Справа № 140/1476/25
Суддя: Стецик Назар Васильович
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року ЛуцькСправа № 140/1476/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

судді Стецика Н.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради (далі також Департамент, відповідач) у якому просила:

визнати протиправними дії Департаменту соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради щодо припинення виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

зобов`язати відповідача поновити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, що передбачена Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, що затверджена постановою КМУ №332, та виплатити заборгованість, що виникла з листопада 2024 року.

Свої вимоги позивачка, яка діє у власних інтересах та в інтересах своїх малолітніх дітей, мотивує тим, що вони є внутрішньо переміщеними особами, які внаслідок військової агресії російської федерації проти України були вимушені покинути місце свого постійного проживання та переміститися до Волинської області.

Відповідно до Порядку «Про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №332 від 20.03.2022 (далі також - Порядок) позивачці та її дітям: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 була призначена допомога на проживання, як внутрішньо переміщеним особам. Проте з листопада 2024 року Департамент припинив виплату такої допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Вказує, що 29.11.2024 вона отримала повідомлення відповідача про повернення надміру виплачених коштів у якому було зазначено, що за результатами проведеної верифікації в особовій справі ОСОБА_1 виявлено невідповідність Порядку. Так, за даними Міністерства юстиції України, донька позивачки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має у власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , дата державної реєстрації 15.10.2020, у зв`язку з чим виплата допомоги на проживання була призупинена з листопада 2024 року та визначено обсяг надміру виплачених коштів за період із серпня 2023 року по жовтень 2024 року в сумі 97 000, 00 грн.

Позивачка вважає дії відповідача щодо припинення виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам протиправним.

Зазначає, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, її доньці ( ОСОБА_2 ), на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Загальна площа квартири становить 49,1 кв. м., житлова площа складає 29,7 кв. м. Відтак з огляду на склад сім`ї позивачки житлова площа квартири на одного члена сім`ї складає 5,94 кв.м.

З огляду на те, що житлова площа вказаної квартири на одного члена сім`ї складає менше норми жилої площі в Україні (13,65 кв.м. на одну особу), вважає, що її сім`я має право на отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, а припинення Департаментом виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам є неправомірним.

Наведені обставини стали підставою для звернення позивачки до суду.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 14.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Представник відповідача у поданому до суду відзиві адміністративний позов ОСОБА_1 не визнала. В обгрунтування своїх доводів вказала, що з серпня 2022 року позивачка разом із сім`єю перебуває на обліку в Луцькій міській територіальній громаді як внутрішньо переміщена особа.

За результатами верифікації Міністерства фінансів 04.11.2024, відповідно до Порядку №332 виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання позивачу була припинена, оскільки у заявниці та членів сім`ї у власності є житлове приміщення/частина житлового приміщення, що розташоване на територіях, не включених до переліку територій, або на територіях, включених до переліку територій, щодо яких визначено дату завершення бойових дій (дату припинення можливості бойових дій), а саме квартира за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 49,1 кв.м., житлова площа - 29 кв.м. Право власності на квартиру оформлено згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.10.2020. Інших співвласників даної квартири не виявлено.

Оскільки житлова площа квартири, яка належить на праві власності дочці позивачки становить 29,7 кв.м., тобто перевищує 13,65 кв.м., Департаментом прийнято рішення від 14.11.2024 №139/14.11.2024 про відмову ОСОБА_1 щодо призначення допомоги та визначення обсягу надміру виплачених коштів в сумі 97000 грн (а.с.42-49).

У відповіді на відзив представник зазначив, при прийнятті рішення про призначення допомоги внутрішньо переміщеним особам на сім`ю чи при її відмові посадова особа, керуючись пунктом 7-1 Порядку №332, повинна не тільки з`ясувати, чи внутрішньо переміщена особа та члени її сім`ї на праві власності володіють житловим приміщенням, що розташоване на територіях, не включених до переліку територій, де ведуться бойові дії, але й здійснити розрахунок площі на кожного члена сім`ї і встановити, яка площа такого житлового приміщення припадає на одного члена сім`ї. Враховуючи, що склад родини позивача становить 5 осіб, тому розрахунок житлової площі квартири на одного члена сім`ї становить 5,94 кв.м., тобто є меншим, ніж передбачено діючим законодавством (29,7 кв.м. (житлова площа) : 5 (осіб) = 5,94 кв.м. (на одну особу)). Отже, позивач та члени її сім`ї не втратили право на отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, оскільки житлове приміщення, яке належить на праві власності ОСОБА_2 (як члену сім`ї ОСОБА_1 ), має площу менш як 13,65 кв.м. на одного члена сім`ї (а.с.75-77).

