Справа № 400/7653/24
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/7653/24
Перша інстанція: суддя Гордієнко Т. О.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Турецької І.О.,

Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Залізничні Експрес-Перевезення» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 2 грудня 2024р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Залізничні Експрес-Перевезення» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2024р. ТОВ «Залізничні Експрес-Перевезення» звернулося до суду із позовом до ГУ ДПС у Миколаївській області, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області від 23.07.2024р. за №6.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у березні 2024р. податковим органом було проведено камеральну перевірку ТОВ «Залізничні Експрес-Перевезення» щодо своєчасності сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість за лютий - травень 2022р., вересень 2023р., за результатами якої складено акт від 26.03.2024р. за №4728/14-29-04-06-08/42098436, у висновках якого встановлено порушення п.50.1 ст.50, п.57.1 ст.57 та п.203.2 ст.203 ПК України в частині порушення термінів сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість у перевіряємий період.

На підставі встановлених порушень, податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 25.04.2024р. №6 в частині застосування штрафних санкцій в сумі 130 441,5грн..

На вищевказане податкове повідомлення рішення позивач направив скаргу до ДПС України про скасування вказаного рішення.

Так, за рішенням про розгляд скарги від 18.07.2024р. за №22013/6/99-00-06-03-01-06 ДПС України скасовано податкове повідомлення - рішення від 25.04.2024р. №6, в частині застосування штрафу у сумі 4 684,8грн. та прийнято нове податкове повідомлення рішення від 23.07.2024р. №6.

Позивач зазначив, що пп.69.9 п.69 підрозділу 10 розділу XX ПК України передбачено, що тимчасово, до 1 серпня 2023р., для платників податків та контролюючих органів зупинявся перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім окремих строків, визначених цим пунктом, зокрема, щодо сплати податкових зобов`язань.

Крім того, позивач вказав на те, що під час дії воєнного стану, згідно пп.69.2 п.69 підрозд. 10 розд. XX "Перехідні положення" ПК України, камеральні податкові перевірки податкових декларацій з податку на додану вартість за звітні податкові періоди, зокрема, лютий, березень, квітень, травень 2022р. - розпочинаються на наступний день після 20 липня 2022р. та завершуються не пізніше 20 вересня 2022р..

Так, позивач вважає, що контролюючий орган провів камеральну перевірку за лютий-травень 2022р. через два роки станом на 26 березня 2024р. з прямим порушенням пп.69.2 п.69 підрозд. 10 розд. XX "Перехідні положення" ПК України.

Також, позивач зазначив, що пп.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу XX ПК України, для платників податків, які не мають можливості виконувати свій податковий обов`язок, визначено особливості щодо його виконання, в тому числі сплати податкових зобов`язань. Позивач сплатив до 1.10.2022р. податкове зобов`язання з ПДВ за лютий-травень 2022р., а тому не мав підстав на подання заяви про неможливість виконання платником податків обов`язків, чим підтвердив, що його діяння не вчинено умисно, а свідчать, що платник податків за наявності можливостей виконав свій податковий борг.

Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 2 грудня 2024р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов у повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що податковий орган приймаючи оскаржуване рішення діяв правомірно, в межах та на підставі норм податкового законодавства, оскільки товариством дійсно порушено вимогу ПК України при сплаті податкових зобов`язань з податку на додану вартість у перевіряємий період.

Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що ГУ ДПС у Миколаївській області на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 розд. І, пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України у порядку ст.76 ПК України та у строк, передбачений абз.2 п.76.3 ст.76 ПК України проведено камеральну перевірку щодо своєчасності сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість ТОВ «Залізничні Експрес-Перевезення» за лютий - травень 2022р., вересень 2023р., за результатами якої складено акт від 26.03.2024р. за №4728/14-29-04-06-08/42098436, у висновках якого встановлено порушення п.50.1 ст.50, п.57.1 ст.57 та п.203.2 ст.203 ПК України в частині порушення термінів сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість.

При складанні вказаного акту камеральної перевірки перевіряючими було використано бази даних ДПС України АС «Податковий блок» підсистема «Податковий аудит» - «Несвоєчасна сплата» та данні Індивідуальної картки платника (далі - ІКП) за кодом бюджетної класифікації 14060100, данні електронного рахунку платника в СЄА ПДВ, данні податкової звітності з ПДВ, за результатом аналізу даних яких встановлено порушення правил сплати (перерахування) грошових зобов`язань з податку на додану вартість за лютий - травень 2022р., вересень 2023р. в сумі 1 689 415,0 грн., в т.ч.:

- з затримкою до 30 календарних днів включно на суму 385 000грн.;

- з затримкою більше 30 календарних днів на суму 1 304 415грн.

