Справа № 440/12017/24
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 р.Справа № 440/12017/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавської митниці на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.02.2025, головуючий суддя І інстанції: С.О. Удовіченко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, по справі №440/12017/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛТАВАРИБА"

до Полтавської митниці

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОЛТАВАРИБА" (надалі - позивач, ТОВ "ПОЛТАВАРИБА") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Полтавської митниці (надалі також відповідач, апелянт, митний орган), в якому просив суд:

визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA806020/2024/000028/1 від 09.04.2024, та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806020/2024/000079 від 09.04.2024.

визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA806030/2024/000030/2 від 22.04.2024,та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA80603 0/2024/000011 від 22.04.2024.

визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA806030/2024/000035/1 від 29.04.2024, та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806030/2024/000014 від 29.04.2024.

12.02.2025 рішенням Полтавського окружного адміністративного суду адміністративний позов ТОВ "ПОЛТАВАРИБА" задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення Полтавської митниці про коригування митної вартості товарів №UA806020/2024/000028/1 від 09.04.2024, та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806020/2024/000079 від 09.04.2024.

Визнано протиправними та скасовано рішення Полтавської митниці про коригування митної вартості товарів №UA806030/2024/000030/2 від 22.04.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA80603 0/2024/000011 від 22.04.2024.

Визнано протиправними та скасовано рішення Полтавської митниці про коригування митної вартості товарів №UA806030/2024/000035/1 від 29.04.2024, та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806030/2024/000014 від 29.04.2024.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської митниці на користь ТОВ "Полтавариба" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 12 112,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Полтавська митниця подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи, просила скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що у ході митного оформлення товарів позивача, встановив стосовно поданих електронних митних декларацій типу «ІМ 40 ДЕ» (далі ЕМД):

1) від 22.04.2024 №24UA37U6, що

- надано страхові документи (поліс № б/н від 19.10.2023 та поліс № б/н від 11.09.2023), але документи, що підтверджують вартість страхування не надано.

- надано довідку про транспортні витрати №4 від 17.04.2024 та рахунок на оплату транспортних послуг №44 від 17.04.2024. Згідно поданих документів вантажно-розвантажувальні роботи не проводились. Відповідно до умов поставки CІF Klaipeda, автотранспортної накладної №б/н від 15.04.2024, в порту Klaipeda здійснювалось перевантаження вантажу з борта судна на вантажний автомобіль, оскільки в наданих комерційних інвойсах зазначено порт завантаження Уругвай, а порт призначення Клайпеда. Однак, довідка про транспортні витрати №4 від 17.04.2024 та рахунок на оплату транспортних послуг №44 від 17.04.2024 не містить інформації, щодо вартості розвантажувально-навантажувальних робіт в порту Клайпеда, тоді як за умовами поставки ці витрати покладаються на покупця.

- до митного оформлення подано інвойси №23/1036 від 03.11.2023, №23/1076 від 10.11.2023 на загальну суму 96316,32 Євро, платіжне доручення №125 від 14.11.2023 на суму 100907,49 Євро, де в призначенні платежу посилання лише на зовнішньоекономічний контракт №1 від 08.07.2022, без зазначення відповідних комерційних інвойсів.

- загальна сума контракту складає 5 000 000,00 Євро, що не відповідає сумі попередньої оплати, зазначеної у платіжному дорученні та в поданих до митного оформлення інвойсах. Тому, надані документи, які містять відомості про ціну, яка була фактично сплачена, викликали сумніви стосовно цінової інформації товару, а саме невідповідність числових значень. Товар №1 вага нетто по інвойсу №23/1076 від 10.11.2023 товару «риба-хек, розмірний ряд 200-400» становить вага нетто 11002,00 кг, а вага брутто 11430,00 кг., П.6.2 контракту від 08.07.2022 №1 передбачає, що ціна упаковки і маркування включено в ціну товару. При цьому, в інвойсах сума товару зазначена при ціні товару 1,90 Євро за кг товару по вазі нетто та становить 20903.80 Євро без урахування вартості послуг пакування та тари (упаковки), вагою 428,0 кг. Товар №2 вага нетто по інвойсу №23/1036 від 03.11.2023 товару «риба-хек, розмірний ряд 100-200» становить вага нетто 5274,00 кг, а вага брутто 5454,00 кг. При цьому, в інвойсах сума товару зазначена при ціні товару 1,60 Євро за кг товару по вазі нетто та становить 8438,40 Євро без урахування вартості послуг пакування та тари (упаковки), вагою 180,0 кг.

2) від 08.04.2024 №24UA78U0, що:

- надано страховий документ (поліс № б/н від 30.01.2024), але документ, що підтверджує вартість страхування не надано.

- п.4.2. Контракту передбачає, що платежі за товар здійснюються або згідно проформи-інвойсів до відвантаження товару, або після відвантаження і до моменту отримання товару Покупцем згідно інвойсів, або протягом 90 днів після отримання товару. Які умови оплати саме цієї партії товару згідно поданих документів невідомо, однак в наданому до оформлення Інвойсі є посилання на проформу-інвойс від 16.01.2024 №VО2400039, що може свідчити про проведення попередньої оплати. Але, даний документ не подано до митного оформлення, що викликає сумнів щодо проведення оплати за товар.