07.03.2025 до суду через систему «Електронний суд» надійшли заперечення Департаменту на відповідь на відзив у яких представник відповідача підтримала заперечення щодо позову, викладені у відзиві на позовну заяву. Просила відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 (а.с.81-83).

Сторони скористались своїм правом на подання до суду заяв по суті справи, в яких письмово виклали свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, а тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

03.08.2022 позивачка ОСОБА_1 взята на облік як внутрішньо переміщена особа, про що отримала довідку №764-. Фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_3 (а.с.13).

Окрім позивачки на обліку в Департаменті як внутрішньо переміщені особи перебувають:

чоловік, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 30.10.2024 року №764- (а.с.14));

донька, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 03.08.2022 року №764- (а.с.16));

донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 15.07.2024 року №764- (а.с.12));

син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 03.08.2022 року №764- (а.с.15)).

У період з серпня 2023 по жовтень 2024 року ОСОБА_1 та її сім`я отримала допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам у сім 132 000,00 грн, що підтверджується рішенням Департаменту №139/14.11.24 від 14.11.2024 (а.с.55) та не заперечується сторонами спору.

30.10.2024 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із повторною заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, вказавши у даній заяві наступних осіб, які входять до складу її сім`ї: син ОСОБА_4 дочка ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_3 , чоловік ОСОБА_5 (а.с.64-65).

30.10.2024 відповідачем прийняло рішення №-2024-5, яким відмовлено у призначенні допомоги переміщеним особам на проживання. Вказане рішення обґрунтоване тим, що особа не відповідає умовам, визначеними Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, а саме: не відповідає вимогам п.7-7.1, на 1 число місяця, з якого призначається допомога, особа має у власності житлове приміщення (або частину), що розташоване на територіях, не включених до переліку територій (затвердженого Наказом від 22.12.2022 №309) (а.с.57).

13.11.2024 спеціалістами сектору верифікації відділу прийому громадян департаменту соціальної політики Луцької міської ради складено Акт за №230 верифікації та моніторингу правильності та повноти інформації, що надається заявником для призначення державних соціальних допомог згідно якого виявлено, що дочка позивачки - ОСОБА_2 має у власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , заг. Площа 49,1 кв.м., дата державної реєстрації 15.10.2020 (а.с.56 зворот).

14.11.2024 Департаментом прийнято рішення №138/14.11.24 про визначення обсягу надміру виплачених коштів ОСОБА_1 згідно якого значиться, що за період із серпня 2023 року по жовтень 2024 року ОСОБА_1 отримала допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам у сумі 132 000,00 грн. За результати верифікації виплату допомоги припинено з листопада 2024 року та встановлено, що заявниця не мала права на отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у період з березня по жовтень 2024 року; мала право на отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у період з серпня 2023 по лютий 2024 року в сумі 35 000,00 грн (а.с.55).

Також судом встановлено, що рішенням Луцької міської ради №66/64 від 18.12.2024 внесено зміни до рішення міської ради від 28.04.2021 №10/69 «Про затвердження структури виконавчих органів міської ради, загальної чисельності апарату міської ради та її виконавчих органів» яким зокрема Департамент соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради перейменована на Департамент соціальної політики Луцької міської ради (а.с.50-52).

Вбачаючи в припиненні виплати допомоги на проживання, як внутрішньо переміщеним особам з 01.11.2024 порушення своїх прав, позивачка звернулися за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб встановлені Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 №1706-VII (далі - Закон №1706-VII).

Відповідно до статті 1 Закону №1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Частиною 1 статті 29 Цивільного кодексу України встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно із частиною 6 статті 29 Цивільного кодексу України фізична особа може мати кілька місць проживання.

Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Кожна дитина, у тому числі яка прибула без супроводження батьків, інших законних представників, отримує довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (ч. 1 ст. 4 Закону №1706-VII).

