Справа № 160/27521/24
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 травня 2025 року м. Дніпросправа № 160/27521/24
Суддя І інстанції Сліпець Н.Є.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №51 від 27.11.2023 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, які не підлягають оподаткуванню;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №51 від 11.04.2024 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, які не підлягають оподаткуванню;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 , що визначає право на виплату грошової допомоги, періоди роботи: з 01.09.2001 року по 31.08.2010 року та з 01.09.2010 року по 10.11.2016 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву від 26.05.2023 року щодо призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій згідно з п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року позовну заяву задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №51 від 27.11.2023 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, які не підлягають оподаткуванню.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №51 від 11.04.2024 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, які не підлягають оподаткуванню.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 , що визначає право на виплату грошової допомоги, періоди роботи: з 01.09.2001 року по 31.08.2010 року та з 01.09.2010 року по 10.11.2016 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяви від 26.05.2023 року та 20.11.2023 року щодо призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій згідно з п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржило його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована помилковістю висновків суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Посилається на відсутність правових підстав для призначення та виплати позивачу 10 місячних пенсій відповідно до п.7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону №1058-IV, оскільки станом на момент подання заяви (20.11.2023) у позивача був відсутній необхідний спеціальний стаж роботи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 26.05.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо призначення пенсії та грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій згідно п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та з 29.04.2023 року позивачу призначена пенсія за віком.

28.09.2023 року позивач через особистий кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України подала звернення ВЕБ-04001-Ф-С-23-229402, в якому зазначила, що питання виплати грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій не вирішено та виплата не проведена.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 27.10.2023 року №53127-42518/K-01/8-0400/23 повідомило позивачці, що для визначення права на виплату грошової допомоги їй необхідно надати довідку про підтвердження факту роботи в закладі на посаді, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, на дату досягнення пенсійного віку та довідки про зазначення факту перебування/не перебування в учбових відпустках, у відпустках за доглядом за дитиною до 3-х років та у відпустках без збереження заробітної плати.

20.11.2023 року позивач через веб-портал електронних послуг ПФУ звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою в якій вказала, що на виконання вимог, викладених у вищезазначеному листі від 27.10.2023р. надає відповідні довідки, в тому числі довідку від 02.11.2023 року №04/12 КЗ «Дніпровський базовий фаховий медичний коледж», та повторно попросила виплатити їй грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій.

Листом ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 20.11.2023 року № 57539-50257К-01/8-0400/23 позивачу повідомлено, що вона має право подати заяву та скан-копії документів на вебпорталі ПФУ щодо перерахунку пенсії ( вид перерахунку допризначення у зв`язку з наданими документами).

Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області, яким розглянута за принципом екстериторіальності заява позивача від 20.11.2023 року, №51 від 27.11.2023 року, відмовлено в призначенні грошової допомоги, з посиланням на те, що за даними довідки від 02.11.2023 року №04/12, наданої КЗ «Дніпровський базовий фаховий медичний коледж», ОСОБА_1 з 09.09.1998 працює на посаді викладача української мови та літератури, а за даними її трудової книжки № НОМЕР_1 - з 09.09.1998 року прийнята на посаду викладача української мови, з 01.09.2001 переведена на посаду методиста, з 01.09.2010 року переведена на посаду завідувача фельдшерського відділення, а з 11.11.2016 року переведена на посаду викладача української мови та літератури.

Період з 02.09.2001 року по 10.11.2016 року не зарахований до стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Також у рішенні зазначено, що для з`ясування причин розбіжностей даних довідки від 02.11.2023 року № 04/12, наданої КЗ «Дніпровський базовий фаховий медичний коледж», з даними трудової книжки № НОМЕР_1 надісланий запит до управління контрольно-перевірочної роботи. Питання призначення грошової допомоги буде вирішене після надходження акту перевірки.

Після відповідної перевірки, 13.03.2024 року КЗ «Дніпропетровський базовий фаховий медичний коледж» повторно надав оновлену довідку за вих. №04/04 від 19.02.2024 року.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 51 від 11.04.2024 року позивачу повторно відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій згідно п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з огляду на незарахування до спеціального стажу періодів роботи з 01.09.2001 року по 31.08.2010 року та з 01.09.2010 року по 10.11.2016 року, оскільки посада методиста завідувача фельдшерського відділення не передбачена в Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909.

Не погоджуючись з рішеннями відповідачів про відмову у нарахуванні та виплати одноразової грошової допомоги, позивач звернулася з адміністративним позовом до суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно із преамбулою Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

На виконання приписів пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі - Порядок №1191).

Положеннями пункту 2 Порядку №1191 визначено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Відповідно до пункту 5 Порядку №1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Отже, право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій мають особи за наявності таких умов: досягнення особою пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV; робота в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; наявність відповідного страхового стажу; не отримання ними будь-якої пенсії до цього.