- відповідно до умов поставки CІF Klaipeda, автотранспортної накладної №б/н від 03.04.2024, в порту Klaipeda здійснювалось перевантаження вантажу з борта судна на вантажний автомобіль, оскільки в наданому комерційному Інвойсі зазначено порт завантаження PORT STANLEY (Фолклендські острови), а порт призначення Клайпеда. Однак, довідка про транспортні витрати №б/н від 03.04.2024 та рахунок на оплату транспортних послуг №ПМ01/04/24_1 від 04.04.2024 не містить інформації, щодо вартості розвантажувально-навантажувальних робіт в порту Клайпеда, тоді як за умовами поставки ці витрати покладаються на покупця.

- наданий рахунок на оплату транспортних послуг від 04.04.2024 №ПМ01/04/24_1 містить посилання на заявку від 01.04.2024 №ПМ01/04/24_1, що є невід`ємною частиною договору на транспортне експедирування від 08.01.2024 №ПМ08/01/24_1 (п.1.5), яку не надано до митного оформлення.

- до митного оформлення подано Інвойс №24/0058 на загальну суму 37614,24 Євро, Вага нетто по Інвойсу товару «Риба заморожена гренадер без голови, розмір 300-500 грам за од. та Риба заморожена гренадер без голови, розмір 100-300 грам за од.,» становить вага нетто 21218,00 кг, а вага брутто 22141,00 кг., П.6.2 контракту від 08.07.2022 №1 передбачає, що ціна упаковки і маркування включено в ціну товару. При цьому, в інвойсі сума товару зазначена при ціні товару 1,35 Євро за кг товару по вазі нетто та становить 28644,30 Євро без урахування вартості послуг пакування та тари (упаковки), вагою 923,00 кг.

- п.5.5. Контракту зазначено перелік документів, які Продавець надає Покупцеві, в тому числі коносамент та пакувальний лист, які не надано до митного оформлення, які могли підтвердити відомості щодо ваги упаковки та тари.

3) від 26.04.2024 №24UA53U9, що:

- Надано страховий документ (поліс № б/н від 30.01.2024), але документ, що підтверджує вартість страхування не надано.

- п.4.2. Контракту передбачає, що платежі за товар здійснюються або згідно проформи-інвойсів до відвантаження товару, або після відвантаження і до моменту отримання товару Покупцем згідно інвойсів, або протягом 90 днів після отримання товару. Які умови оплати саме цієї партії товару згідно поданих документів невідомо, однак в наданому до оформлення Інвойсі є посилання на проформу-інвойс від 16.01.2024 № VО2400039, що може свідчити про проведення попередньої оплати. Але, даний документ не подано до митного оформлення, що викликає сумнів щодо проведення оплати за товар.

- згідно поданих довідки про транспортні витрати від 25.04.2024 №6 та рахунку на оплату транспортних послуг від 25.04.2024 №5 вантажно-розвантажувальні роботи та страхування не проводились. Відповідно до умов поставки CІF Klaipeda, автотранспортної накладної №б/н від 23.04.2024, в порту Klaipeda здійснювалось перевантаження вантажу з борта судна на вантажний автомобіль, оскільки в наданому комерційному Інвойсі зазначено порт завантаження PORT STANLEY (Фолклендські острови), а порт призначення Клайпеда. Однак, довідка про транспортні витрати 25.04.2024 №6 та рахунок на оплату транспортних послуг 25.04.2024 №5 не містить інформації, щодо вартості розвантажувально-навантажувальних робіт в порту Клайпеда, тоді як за умовами поставки ці витрати покладаються на покупця. В інших поданих документах до ЕМД №24UA53U9 від 26.04.2024 відсутня будь-яка інформація щодо вартості розвантажувально-навантажувальних робіт, отже дані витрати не включені до митної вартості товару.

- до митного оформлення подано Інвойс №24/0058 на загальну суму 37614,24 Євро, Вага нетто по Інвойсу товару «Риба заморожена гренадер без голови, розмір 300-500 грам за од.» становить вага нетто 15074,00 кг, а вага брутто 15747,00 кг., П.6.2 контракту від 08.07.2022 №1 передбачає, що ціна упаковки і маркування включено в ціну товару. При цьому, в інвойсі сума товару зазначена при ціні товару 1,35 Євро за кг. товару по вазі нетто та становить 20349,90 Євро без урахування вартості послуг пакування та тари (упаковки), вагою 673,00 кг.

Повідомив, що у відповідь на письмову вимогу митного органу декларантом надіслані листи від 09.04.2024 №б/н (МД 2578) від 22.04.2024 №б/н (МД 0237), від 29.04.2024 №б/н (МД 0253) якими повідомлено, що інших додаткових документів протягом 10 календарних днів надати немає можливості.

