Справа № 473/480/25
Суддя: Вуїв О. В.
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/480/25
РІШЕННЯ

іменем України

"08" травня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю: секретаря судового засідання Москаленко С.Л., представника відповідача Шевчука І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та її скасування,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та її скасування, у якому вказував, що 27 грудня 2024 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 виніс відносно нього постанову №718.

Згідно постанови ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 з 20 травня 2005 року як військовозобов?язаний, має військове звання «солдат запасу». 09 жовтня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 надіслав ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» за адресою його реєстрації повістку про необхідність явки 19 жовтня 2024 року об 11:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних. 26 жовтня 2024 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 повернувся лист (з повісткою) з відміткою про те, що «адресат відсутній за вказаною адресою». Водночас ОСОБА_1 у визначений термін до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився. 16 грудня 2024 року, тобто з порушенням визначеного у повістці терміну, ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 та повідомив причину неявки на виклик за повісткою відсутністю у нього коштів.

Вказаною постановою ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період) та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Позивач не погодився з оскаржуваною постановою, вказуючи на те, що з жовтня 2021 року він за місцем реєстрації не проживає, має інше постійне місце мешкання. Незважаючи на те, що ОСОБА_1 повідомив ІНФОРМАЦІЯ_4 нову адресу місця свого проживання, проте відповідач здійснив його виклик для уточнення військово-облікових даних за місцем його реєстрації, де він тривалий час не проживає. Враховуючи вказані обставини, ОСОБА_1 вказував на те, що він не був належним чином повідомлений та обізнаний про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вказує на відсутність в його діях його вини та складу адміністративного правопорушення. Також позивач вказував на те, що відповідачем порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки провадження у справі здійснювалося без його участі та без отримання його пояснень, а зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення пояснення ніби то від його імені насправді позивачем не надавалися та у протоколі не зазначалися.

Тому ОСОБА_1 просив визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову, та закрити провадження у справі.

05 лютого 2025 року від представника відповідача Шевчука І.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку з його безпідставністю. При цьому у відзиві вказував, що матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, містять достатні докази на підтвердження факту порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, а саме нез?явлення за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою уточнення своїх військово-облікових даних. При цьому, вважав безпідставним твердження позивача про неналежне повідомлення останнього про необхідність явки для уточнення даних, оскільки його виклик здійснений у повній відповідності з вимогами закону, а саме за місцем зареєстрованого проживання позивача. Відсутність останнього за адресою місця зареєстрованого проживання не звільняє його від виконання вимоги центру комплектування.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представниця Чобану В.В. не з?явилися, проте остання надіслала на адресу суду заяву, у якій клопотала про розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримала та просила скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з проходженням позивачем військової служби (п. 10 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Представник відповідача Шевчук І.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позов. При цьому просив врахувати, що повістка про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що була надіслана за місцем його реєстрації, а не фактичного проживання, була сформована в електронній формі централізовано адміністратором системи Генерального штабу ЗСУ (дії якого позивач не оскаржував) за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а не працівниками центру комплектування, а тому будь-які доводи щодо неправомірності дій працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 є безпідставними. Також вказував на те, що ОСОБА_1 належним чином не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_2 про зміну місця свого проживання та фактичну адресу проживання, а тому його доводи про наявність у відповідача вказаної інформації не заслуговують на увагу. Разом з тим, не погодився з доводами позову про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувався з порушеннями вимог закону. Також вважав безпідставним клопотання представниці позивача Чобану В.В. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 247 КУпАП тому, що позивач був призваний на військову службу вже після винесення відносно нього оскаржуваної постанови, а тому вказане положення закону не може бути застосоване до нього.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі позивача ОСОБА_1 та його представниці Чобану В.В., оскільки матеріали справи містять достатньо інформації та доказів для вирішення спору.

Заслухавши пояснення представника відповідача Шевчука І.М., показання свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи в межах вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 16 грудня 2024 року старший офіцер ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 склав відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення за №150.

Згідно протоколу ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 з 20 травня 2005 року як військовозобов?язаний, має військове звання «солдат запасу». 09 жовтня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 надіслав ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» за адресою його реєстрації повістку про необхідність явки 19 жовтня 2024 року на 11:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних. 26 жовтня 2024 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 повернувся лист (з повісткою) з відміткою про те, що «адресат відсутній за вказаною адресою». Водночас ОСОБА_1 у визначений термін до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився. 16 грудня 2024 року, тобто з порушенням визначеного у повістці терміну, ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 та повідомив причину неявки на виклик за повісткою відсутністю у нього коштів.

На підставі протоколу 27 грудня 2024 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 Самолюк С.В. виніс постанову №718, якою ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період) та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

З матеріалів справи вбачається, що копію оскаржуваної постанови позивач отримав за місцем свого фактичного проживання 21 січня 2025 року.