Аналогічна правова позиція, викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №462/5636/16-а, від 19.03.2019 у справі №466/5637/17.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для відмови у призначенні позивачу грошової допомоги, встановленої пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, слугували висновки відповідачів про відсутність у неї необхідного спеціального стажу (30 років) та неврахування до цього стажу періодів роботи позивача.

При цьому, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №51 від 27.11.2023 року періоди роботи позивача з 02.09.2001 року по 10.11.2016 року не були зараховані до стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років у зв`язку з тим, що за даними довідки від 02.11.2023 року №04/12, наданої КЗ «Дніпровський базовий фаховий медичний коледж», ОСОБА_1 з 09.09.1998 працює на посаді викладача української мови та літератури, а за даними її трудової книжки № НОМЕР_1 - з 09.09.1998 року прийнята на посаду викладача української мови, з 01.09.2001 переведена на посаду методиста, з 01.09.2010 року переведена на посаду завідувача фельдшерського відділення, а з 11.11.2016 року переведена на посаду викладача української мови та літератури. Для з`ясування причин розбіжності даних довідки від 02.11.2023 року №04/12, наданої КЗ «Дніпровський базовий фаховий медичний коледж» з даними трудової книжки було надіслано запит до управління контрольно-перевірочної роботи.

В свою чергу, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 51 від 11.04.2024 року до спеціального стажу позивача не було зараховано періоди її роботи з 01.09.2001 року по 31.08.2010 року та з 01.09.2010 року по 10.11.2016 року, оскільки посада методиста завідувача фельдшерського відділення не передбачена в Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909.

Суд не погоджується з таким рішенням, з огляду на таке.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України за № 909 від 04.11.1993 до переліку посад, які дають право на пенсію за вислугою років, віднесено роботу у вищих навчальних закладах I-II рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладах на таких посадах: директори, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 28 Закону України Про вищу освіту коледж заклад вищої освіти або структурний підрозділ університету, академії чи інституту, що провадить освітню діяльність, пов`язану із здобуттям ступеня бакалавра та/або молодшого бакалавра, проводить прикладні наукові дослідження та/або творчу мистецьку діяльність. Статус коледжу отримує заклад освіти (структурний підрозділ закладу освіти), в якому обсяг підготовки здобувачів вищої освіти ступеня бакалавра та/або молодшого бакалавра становить не менше 30 відсотків загального ліцензованого обсягу.

Приписами частини другої статті 53 Закону України Про вищу освіту визначено, що педагогічні працівники це особи, які за основним місцем роботи у закладах вищої освіти провадять навчальну, методичну та організаційну діяльність.

Згідно з частиною третьою статті 55 Закону України Про вищу освіту повний перелік посад науково-педагогічних і педагогічних працівників закладів вищої освіти установлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік посад наукових працівників закладу вищої освіти визначається відповідно до Закону України Про наукову і науково-технічну діяльність.

Постановою Кабінету Міністрів України за № 963 від 14.06.2000 затверджено Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, згідно норм якого до посад педагогічних працівників відносяться: завідувач, керівник виробничої (навчальної) практики, методист.

Таким чином, періоди роботи позивача в КЗ Дніпровський базовий фаховий медичний коледж з 01.09.2001 року по 31.08.2010 року на посаді методиста та з 01.09.2010 року по 10.11.2016 року на посаді завідувача фельдшерського відділення підлягають зарахуванню до спеціального стажу роботи, навіть попри те, що зазначені посади прямо не передбачені затвердженим Переліком за №909.

За таких обставин, оскаржувані рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №51 від 27.11.2023 року та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №51 від 11.04.2024 року, якими було незараховано спірні періоди роботи позивача до спеціального стажу є протиправними.

Разом з тим, з приводу посилання скаржника на те, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №51 від 27.11.2023 року для з`ясування причин розбіжностей даних довідки від 02.11.2023 № 04/12, наданої КЗ "Дніпровський базовий фаховий медичний коледж", з даними трудової книжки № НОМЕР_1 було надіслано запит до управління контрольно-перевірочної роботи, а питання призначення грошової допомоги мало бути вирішено після надходження акту перевірки до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Таким чином, до проведення перевірки інформації, що міститься в довідці від 02.11.2023 року № 04/12, наданої КЗ «Дніпровський базовий фаховий медичний коледж», з даними трудової книжки позивача № НОМЕР_1 , Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не мало приймати рішення про відмову у виплаті грошової допомоги.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для визнання протиправними та скасування рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №51 від 27.11.2023 року та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №51 від 11.04.2024 року, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 , що визначає право на виплату грошової допомоги, періоди роботи: з 01.09.2001 року по 31.08.2010 року та з 01.09.2010 року по 10.11.2016 року та повторно розглянути заяви від 26.05.2023 року та 20.11.2023 року щодо призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій згідно з п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 06 травня 2025 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя А.О. Коршун

суддя С.В. Сафронова