Вважає, що у зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, з урахуванням зазначеного правомірно ухвалив рішення про коригування митної вартості:

- від 09.04.2024 №UA806020/2024/000028/1, визначена митна вартість товару ґрунтується на раніше визнаній митній вартості відповідно до рівня вартості ЕМД від 02.02.2024 №24UA74U6, за якою оформлено оформлений товар- «Риба с/морожена, Гренадер» з рівнем митної вартості 2,13 дол. США/кг. (1,968 Євро/кг.), країна походження Іспанія, Розмірний ряд: 150-250г., умови поставки CIF-Клайпеда - від 22.04.2024 №UA806030/2024/000030/2, відповідно до якого визначена митна вартість товару №1 ґрунтується на раніше визнаній митній вартості відповідно до рівня вартості ЕМД від 28.08.2023 №23UA67U0, за якою оформлено товар- «Риба морська морожена: хек, країна походження ES, Розмірний ряд: 200-400г» з рівнем митної вартості 2,0339 Євро за кілограм, товару №2 ґрунтується на раніше визнаній митній вартості за від 16.01.2024 № 24UA13U6 оформлений товар - «Риба морська морожена: хек. Розмірний ряд: 100-200г», країна походження ES умови поставки CIF-Клайпеда, з рівнем митної вартості 1,9038 Євро за кілограм.

- від 29.04.2024 №UA806030/2024/000035/1, відповідно до якого визначена митна вартість товару ґрунтується на раніше визнаній митній вартості відповідно до рівня вартості ЕМД від 02.02.2024 №24UA74U6, за якою оформлено оформлений товар- «Риба с/морожена, Гренадер» з рівнем митної вартості 2,13 дол. США/кг. (1,987 Євро/кг.), країна походження Іспанія, Розмірний ряд: 150-250г., умови поставки CIF-Клайпеда.

Вважає, що правомірно, під час коригування митної вартості застосовано, резервний метод визначення митної вартості на підставі ЕМД від 02.02.24 № 24UA74U6, оскільки опис товару в графах 31 митних декларацій, що взяті для коригування є максимально подібним до опису товару в графах 31 МД від 22.04.2024 №24UA37U6, від 08.04.2024 №24UA78U0, від 26.04.2024 №24UA53U9 щодо яких здійснювалося коригування митної вартості.

ТОВ "ПОЛТАВАРИБА" подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просило скаргу апелянта залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Доводи відзиву на апеляційну скаргу мотивувало безпідставністю позиції митного органу.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, відзиві на неї та в додаткових письмових поясненнях дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено обставини, які не оспорено сторонами.

08.07.2022 між ТОВ "Полтавариба", як покупцем, та Компанією "PESQUERA AZIMUT S.L." (Іспанія), як продавцем, укладено контракт №1, за умовами якого продавець продає, а ТОВ "Полтавариба" купує рибу свіжоморожену і морепродукти відповідно з документами на відвантаження, узгодженими і підписаними сторонами, на кожну поставку окремо, і на умовах, зазначених у цьому Контракті та в інвойсах, які є невід`ємною частиною контракту (т.1 а.с. 9-12).

Згідно з пунктом 3.2 Контракту загальна вартість поставленого товару складає 5 000 000 євро.

За умовами пункту 4.2 Контракту оплата за товар здійснюється шляхом передоплати грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця: до відвантаження товару - згідно проформ-інвойсів, після відвантаження товару і до моменту отримання товару покупцем - згідно інвойсів, які є основним документом, що підтверджує кількість і суму відправленого товару покупцеві. Оплата за товар також може здійснюватися протягом 90 днів після отримання його покупцем, згідно інвойсів, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця.

У силу пункту 6.1 Контракту товар поставляється в експортній упаковці відповідно до типу товару і стандартів країни продавця. Ціна упаковки і маркування включена в ціну товару (пункт 6.2 Контракту).

На підставі Контракту від 08.07.2022 №1, за інвойсами № 24/0058 від 29.01.2024 (т.1 а.с. 21), № 23/1076 від 10.11.2023 (т.1 а.с. 42), № 23/1036 від 03.11.2023 (т.1 а.с. 43), № 24/0058 від 29.01.2024 (т.1 а.с. 66), та CMR від 03.04.2024 (т.1 а.с. 22), CMR від 15.04.2024 (т.1 а.с. 44), CMR від 23.04.2024 (т.1 а.с. 67) позивач ввіз на митну територію України товар: риба заморожена гренадер без голови, розмір100-300 грам за одиницю, латинська назва MACROURUS SPP./Frozen Grenadier 100-300 HGT Skinless Interleaved (Macrourus Spp.), риба заморожена гренадер без голови, розмір300-500 грам за одиницю, латинська назва MACROURUS SPP./Frozen Grenadier 300-500 HGT Skinless IWP, риба заморожена хоки без голови, розмір 100-300 грам за од., латинська назва MACRURONUS MAGELLANICUS/Frozen Hoki 100-300 HGT Interleaved (Macruronus Mageellanicus), риба заморожена хек без голови, розмір 200-400 грам за од., латинська назва MERLUCCIUS HUBBSI/Frozen Hake 200-400 HGT Interleaved (Merluccius Hubbsi) та риба заморожена хек без голови, розмір 100-200 грам за од., латинська назва MERLUCCIUS HUBBSI/Frozen Hake 100-200 HGT Interleaved (Merluccius Hubbsi).