На підставі встановлених порушень, податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.04.2024р. №6 в частині застосування штрафних санкцій в сумі 130 441,5грн..

На вищевказане податкове повідомлення рішення позивач направив скаргу до ДПС України про скасування вказаного рішення.

Так, за рішенням про розгляд скарги від 18.07.2024р. за №22013/6/99-00-06-03-01-06 ДПС України скасовано податкове повідомлення - рішення від 25.04.2024р. №6, в частині застосування штрафу у сумі 4 684,8грн. та прийнято нове податкове повідомлення рішення від 23.07.2024р. №6, яким нараховано зменшену суму грошового зобов`язання за результатом розгляду скарги у вигляді штрафних (фінансових) санкції на суму 125 756,7грн..

Позивач не погодився з правомірністю зазначеного податкового повідомлення-рішення, у зв`язку із чим звернувся до суду із даним позовом.

Перевіряючи правомірність оскаржуваного рішення податкового органу, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує його протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями п.54.1 ст.54 ПК України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені ПК України, така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

За правилами п.57.1 ст.57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого ПК України для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених ПК України.

Порядок надання податкової декларації з податку на додану вартість та строки розрахунків з бюджетом визначені, ст.203 розд. V ПК України.

Відповідно до п.203.1 ст.203 ПК України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно п.203.2 ст.203 ПК України, сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п. 203.1 ст. 203 для подання податкової декларації.

У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу (п.124.1 ст.124 ПК України).

Поряд з цим, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у пункті 69 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України.

У відповідності до пп.69.1 п.69 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України, у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої п. 46.2 ст. 46 ПК України, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої ПК України відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо, зокрема:

- строків сплати податків та зборів за звітні (податкові) періоди січень - травень 2022 року (для місячного звітного (податкового) періоду), за умови їх сплати не пізніше 1 серпня 2022 року.

З набранням чинності ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» за №2260-ІХ передбачене пп.69.1 п.69 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України звільнення від відповідальності поставлено в залежність від підтвердження у визначеному законодавством порядку можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язку, зокрема щодо строків сплати грошових зобов`язань.

Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у пп.69.1 п.69 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» ПК України, у разі неможливості виконання платником податків податкового обов`язку затверджено наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022р. №225 (надалі - Порядок №225).

Так, приписами п.7 розд. ІІ Порядку №225 визначено, що платники податків, які не подали у строки, встановлені пунктами 3 та 4 розд. ІІ, заяви у довільній формі та відповідних документів (копії документів), що підтверджують неможливість виконання податкового обов`язку, передбаченого ПК України або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи або щодо яких контролюючий орган прийняв вмотивоване рішення щодо можливості своєчасного виконання таким платником податків свого податкового обов`язку, вважаються такими, що мають можливість своєчасно виконати податкові обов`язки у терміни, визначені ПК України або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія зазначає, що позивачем до контролюючого органу заяву щодо неможливості виконання податкових обов`язків, визначених у пп.69.1 п.69 підрозділ 10 розд. XX «Перехідні положення» ПК України не подавалось.

При цьому, позивач у позові та в апеляційній скарзі посилається на те, що умислу як суб`єктивної сторони правопорушення на несвоєчасну сплату узгодженої суми грошового зобов`язання у платника податків не було, а тому і підстави для відповідальності відсутні, то судова колегія зазначає наступне.

Так, відповідно до п.109.3 ст.109 ПК України у випадках, визначених пунктами 123.2-123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125-1.2-125-1.4 статті 125-1 цього Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи. Проте, позивача притягнуто до відповідальності за порушення передбачена п.124.1 ст.124 ПК України для якого встановлення наявності вини у вигляді умислу або необережності не потрібно.

Що стосується посилань позивача на те, що відповідно до норм ПК України до 1.08.2023р. зупиняється перебіг строку, то судова колегія вважає такі посилання хибними, оскільки відповідно до пп.69.9 п.69 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України передбачено, що тимчасово, до 1 серпня 2023р. для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім, зокрема: дотримання строків сплати податків та зборів платниками податків (абз.2 пп.69.9 п.69 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України).

Отже, в частині дотримання строків сплати податків та зборів перебіг строків не зупинявся.

