної інстанцій не наведено конкретних обставини, що унеможливлюють виконання судового рішення у справі №420/6475/23.

У заяві про зміну способу чи порядку виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 року у справі №420/6475/23 не вказано, які обставини ускладнюють виконання рішення суду, враховуючи, що боржник - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не відмовляється виконувати рішення, на виконання рішення суду здійснило перерахунок пенсії та визначило суму заборгованості по пенсії у розмірі 38006 грн. 95 коп.

Слід зазначити, що зобов`язання відповідача вчинити певні дії зі сплати заборгованості по пенсії і стягнення з пенсійного органу - суб`єкта владних повноважень певного розміру грошових коштів за конкретний період є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються останнім при поданні позову, а судом при ухваленні рішення.

Резолютивна частина рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 року у справі №420/6475/23 має зобов`язальний характер, однак судом першої інстанції при розгляді вказаної справи не вирішувалися позовні вимоги майнового характеру щодо стягнення певної суми коштів і, як наслідок, не перевірялася правильність нарахування заборгованості по пенсії позивачці.

Оскільки розрахунок належної позивачці заборгованості по пенсії судом не здійснювався, тому, змінивши спосіб виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 року у справі №420/6475/23 із зобов`язання провести з 27.09.2022 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника на стягнення конкретної суми цієї заборгованості з визначенням певного періоду, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, фактично змінив рішення по суті з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішив питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті, яке у свою чергу не передбачено приписами статті 378 КАС України.

Так, поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Порядок виконання судового рішення означає визначену у рішенні суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним/приватним виконавцем, спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі об`єктивної (безумовної) неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений судом.

У постанові від 24 грудня 2014 року у справі №21-506а14 Верховний Суд України дійшов висновку, що зміну способу і порядку виконання судового рішення слід розуміти як застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення раніше визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Подібного підходу дотримується і Верховний Суд, зокрема у постановах від 7 березня 2018 року у справі № 456/953/15-а, від 16 липня 2020 року у справі №130/2176/17, від 11 листопада 2020 року у справі №817/628/15 та від 17 лютого 2021 року у справі №295/16238/14-а.

Окрім того, Верховним Судом у постанові від 10 липня 2018 року у справі № 490/9519/16-а сформульовано наступний правовий висновок:

«Змінивши спосіб виконання такої постанови із зобов`язання виплатити зазначені соціальні виплати на стягнення суми цих виплат, буде змінено постанову по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті».

Подібний висновок також зроблено Верховним Судом у постанові від 30 липня 2019 року у справі № 281/1618/14-а.

Оскільки у справі №420/6475/23 способом відновлення порушеного права позивачки судом обрано зобов`язання відповідача вчинити певні дії, а стягнення конкретних сум невиплаченої пенсії не було предметом позовних вимог та способом відновлення порушених прав, зазначаю про неможливість зміни способу та порядку виконання рішення суду у спосіб, який просила заявниця, адже запропонований останньою спосіб виконання судового рішення фактично змінює зміст резолютивної частини судового рішення у вказаній вище справі.

Більше того, слід наголосити, що грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії, які належать стягувачу, не є власністю Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України та відповідно до Порядку №1165.

Водночас стягнення з суб`єкта владних повноважень (територіального органу Пенсійного фонду України) коштів, які знаходяться на його рахунках, але призначені для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування такого суб`єкта, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанесення шкоди необмеженій кількості осіб (пенсіонерів).

За таких обставин, оскільки виконання рішення суду у справі №420/6475/23 залежить від бюджетного фінансування, то його виконання не залежить від визначеного судом способу виконання. У такому випадку зміна способу і порядку виконання судового рішення не може призведе до його фактичного виконання, оскільки така процесуальна дія не може вплинути на фінансування державою витрат по виплаті заборгованості по пенсії позивачці.

З огляду на викладене, враховуючи те, що фактично єдиною причиною, яка ускладнює виконання рішення суду, є неналежне фінансування державою витрат по виплаті пенсії, вважаю безпідставними аргументи заявниці, наведені в її заяві про наявність правових підстав для зміни способу та порядку виконання рішення суду у справі №420/6475/23, які підтримані судом першої та апеляційної інстанції.

Серед іншого, звертаю увагу, що право особи, тобто стягувача, на здійснення виплати заборгованості по пенсії не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

У той же час, у спірному випадку йдеться не про право особи на такі виплати, а про правові підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення.

У свою чергу, зміна способу і порядку виконання рішення суду, у такому випадку, не захищає право позивачки на отримання сум заборгованості по пенсії, яка фактично може бути виплачена за наявності відповідних бюджетних асигнувань.

Відтак, зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення можлива лише у виняткових випадках за умови доведення заявником існування конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З огляду на вищевказане, у даному випадку немає правових підстав для зміни способу виконання рішення у цій справі, оскільки заявницею не доведено вину та вчинення перешкод саме Головним управління Пенсійного фонду України в Одеській області у невиконанні цього судового рішення, а також об`єктивну неможливість виконання рішення у визначений судом спосіб.

Підсумовуючи наведене вище у сукупності, вважаю, що апеляційну скаргу ГУ ПФУ необхідно було задовольнити, оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення від 12.06.2023 року по справі №420/6475/23, шляхом стягнення з ГУ ПФУ в Одеській області на користь ОСОБА_1 нарахованих, але не виплачених сум пенсії по втраті годувальника у розмірі 38006 грн. 95 коп. - відмовити.

Суддя О.О. Димерлій