Товар поставлявся на умовах CIF - Клайпеда, Литва (Інкотермс 2010).

Оплата за товар проводилася по МД 24UA37U6 (т.1 а.с. 35) товар оплачений згідно з платіжною інструкцією в іноземній валюті або банківських металах № 125 від 14.11.2023 на суму 100 907,49 євро (т.1 а.с. 48), по МД 24UA78U0 (т.1 а.с. 13-14) та МД 24UA53U9 (т.1 а.с. 59) оплата товару здійснюється протягом 90 днів від дати вказаної в інвойсі.

З метою митного оформлення поставки товару в режимі імпорту ТОВ "Полтавариба" подано до митного органу електроні митні декларації типу ІМ 40 ДЕ:

1) від 08.04.2024 №24UA78U0 на товар за кодом УКТЗЕД :

-"Риба заморожена гренадер без голови", розмір100-300 грам за одиницю, латинська назва MACROURUS SPP./Frozen Grenadier 100-300 HGT Skinless Interleaved (Macrourus Spp.) 6144,00 кг. Дата виробництва: 01.01.2024. Придатна для споживання населенням після приготування, без харчових добавок, консервантів та ароматизаторів, не в первинній упаковці. Декларантом заявлено митну вартість за 1-м методом (за ціною договору), на рівні 349 119,59 грн = 8 294,40 євро.

-"Риба заморожена гренадер без голови", розмір300-500 грам за одиницю, латинська назва MACROURUS SPP./Frozen Grenadier 300-500 HGT Skinless IWP Interleaved (Macrourus Spp.) 8467,00 кг. Дата виробництва: 01.01.2024. Придатна для споживання населенням після приготування, без харчових добавок, консервантів та ароматизаторів, не в первинній упаковці. Декларантом заявлено митну вартість за 1-м методом (за ціною договору), на рівні 481 119,07 = 11430,45 євро.

- товар за кодом УКТЗЕД , "Риба заморожена хоки без голови", розмір 100-300 грам за од., латинська назва MACRURONUS MAGELLANICUS/Frozen Hoki 100-300 HGT Interleaved (Macruronus Magellanicus) 5537,00 кг. Дата виробництва: 01.01.2024. Придатна для споживання населенням після приготування, без харчових добавок, консервантів та ароматизаторів, не в первинній упаковці. Декларантом заявлено митну вартість за 1-м методом (за ціною договору), на рівні 377 553,744 = 8969,94 євро.

До ЕМД №24UA78U0 подано документи: Сертифікат якості б/н від 31.01.2024 (т.1 а.с. 20), рахунок-фактура (інвойс) №24/0058 від 29.01.2024 (т.1 а.с. 21), міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) б/н від 03.04.2024 (т.1 а.с. 22), транспортний документ від 02.04.2024 (т.1 а.с. 23), рахунок на оплату транспортних послуг № ПМО1/04/24_1 від 04.04.2024 (т.1 а.с. 24), довідка про транспортні витрати № б/н від 04.04.2024 (т.1 а.с. 25), страховий документ (поліс) б/н від 30.01.2024 (т.1 а.с. 26), контракт № 1 від 08.07.2022 (т.1 а.с. 9-10), додаткова угода № 2 до контракту № 1 від 07.07.2023 (т.1 а.с. 11), додаткова угода № 3 до контракту № 1 від 30.01.2024 (т.1 а.с. 12), договірдоручення на надання послуг на брокерсько-митне обслуговування № Т-П/ВС- 32 від 18.07.2022 (т.1 а.с. 76-77), договір на транспортне експедирування № ПМ 08/1/24_1 від 08.01.2024 (т.1 а.с. 27-31), договір про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом №КО13/03/24.2 від 13.003.2024 (т.1 а.с. 32), лист відповідь б/н від 09.04.2024 (т.1 а.с. 33), експертна декларація 24LTLUB00001А003В6 від 03.04.24 (т.1 а.с. 34).

2) від 22.04.2024 №24UA37U6 на товар за кодом УКТЗЕД :

-"Риба заморожена хек без голови", розмір 200-400 грам за од., латинська назва MERLUCCIUS HUBBSI, / Frozen Hake 200-400 HGT Interleaved, (Merluccius Hubbsi), - 5398,00 кг. Дата виробництва: 01.06.2023-26.10.2023. Придатна для споживання населенням після приготування, без харчових добавок, консервантів та ароматизаторів, не в первинній упаковці". Декларантом заявлено митну вартість за 1-м методом (за ціною договору), на рівні 434 679,29 грн = 10256,2 євро.

-"Риба заморожена хек без голови", розмір 100-200 грам за од., латинська назва MERLUCCIUS HUBBSI, / Frozen Hake 100-200 HGT Interleaved, (Merluccius Hubbsi), - 5274,00 кг. Дата виробництва: 09.09.2023-26.10.2023. Придатна для споживання населенням після приготування, без харчових добавок, консервантів та ароматизаторів, не в первинній упаковці". Декларантом заявлено митну вартість за 1-м методом (за ціною договору), на рівні 357637,11 грн = 8438,40 євро.