Як вбачається із матеріалів справи, що позивач обґрунтовує протиправність спірного податкового повідомлення-рішення тим, що відповідачем порушені строки проведення камеральної перевірки, оскільки камеральна перевірка за лютий - травень 2022р. відповідно до вимог пп.69.2 п.69 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України повинна була завершитись не пізніше 20.09.2022р., а перевірка проведена в березні 2024.

Апеляційний суд зазначає, що ЗУ від 12 травня 2022р. за №2260-К «Про внесення змін до Податкового Кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» (надалі - Закон №2260) пп.69.2 п.69 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України викладено у новій редакції.

Так, відповідно до абз.5 та 6 пп.69.2 п.69 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України в редакції Закону №2260, камеральні податкові перевірки податкових декларацій з податку на додану вартість та уточнюючих розрахунків до них за звітні податкові періоди: лютий, березень, квітень, травень 2022 року - розпочинаються на наступний день після 20 липня 2022. та завершуються не пізніше 20 вересня 2022р..

Положеннями п.75.1.1 ст.75 ПК України передбачено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Приписами п.76.3 ст.76 ПК України визначено, що камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання, крім камеральної перевірки податкової декларації або уточнюючого розрахунку (у разі подання), у складі яких подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, строк проведення якої визначений статтею 200 цього Кодексу.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 ПК України.

Так, предметом камеральної перевірки також можуть бути:

1) своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків);

2) своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних ,

3) своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах;

4) повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних

5) своєчасність подання заяви про взяття на облік фінансових агентів відповідно до вимог статті 39-3 цього Кодексу;

6) своєчасність подання фінансовими агентами звітів про підзвітні рахунки, виправлених звітів про підзвітні рахунки;

7) своєчасність надання фінансовими агентами відповіді на запити (повідомлення) контролюючого органу, що надсилаються у випадках, визначених статтею 39-3 цього Кодексу;

8) своєчасність подання повідомлення про структуру власності та кінцевих бенефіціарних власників;

9) своєчасність подання особою, яка здійснює управління або адміністрування трасту, повідомлення про укладення договору щодо управління або адміністрування трасту або про припинення такого договору,

10) своєчасність надання інформації на запит контролюючого органу відповідно до пункту 44-1.3 статті 44-1, підпунктів 6-8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 цього Кодексу;

11) своєчасність та повнота сплати узгодженої суми грошового зобов`язання у вигляді авансового внеску з податку на прибуток підприємств, визначеного відповідно до пункту 141.13 статті 141 цього Кодексу, на підставі даних Реєстру пунктів обміну іноземної валюти.

Отже, у п.76.3 ст.76 ПК України, законодавець встановив для контролюючого органу два строки, у які може бути проведена камеральна перевірка. Розмежування цих строків здійснюється за предметом камеральної перевірки: 1) камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку - протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання; 2) камеральна перевірка з інших питань - проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Також, пп.69.2 п.69 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України у редакції Закону №2260 передбачено, що камеральні податкові перевірки податкових декларацій з податку на додану вартість та уточнюючих розрахунків до них за звітні податкові періоди: лютий, березень, квітень, травень 2022 року - розпочинаються на наступний день після 20 липня 2022р. та завершуються не пізніше 20 вересня 2022р..

Апеляційний суд зазначає, що конструкція норми «камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку» стосується того, що під час цієї перевірки можуть бути перевірені усі показники податкової звітності на предмет арифметичного, методологічного та/або логічного зв`язку, узгодженості відповідних показників поточного періоду, їх зіставлення з показниками попередніх періодів. Та вона не стосуються питання своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань.

Саме камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку відповідно до перехідних положень ПКУ повинна була бути проведена до 20.09.2022р..

Проте, в даній справі підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення була камеральна перевірка не «податкової декларації або уточнюючого розрахунку», а щодо своєчасності сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість, а тому строки на її проведення передбачені абз.2 п.76.3 ст.76 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, а не п.69.2 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України.

Отже, судова колегія вважає, що податковий орган не порушив строки проведення камеральної перевірки.

Враховуючи вказане, судова колегія вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 23.07.2024р. за №6, податковим органом прийняте відповідно до вимог чинного законодавства, є правомірним та не підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог товариства.

У контексті оцінки доводів позовної заяви та апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246, 315, 316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Залізничні Експрес-Перевезення» залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 2 грудня 2024р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: І.О. Турецька

О.В. Єщенко