Згідно ч. 3 ст. 4 Закону №1706-VII для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону №1706-VII довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Як встановлено судом позивачка із своєю сім`єю є внутрішньо переміщеними особами, що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 15.07.2024 №764- щодо ОСОБА_1 , від 15.07.2024 року №764- щодо ОСОБА_3 , від 03.08.2022 року №764- щодо ОСОБА_2 , від 03.08.2022 року №764- щодо ОСОБА_4 та від 30.10.2024 року №764- щодо ОСОБА_5 .

Приписами ч. 2, 3 ст. 7 Закону №1706-VII передбачено, що Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Тобто, за Законом №1706-VII статус внутрішньо переміщеної особи надає особі спеціальні, додаткові права, або «інші права», як це зазначено у ст. 9 Закону, не звужуючи при цьому обсяг конституційних прав та свобод особи.

Зокрема, внутрішньо переміщена особа, серед іншого, має право на отримання від держави в особі її органів допомоги на проживання.

До 20.03.2022 механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначався Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (далі - Порядок №505).

Пунктом 2 Порядку №505 визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

20.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», якою затверджено Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі Порядок №332), з прийняттям якої постанова Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» втратила чинність.

Пунктом 2 Порядку №332 передбачено, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, а також території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії та що визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка», затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 204.

Облік внутрішньо переміщених осіб ведеться відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб».

Згідно з п. 3 Порядку №332 допомога надається щомісячно з місяця звернення на період введення воєнного стану та одного місяця після його припинення чи скасування на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах:

для осіб з інвалідністю та дітей 3 000 гривень;

для інших осіб 2 000 гривень.

Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням та дати припинення чи скасування воєнного стану.

Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 30 квітня 2022 р. включно, надається починаючи з березня 2022 року.

Відповідно до змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2023 №709 «Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб» (далі - Постанова №709), зокрема, пункт 2 Порядку №509 доповнено абзацом, яким визначено, що починаючи з 01.08.2023, на отримання довідки мають право особи, які залишили або покинули своє місце проживання у зв`язку з обставинами, зазначеними у статті 1 Закону, та перемістилися з територій, на яких ведуться бойові дії, або з тимчасово окупованих РФ територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, затвердженого Мінреінтеграцїї, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації РФ, а також особи, у яких внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією РФ проти України, знищене або пошкоджене (до ступеня непридатного для проживання) житлове приміщення.

Водночас, із липня 2023 року було переглянуто умови призначення допомоги та визначено ряд критеріїв, зокрема майнових, за наявності яких виплата допомоги припиняється. До Порядку №332 було внесено ряд змін та викладено його у новій редакції відповідно до Постанови №709.

Так, відповідно до пункту 1 Постанови №709 було визначено, що з 01.08.2023 виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога), які перемістилися з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (далі - перелік територій), щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, а також особам, у яких внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією РФ проти України, зруйноване або непридатне для проживання житлове приміщення та яким Допомогу було призначено відповідно до Порядку №332 продовжується автоматично на один шестимісячний період.

Крім того, підпунктом 5 пункту 2 Постанови №709 визначено, що з 01.09.2023 виплата допомоги припиняється внутрішньо переміщеним особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови, якщо за результатами верифікації встановлено, що після набрання чинності цієї постанови ВПО має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташовані на територіях, не включених до переліку територій, або на територіях, включених до переліку територій, щодо яких визначено дату завершення бойових дій (дату припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації (крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що документально підтверджено органами місцевого самоврядування або за технічної можливості інформацією щодо житлових приміщень, внесених до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації проти України, або житлового приміщення (частини житлового приміщення площею менш як 13,65 кв. метра на одного члена сім`ї).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з серпня 2023 по жовтень 2024 року отримувала державну допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам.

30.10.2024 позивачка звернулася до Департаменту із повторною заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, вказавши у даній заяві наступних осіб, які входять до складу її сім`ї: син ОСОБА_4 дочка ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_3 , чоловік ОСОБА_5 .

Тобто, на момент повторного звернення із заявою про надання допомоги склад сім`ї позивачки становив 5 осіб.

30.10.2024 відповідачем прийняло рішення №-2024-5 яким позивачці відмовлено у призначенні допомоги переміщеним особам на проживання. Вказане рішення обґрунтоване тим, що особа не відповідає умовам, визначеними Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам; не відповідає вимогам п.7-7.1, на 1 число місяця, з якого призначається допомога, особа має у власності житлове приміщення (або частину), що розташоване на територіях, не включених до переліку територій (затвердженого Наказом від 22.12.2022 №309).