До ЕМД №24UA37U6 подано документи: Сертифікат якості б/н від 06.11.2023 (т.1 а.с. 40), сертифікат якості б/н від 05.11.2023 (т.1 а.с. 41), рахунок-фактура (інвойс) (Invoice) №23/1076 від 10.11.2023 (т.1 а.с. 42), рахунок-фактура (інвойс) (Invoice) №23/1036 від 03.11.2023 (т.1 а.с. 43), міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) б/н від 15.04.2024 (т.1 а.с. 44), Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) № 1540339-СС від 20.11.2023, Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) № 1540389-СС від 20.11.2023 (т.1 а.с. 45), транспортний документ від 11.04.2024 (т.1 а.с. 47), платіжні інструкції в іноземній валюті або банківських металах № 125 від 14.11.2023 (т.1 а.с. 48), рахунок на оплату транспортних послуг № 44 від 17.04.2024 (т.1 а.с. 49), довідка про транспортні витрати № 04 від 17.04.2024 (т.1 а.с. 50), страховий документ (поліс) б/н від 05.11.2023 (т.1 а.с. 51), страховий документ (поліс) б/н від 15.11.2023 (т.1 а.с. 52), контракт № 1 від 08.07.2022 (т.1 а.с. 9-10), додаткова угода № 2 до контракту № 1 від 07.07.2023 (т.1 а.с. 11), додаткова угода № 3 до контракту № 1 від 30.01.2024 (т.1 а.с. 12), договірдоручення на надання послуг на брокерсько-митне обслуговування № Т-П/ВС-32 від 18.07.2022 (т.1 а.с. 76-77), договір на виконання перевезення вантажу № 11/04 від 11.04.2024 (т.1 а.с. 53), Договір оренди автомобіля від 13.06.2019 (т.1 а.с. 54-55), Калькуляція транспортних витрат № 19/04-1 від 19.04.2024 (т.1 а.с. 56), Лист відповідь б/н від 22.04.2024 (т.1 а.с. 57), експертна декларація 24LTLUB00001E7Е3B3 від 15.04.24 (т.1 а.с. 58).

3) від 26.04.2024 №24UA53U9 на товар за кодом УКТЗЕД :

- "Риба заморожена гренадер без голови", розмір 300-500 грам за одиницю, латинська назва MACROURUS SPP./Frozen Grenadier 300-500 HGT Skinless IWP, - 6607,00 кг. Дата виробництва: 01.01.2024 Придатна для споживання населенням після приготування, без харчових добавок, консервантів та ароматизаторів, не в первинній упаковці. Декларантом заявлено митну вартість за 1-м методом (за ціною договору), на рівні 379 259,47грн = 8 919,45 євро.

До ЕМД №24UA53U9 подано документи: Сертифікат якості б/н від 31.01.2024 (т.1 а.с. 65), рахунок-фактура (інвойс) №24/0058 від 29.01.2024 (т.1 а.с. 66), міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) б/н від 23.04.2024 (т.1 а.с. 67), рахунок на оплату транспортних послуг № 5 від 25.04.2024 (т.1 а.с. 68), довідка про транспортні витрати № 6 від 25.04.2024 (т.1 а.с. 69), страховий документ (поліс) б/н від 30.01.2024 (т.1 а.с. 70), контракт № 1 від 08.07.2022 (т.1 а.с. 9-10), додаткова угода № 2 до контракту № 1 від 07.07.2023 (т.1 а.с. 11), додаткова угода № 3 до контракту № 1 від 30.01.2024 (т.1 а.с. 12), договірдоручення на надання послуг на брокерсько-митне обслуговування № Т-П/ВС- 32 від 18.07.2022 (т.1 а.с. 76-77), договір на виконання перевезення вантажу № 19/04 від 19.04.2024 (т.1 а.с. 71), Калькуляція транспортних витрат № 25/04-1 від 25.04.2024 (т.1 а.с. 72), лист відповідь 25-04/01 від 25.04.2024 (т.1 а.с. 73), лист відповідь б/н від 29.04.2024 (т.1 а.с. 74), експертна декларація 24LTLUB000021473В6 від 23.04.24 (т.1 а.с. 75).

За результатами митного оформлення відповідач склав картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (т.1 а.с. 16, 38, 61), якими повідомив ТОВ "Полтавариба" про відмову у митному оформленні товарів, а також прийняв рішення від №UA806020/2024/000028/1 від 09.04.2024 (т.1 а.с. 15), №UA806030/2024/000030/2 від 22.04.2024 (т.1 а.с. 37), №UA806030/2024/000035/1 від 29.04.2024 (т.1 а.с. 60), про коригування митної вартості товарів, якими митну вартість товарів скориговано із застосуванням резервного методу.

Не погодившись із зазначеними рішеннями митного органу, позивач оскаржив їх до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що митний орган не спростував належними доказами твердження позивача, що надані для митного оформлення документи в сукупності підтверджують правильність визначення митної вартості імпортованого товару, підстави для висновку суду про те, що заявлена позивачем митна вартість товару є заниженою чи необ`єктивною, відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає.

Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі - МК України), у редакції, чинній на момент ухвалення спірного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 МК України, при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.