Аналізуючи вимоги та заперечення учасників справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб.

Згідно п. 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію.

В подальшому дія воєнного стану в Україні неодноразово продовжувалася та не завершилася й на час розгляду справи.

Відповідно до ч.ч. 1-3, 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зокрема, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно п.п. 21, 27 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення особою законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (абз. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України», абз. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Таким чином, військовозобов`язані повинні з`являтися за викликом до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (за умови їх належного повідомлення), а невиконання вказаного обов`язку без поважних причин має своїм наслідком передбачену ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відповідальність.

Водночас, відповідно до п. 41 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

З матеріалів справи вбачається, що повістка про необхідність явки позивача 19 жовтня 2024 року на 11:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних була направлена позивачу за місцем його реєстрації: АДРЕСА_1 .

Проте ОСОБА_1 за місцем реєстрації на час направлення повістки не мешкав, а проживав за адресою: АДРЕСА_2 , що було достеменно відомо відповідачу як на час направлення повістки, так і на час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду адміністративної справи.

Твердження представника відповідача Шевчука І.М. про протилежне повністю спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема копією протоколу про адміністративне правопорушення від 24 травня 2022 року №44, а також копією постанови у справі про адміністративне правопорушення від 24 травня 2022 року №44 (складених представниками ІНФОРМАЦІЯ_3 ), згідно яких ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП серед іншого за те, що своєчасно не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_2 про зміни в персональних даних в частині зміни місця проживання м. Первомайськ Миколаївської області. При цьому, у вказаних документах зазначено фактичне місце проживання позивача: АДРЕСА_2 .

Додатково вказані твердження спростовуються:

- показаннями свідка ОСОБА_3 , який в судовому засіданні підтвердив ту обставину, що під час складання ним протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 останній повідомляв йому, що не отримував повістку, оскільки мешкав не за місцем реєстрації, а за іншою адресою;

- копією протоколу про адміністративне правопорушення від 16 грудня 2024 року №150, а також копією оскаржуваної постанови, у яких зазначено фактичне місце проживання позивача: АДРЕСА_2 ;

- копією поштового конверта, у якому ІНФОРМАЦІЯ_2 направило копію оскаржуваної постанови на адресу ОСОБА_1 за наступною адресою: АДРЕСА_2 , тобто за місцем фактичного проживання.

Таким чином, оскільки повістка про явку до центру комплектування була направлена позивачу з порушенням вимог пп. 2 п. 41 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560, тобто за місцем реєстрації позивача, а не за адресою фактичного місця проживання (що була відома відповідачу), а тому така повістка не може слугувати належним підтвердженням оповіщення ОСОБА_1 , як військовозобов`язаного, про виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

При цьому, формування повістки в електронній формі централізовано адміністратором системи Генерального штабу ЗСУ за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не оскарження позивачем дій адміністратора в частині неправильного формування повістки, жодним чином не спростовують вищевказаних висновків суду, оскільки законом чітко регламентовано порядок направлення повісток військовозобов`язаним, який було порушено, а підставою для притягнення особи до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є наявність в діях особи вини у формі умислу. Встановлені судом обставини свідчать про відсутність вини ОСОБА_1 та, як наслідок, відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Що стосується доводів позову про порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення (процесуальних норм), то в цій частині суд вважає такі доводи безпідставними, оскільки провадження у справі здійснювалося у відповідності до вимог ст.ст. 268, 278, 279, 280, 283 КУпАП, а саме: за відсутності ОСОБА_1 , як особи, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, проте за умови своєчасного його сповіщення про місце і час розгляду справи (що підтверджується відповідним підписом позивача в протоколі про адміністративне правопорушення) та відсутності клопотання про відкладення розгляду справи; після здійснення підготовки справи до розгляду; з дотриманням процесуальних норм під час розгляду справи; винесенням постанови, зміст якої відповідає вимогам закону.

Також не підлягає задоволенню клопотання представниці позивача Чобану В.В. про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП на підставі п. 10 ч. 1 ст. 247 КУпАП (в редакції та зі змінами, внесеними Законом від 13 березня 2025 року № 4316-IX) у зв`язку з тим, що справа про адміністративне правопорушення відносно позивача була розглянута, а оскаржувана постанова (якою на ОСОБА_1 накладено стягнення) винесена відповідачем до початку проходження позивачем військової служби.

З урахуванням встановлених обставин, оскаржувана постанова підлягає визнанню протиправною та скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП (відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення).

Також в силу вимог ст. 139 КАС України підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 484,48 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 8-10, 77, 227, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та її скасування задовольнити.

Постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27 грудня 2024 року №718 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП визнати протиправною та скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП (у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.В. Вуїв