Справа № 296/4956/25
Суддя: Пилипюк Л. М.
Дата ухвалення: 2025-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/4956/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

09 травня 2025 рокум.Житомир

Суддя Корольовського районного суду міста Житомира в складі Пилипюк Л. М., вивчивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у місті Житомир про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

07 травня 2025 року до Корольовського районного суду міста Житомира надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у місті Житомир про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Ознайомившись з матеріалами позову, приходжу до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За приписами ч.1 ст.118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску (ч. 6 ст. 161 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Дотримання строків звернення до суду з адміністративним позовом є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов`язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов`язків.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У відповідності до ч. 1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом встановленого строку. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

В свою чергу, наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 заявляє клопотання про поновлення строку звернення до суду, в якому зазначає, що копію оскаржуваної постанови йому вручено не було, порядок оскарження цієї постанови суб`єкт владних повноважень йому не роз`яснив. Також позивач вказує, що він дізнався про існування оскаржуваної постанови лише 23 квітня 2024 року, оскільки органами ДВС йому було заблоковано доступ до рахунку.

Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду, суддя ураховує, що оскаржувана постанова датована 12 листопада 2024 року та містить відмітку про відмову ОСОБА_1 отримати копію цієї постанови.

Позов ОСОБА_1 надійшов до суду засобами поштового зв`язку 07 травня 2025 року. Відповідно до поштового штампу позов надіслано 06 травня 2025 року.

Постановою Корольовського районного суду м. Житрмира від 03 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні 11 листопада 2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Вказане рішення суду набрало законної сили 14 березня 2025 року.

У ході розгляду вищевказаної справи суд установив, що 11 листопада 2024 року о 18 год 25 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Житомирі, вул. Дмитра Донцова, 3 та був зупинений працівниками поліції. Подія зафіксована нагрудним відеореєстратором інспектора поліції. Автомобіль зупинено відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Водієві роз`яснено його прав та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомляється про складання відносно нього адміністративних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, за відмову водія від проходження ним огляду, правопорушення вчинене повторно протягом року, постанова Житомирського районного суду Житомирської області від 29.10.2024р. Після складання протоколу водія ознайомлено з його змістом, від підпису відмовився. Винесено постанову за ч. 4 ст. 126 КУпАП, від підпису водій відмовився.

З наведеного слідує, що позивачу було достовірно відомо про притягнення його до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою, від отримання копії якої він відмовився. А тому, позивач міг дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів, однак допустив пасивну поведінку, що призвело до пропуску встановленого законом десятиденного строку звернення до суду.

Крім того, позивач заявляє, що він дізнався про оскаржувану постанову 23 квітня 2025 року, однак звернувся до суду лише 06 травня 2025 року, тобто також з пропуском 10-денного строку, адже відповідний строк закінчився 05 травня 2025 року.

Наведена позивачем підстава для поновлення строку оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності належним чином не обґрунтована та не підтверджена доказами, не містить об`єктивних та поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Необхідно зауважити, що законодавче обмеження десятиденним строком звернення до суду щодо оскарження постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків необхідне для досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Враховуючи викладене, суддя визнає наведені позивачем у клопотанні про поновлення строку звернення до суду підстави його пропуску неповажними.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, на підставі ч. 1 ст. 123 КАС України, приходжу до висновку про наявність процесуальних підстав для залишення адміністративного позову без руху.

Керуючись ст. 123, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у місті Житомир про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Корольовського районного суду

міста Житомира Лілія ПИЛИПЮК