Згідно з ч. 1 ст. 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи. (ч. 3 ст. 318 МК України)

Відповідно до ч. 1 ст. 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. (ст. 49 МК України)

Згідно з ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно з ч. 1 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту визначені ст. 57 МК України. Згідно з ціє статті такими методами є: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 4-5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно з ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Аналіз вищевказаних норм законодавства дозволяє суду дійти висновку про те, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 МК України.

Судовим розглядом встановлено, що у ході митного оформлення у спірних відносинах відповідачем вказано, що подані до митного контролю документи не містять всіх відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар та містять розбіжності, а саме:

1) до митного оформлення не надано документ, що підтверджує вартість страхування;

2) контрактом від 08.07.2022 №1 та товаросупровідними документами визначено, що ціна упаковки і маркування включено в ціну товару. При цьому, в інвойсах сума товару зазначена без урахування вартості послуг пакування та тари (упаковки);

3) платіжні інструкції не містять посилання на комерційний інвойс;

4) за умовами поставки CІF Klaipeda, автотранспортних накладних, в порту Klaipeda здійснювалось перевантаження вантажу з борта судна на вантажний автомобіль, Однак, довідка про транспортні витрати та рахунок на оплату транспортних послуг не містить інформації, щодо вартості розвантажувально-навантажувальних робіт в порту Клайпеда, тоді як за умовами поставки ці витрати покладаються на покупця;

5) пунктом 5.5. Контракту зазначено перелік документів, які Продавець надає Покупцеві, в тому числі коносамент та пакувальний лист, які не надано до митного оформлення, які могли підтвердити відомості щодо ваги упаковки та тари;

6) загальна сума контракту складає 5 000 000,00 євро, що не відповідає сумі попередньої оплати, зазначеної у платіжному дорученні та в поданих до митного оформлення інвойсах. Тому, надані документи, які містять відомості про ціну, яка була фактично сплачена, викликали сумніви стосовно цінової інформації товару, а саме невідповідність числових значень.

Надаючи оцінку вказаним твердження, колегія суддів зазначає таке.

Так, відповідно до контракту від 08.07.2022 №1 та інвойсів передбачено поставка товарів на умовах CIF Klaipeda (Інкотермс - 2010).

Умовами поставки СІF визначено, що продавець зобов`язаний за власний рахунок застрахувати вантаж відповідно з договором купівлі-продажу та нести витрати, пов`язані з придбанням страхування.

Тобто у ціну товару на умовах СІF вже включені витрати продавця на страхування вантажу, а доказом виконання продавцем умов поставки СІF в частині страхування вантажу є страховий поліс, що надавався декларантом разом з митними деклараціями.

Згідно з п. 7 ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на страхування цих товарів.

Оскільки витрати на страхування на умовах СІF вже включені до вартості товару, підстави для їх окремого врахування при визначенні митної вартості відсутні.

Стосовно доводів апелянта про ненадання позивачем відомостей про страхування товару з порту Клайпеда (Литва) до митної території України колегія суддів враховує твердження позивача про те, що окреме страхування товару під час його доставки з порту Клайпеда (Литва) до митної території України не здійснювалось, оскільки у довідках про транспортні витрати з порту Клайпеда (Литва) до м. Полтави (Україна) від б/н від 04.04.2024, №04 від 17.04.2024, №6 від 25.04.2024 зазначено, що страхування вантажу не проводилось.

Відповідно до пункту 6.1. Контракту №1 товар поставляється в експортній упаковці відповідно до типу товару і стандартам країни Продавця. Кожна одиниця товару повинна мати етикетку українською мовою, де повинна бути вказана наступна інформація про продукт і його виробника: 1) назву продукту; 2) назва і адреса виробника продукту; 3) дата виробництва / заморозки в форматі "день місяць рік"; 4) маса нетто продукту; 5) термін та умови зберігання продукту; 6) калорійність. Покупець направляє Продавцю вид етикетки на кожен вид Товару.

А пунктом 6.2 Контракту №1 передбачено, що ціна упаковки і маркування включена в ціну Товару.

Вартість товару з врахуванням ціни упаковки та маркування зазначена в інвойсах, оскільки товар на всьому шляху його транспортування був запакований у картонні коробки, вартість яких включена в його ціну.

Стосовно доводів апелянта про незазначення у платіжних інструкціях посилання на комерційний інвойс, та те, що посилання на контракт не дає можливості митному органу встановити факт здійснення відповідного платежу за товар, колегія суддів зазначає таке.

Загальні вимоги Національного банку України до оформлення клієнтами доручень на переказ коштів в іноземній валюті або банківських металів, їх виконання уповноваженими банками й іншими фінансовими установами, порядку зарахування коштів в іноземній валюті, а також особливості здійснення уповноваженим банком арешту та примусового списання коштів в іноземних валютах та банківських металів з рахунків клієнта і з кореспондентських рахунків уповноваженого банку - резидента та нерезидента, відкритих в іншому уповноваженому банку-резиденті, закріплені у Положенні про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України, затвердженому постановою Правління Національного банку України від 28.08.2008 №216, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 01.10.2008 за №910/15601 (надалі - Порядок №216).