13.11.2024 спеціалістами сектору верифікації відділу прийому громадян департаменту соціальної політики Луцької міської ради складено Акт за №230 верифікації та моніторингу правильності та повноти інформації, що надається заявником для призначення державних соціальних допомог згідно якого виявлено, що ОСОБА_2 має у власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , заг. Площа 49,1 кв.м., дата державної реєстрації 15.10.2020.

Судом встановлено, що 15.10.2020 дочка позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 15.10.2020 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчуком Т.Б, зареєстованого в реєстрі за №2-1137, прийняла у спадщину квартиру АДРЕСА_2 . Успадкована квартира складається з двох кімнат, жиловою площею 29,7 кв.м., загальна площа квартири 49.1 кв.м. (а.с.23).

Державну реєстрацію права власності на вказану квартиру за ОСОБА_2 проведено 15.10.2020, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №228152304 (а.с.23 зворот).

Дана обставина не заперечується позивачем по справі.

В свою чергу, спірним у цій справі є питання,чи підпадає квартира за адресою: АДРЕСА_4 під винятки, визначені підпунктом 5 пункту 2 Постанови №709, зокрема чи відноситься вона, у розумінні Порядку №709 до житлового приміщення площею менш як 13,65 кв. метра на одного члена сім`ї.

Суд зазначає, що під поняттям житлове приміщення розуміється опалюване приміщення, розташоване у надземному поверсі, призначене для цілорічного проживання і яке відповідає санітарно-епідеміологічним вимогам щодо мікроклімату і повітряного середовища, природного освітлення, допустимих рівнів нормованих параметрів відносно шуму, вібрації, ультразвуку та інфразвуку, електричних та електромагнітних полів та іонізуючого випромінювання.

Відповідно до ст. ст. 47, 48 Житлового кодексу України норма жилої площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України.

Аналізуючи наведені вище норми, з урахуванням обставин цієї справи, суд вважає, що під поняттям «житлове приміщення (частина житлового приміщення) площею менш як 13,65 кв.м. на одного члена сім`ї», яке вживається в пп. 5 п. 2 Порядку №709, площа у розмірі 13,65 кв. м. визначена з урахуванням норми саме житлової площі (а не загальної площі об`єкту нерухомості), яка вказана у ст. 47 Житлового кодексу України.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №228152304 судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна площа квартири становить 49,1 кв.м., житлова площа 29,7 кв.м.

Враховуючи те, що у вказаній квартирі, житлова площа якої становить 29,7 кв.м. проживає п`ять осіб, суд приходить висновку, що зазначений об`єкт нерухомості підпадає під винятки, які визначені в пп. 5 п. 2 Порядку №709, оскільки площа житлового приміщення становить менш як 13,65 кв. метра на одного члена сім`ї (29,7 кв. м./5 особи = 5,94 кв.м.), а тому у Департаменту були відсутні підстави для припинення виплати позивачці допомоги на проживання, як внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів правомірності прийнятого рішення

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій Департаменту соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради щодо припинення виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та зобов`язання відповідача поновити виплату допомоги на проживання вказаним внутрішньо переміщеним особам, що передбачена Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, що затверджена постановою КМУ №332 з 01.11.2024.

При цьому суд вважає за можливе врахувати позицію Європейського суду з прав людини, яку він висловив у справі «Федорченко та Лозенко проти України» (заява №387/03, 20.09.2012, п.53), відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом», тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Одночасно суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04), згідно з якою у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

Як визначено частинами першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути сплачену суму судового збору у розмірі 968,96 грн.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Департаменту соціальної політики Луцької міської ради щодо припинення виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Зобов`язати Департамент соціальної політики Луцької міської ради поновити з 01.11.2024 виплату ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, що передбачена Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, що затверджена постановою КМУ №332 від 20.03.2022.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціальної політики Луцької міської судовий збір в сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім грн 96 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано судом 08 травня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Департамент соціальної політики Луцької міської ради (43025, Волинська область, місто Луцьк, проспект Волі, будинок 4, ).

Суддя Н. В. Стецик