Пунктом 15 Порядку №216 передбачено, що платник заповнює реквізит Призначення платежу платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіжну операцію та документи, на підставі яких вона здійснюється. Повноту інформації забезпечує платник з урахуванням вимог законодавства України.

Отже, чинним законодавством не встановлено обов`язку позивача здійснювати посилання на інвойс чи проформу в банківському платіжному документі.

Натомість, як визначено у пункті 32 Порядку №216, банк отримувача в разі отримання повідомлення про перерахування коштів в іноземній валюті на користь юридичної особи або фізичної особи-підприємця, у якому не заповнено реквізит Призначення платежу (немає посилання на договір або документ, на виконання якого від нерезидента-платника надійшли кошти в іноземній валюті) або в ній зазначена помилкова інформація, не пізніше наступного робочого дня після отримання такого повідомлення звертається до банку, що обслуговує платника, та/або до отримувача для з`ясування цього реквізиту в порядку, визначеному внутрішніми документами банку.

Тобто у платіжній інструкції у графі призначення платежу передбачено саме посилання на договір (контракт), за яких платник здійснює оплату.

А тому сама по собі відсутність у банківських документах посилання на інвойс чи проформу, за умови наявності вказівки на контракт та товари, які оплачуються, не є підставою для висновку щодо недостовірності наданої позивачем інформації про митну вартість товару.

Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 22.08.2019 у справі №810/2784/18.

Тож посилання митного органу на те, що платіжні інструкції без вказівки у них інформації про рахунок-фактуру (інвойс), на підставі яких здійснено платіж, не є доказом, достатнім для доведення митної вартості певної поставки товару, є помилковими.

Стосовно доводів апелянта про ненадання позивачем доказів оплати вартості розвантажувально-навантажувальних робіт, митного оформлення у порту Клайпеда, суд враховує, що за умовами поставки CIF продавець зобов`язаний нести усі витрати, пов`язані з товаром, до моменту здійснення його поставки; сплатити ціну фрахту до порту призначення, включаючи витрати щодо завантаження товару на борт судна; нести витрати, пов`язані з придбанням страхування; сплатити будь-які збори за розвантаження в узгодженому порту розвантаження, покладені на продавця відповідно до договору перевезення; сплатити, коли це належить, витрати експортних митних процедур, а також усі мита, податки та інші збори, що підлягають сплаті при експорті товару та які потребуються для його транзитного перевезення через будь-яку країну у випадках, коли вони відповідно до договору перевезення покладаються на продавця.

Тож умовами поставки CIF передбачено, що сплату будь-яких зборів за розвантаження товарів у порту прибуття (у т.ч. експортних митних процедур) несе продавець.

У свою чергу вартість послуг з доставки товару з порту Клайпеда (Литва) до м. Полтави (Україна) наведена у довідках про транспорті витрати б/н від 04.04.2024, №04 від 17.04.2024, №6 від 25.04.2024, що надані разом з митними деклараціями.

Вартість послуг доставки (транспортного експедирування) товарів враховано під час визначення їх митної вартості, що відповідач не заперечував.

Щодо розбіжностей між ціною товару, зазначеною в контракті та сумою фактично здійсненої попередньої оплати, колегія суддів зазначає таке.

Пунктом 2.2 Контракту № 1 від 08.07.2022 вказано, що загальна кількість та ціна Товару, визначається в інвойсах.

Відповідно до пункту 1.1. на умовах Контракту Продавець зобов`язується продати, тобто передати у власність Покупця, а Покупець отримати у власність і оплатити рибу свіжоморожену і морепродукти (далі - Товар) за ціною, в асортименті та обсягах, зазначених в інвойсах, які є невід`ємною частиною цього Контракту.

Загальна вартість поставленого за Контрактом Товару 5000000,00 євро. (пункт 3.2. Контракту №1 від 08.07.2022)

Таким чином загальна сума контракту 5000000,00 євро складається з усієї кількості Товарів, поставлених упродовж дії цього Контракту, а на кожну окрему партію видається окремий Проформа-інвойс або Інвойс згідно якого Позивач здійснював оплату. При кожному розмитненні партій товару митниці надавалися всі Проформи-інвойси або Інвойси на кожну окрему партію.

Щодо твердження апелянта про ненадання позивачем до митного оформлення пакувального листа та коносамента, що суперечить умовам контракту, то колегія суддів звертає увагу на таке.

Пакувальний лист - це документ, у якому відображаються всі види й сорти товару, наявного в кожному товарному місці (наприклад, у контейнері, ящику, коробці), тобто він дає інформацію про кількість кожного сорту (число одиниць в упаковці) і номер упаковки (місця).

Посилання апелянта на непідтвердження позивачем митної вартості задекларованого товару за першим методом внаслідок ненадання ним коносаменту також є помилковим, оскільки коносамент сам по собі не є документом, що підтверджує складові митної вартості товару, що перевозиться на морському судні, він не містить у собі відомостей про ціну товару та обов`язковість його подання при митному оформленні не передбачена частиною другою статті 53 МК України.

Таким чином, пакувальний лист та коносамент жодним чином не впливають на вартість товару, адже не містять вартісних показників.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що декларантом подано достатні документи на підтвердження такої складової митної вартості, як витрати на транспортування оцінюваних товарів, проте апелянтом не доведено належними та допустимими доказами, що він мав належні підстави для сумніву у вартості транспортних послуг та довів належним чином обґрунтованість власного висновку про розбіжності у документах та відсутність інформації про усі складові митної вартості.

За правилами ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що документи, подані позивачем з метою митного оформлення товару згідно з МД №№24UA37U6, 24UA78U0, 24UA53U9, не містили розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, натомість містили усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціну, що була фактично сплачена за ці товари, тому у митного органу були відсутні обґрунтовані підстави вважати, що подані декларантом для підтвердження митної вартості документи містять розбіжності та не містять інформації про усі складові митної вартості.

Апелянт не довів жодними належними та допустимими доказами того, що у ході проведення митного оформлення ним було встановлено факти понесення позивачем додаткових витрат у зв`язку з придбанням товарів, заниження їх вартості в інший спосіб.

Отже, колегія суддів вважає, що доводи апелянта про заниження декларантом митної вартості товарів ґрунтуються виключно на припущеннях, які не підтверджені документально.

За сталою та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 11.11.2021 у справі №808/1411/17, від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16) наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Отож формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Митним органом під час коригування митної вартості застосовано резервний метод визначення митної вартості на підставі ЕМД від 02.02.24 № 24UA74U6.

Однак, поставка товару за вищевказаними митними деклараціями здійснювалася від різних експортерів (Pesquera Azimut S.L., Spain та UAB VPA Logistics, Lithuania) та на різних умовах (CIF т CPT), що не дає достатніх підстав ототожнювати визначені у таких деклараціях митну вартість товарів.

Більш того, митна декларація ЕМД від 02.02.24 № 24UA74U6 була складена за 6 методом, а не за 1 методом, що не свідчить про те, що вартість розмитнюваних товарів була ринковою.

До того ж, ухвалюючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за другорядним (резервним) методом, митний орган не вказав, яким чином митна вартість товару була визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, та не навів жодних розрахунків, за якими митним органом було визначено таку вартість товару, що є порушенням статті 55 MK України.

Отже, апелянтом не було доведено належними та допустимими доказами ідентичність за своїми фізичними характеристиками товару за ЕМД від 02.02.24 № 24UA74U6 та товару задекларованого позивачем згідно з його митними деклараціями.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що в супереч імперативної вимоги абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України не надано ЕМД від 16.01.2024 № 24UA13U6 не надана, при ьому, колегія суддів звертає увагу на те, що до відзиву на позов митним органом надано ЕМД від 02.02.24 № 24UA74U6 у двох екземплярах а її третій екземпляр наданий разом із запереченнями до суду першої інстанції.

Отже, підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в ході судового розгляду належними доказами не спростовано твердження позивача, що надані для митного оформлення документи в сукупності підтверджують правильність визначення митної вартості імпортованого товару, підстави для висновку суду про те, що заявлена позивачем митна вартість товару є заниженою чи необ`єктивною, відсутні.

Як наслідок, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що митний орган неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару та ухвалив рішення про коригування митної вартості товару, а тому такі рішення належить визнати протиправними та скасувати, а позов ТОВ "ПОЛТАВАРИБА" - задовольнити.

Крім цього, суд враховує, що відповідно до частини 12 статті 264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Таким чином, картка відмови у прийнятті митної декларації є документом, що формалізує негативне для декларанта рішення посадової особи митного органу про завершення процедури декларування товарів, заявлених до митного оформлення на підставі конкретної митної декларації.

А тому картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення також належить визнати протиправними та скасувати.

Щодо посилань апелянта на практику Верховного Суду, викладену у низці його постанов, колегія суддів вказує на таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналіз вказаної норми свідчить, що врахуванню підлягають висновки Верховного Суду лише щодо застосування конкретних норм права.

Тобто, колегія суддів вказує апелянтові на те, що суди мають враховувати висновки Верховного Суду виключно щодо застосування конкретних норм права, а не «практику Верховного Суду».

Наведені апелянтом висновки Верховного Суду є висновками за результатом оцінки наданих учасниками справи доказів та установлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи та жодним чином не стосується порядку застосування певних норм права, що мали би враховуватись судами попередніх інстанцій при розгляді аналогічних спорів.

Отже, твердження апелянта про порушення судом першої інстанції норм статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ст. 242, 246 КАС України є хибним.

Покликання апелянта на «практику» розгляду подібних справ судами апеляційної інстанції колегія суддів відхиляє з огляду на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанції не є постановами Верховного Суду, в яких викладені висновки щодо застосування норм права.

З таких підстав колегія суддів визнає необґрунтованим як застосування митним органом другорядного методу - резервного методу визначення митної вартості, так і зроблений розрахунок скоригованої митної вартості без доведення підстав проведених коригувань.

Отже, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та безпідставними, у зв`язку з цим вважає відсутніми підстав для її задоволення.

Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України (п. 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи зазначені вище положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Підсумовуючи викладене колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Полтавської митниці залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року по справі №440/12017/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 08.05.2025.