Справа № 160/23066/24
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 160/23066/24

Категорія:106000000 Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І,В.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 13.11.2024 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України (далі МОУ) про:

- визнання протиправним та скасування рішення МОУ, оформленого протоколом засідання комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 26 липня 2024 року №9/в, в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із частковою втратою працездатності без встановлення інвалідності внаслідок поранення (травми, контузії), отриманої під час захисту Батьківщини;

- зобов`язання МОУ прийняти рішення щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із частковою втратою працездатності без встановлення інвалідності внаслідок поранення (травми, контузії), отриманої під час захисту Батьківщини.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що з 26 лютого 2022 року по 11 квітня 2023 року проходив службу у військовій частині (далі в/ч) НОМЕР_1 та був звільнений. В серпні 2023 року позивачку встановлено ступінь втрати працездатності у розмірі 25% (травма пов`язана із захистом Батьківщини). Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини через втрату 25% працездатності. В подальшому ІНФОРМАЦІЯ_2 було спрямовано документи до МОУ. Згідно з витягом з протоколом засідання комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсації сум від 26 липня 2024 року №9/в (п.91) комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги. Підставою для відмови зазначено, що заявника звільнено з військової служби 11 квітня 2023 року, а 08 серпня 2023 року встановлено ступінь втрати працездатності, тобто понад тримісячний термін після звільнення з військової служби.

Позивач зазначав, що вчинив всі можливі дії з метою отримання необхідних документів для подання заяви на виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою працездатності внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини. Позивач, в силу вимог п.2 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ (далі Закон №2011-ХІІ), є особою, яка має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, у зв`язку із чим пп.7 п.2 ст. 16 цього ж Закону суперечить п.7 ст. 16-3 Закону №2011-ХІІ.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до МОУ про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення МОУ, оформленого протоколом засідання комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 26 липня 2024 року №9/в, в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із частковою втратою працездатності без встановлення інвалідності внаслідок поранення (травми, контузії), отриманої під час захисту Батьківщини.

Зобов`язано МОУ повторно розглянути питання щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , прийнявши відповідне рішення, з врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі МОУ ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги:

- відповідач не звертався до Одеського окружного адміністративного суду з приводу порушення територіальної юрисдикції (підсудності) по причині того, що до Одеського окружного адміністративного суду справу №160/23066/24 було передано з іншого суду Дніпропетровського окружного адміністративного суду, а з урахуванням положень ст. 30 КАСУ про недопустимість спорів про підсудність між судами, відповідач розумів, що Одеський окружний адміністративний суд не має права повернути справу до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. В той же час, Міноборони вважає, що суд першої інстанції порушив основний принцип судочинства "право на справедливий суд", який закріплено у ст. 14 Міжнародного пакту про громадські та політичні права, який вимагає від держави дотримання наступних умов: гарантії доступу до суду та процесуальні гарантії щодо здійснення судового розгляду, що в даному випадку виключає легітимність судового акту. Таким чином, Одеський окружний адміністративний суд невірно надав оцінку наявним у справі доказам та нормативно-правовому регулюванню питань, проходження військової служби та виконання обов`язків військової служби, та необґрунтовано задовольнив позовні вимоги;

- отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року іншими учасниками справи не оскаржено.

Таким чином, відповідно до правил ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто, в частині задоволених позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги МОУ, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 26 лютого 2022 року по 11 квітня 2023 року проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 .

Згідно довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №94 від 05 жовтня 2022 року, виданої в/ч. НОМЕР_1 , 20 вересня 2022 року старшина ОСОБА_1 отримав вибухову травму. ЗЧМТ. СГМ. Акубаротравма. Постртравматична перфорація барабанних перетинок з двох сторін. Гостра змішана двобічна приглухуватість. Гіперметропія слабкового ступеня обох очей. Гіпертензивна ангіопатія сітківки обох очей.

За обставин: під час захисту Батьківщини, внаслідок умисних протиправних дій з боку збройних сил Російської Федерації, а саме під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій області, знаходячись на околицях с. Рівнополь, Донецької області внаслідок обстрілу з боку ЗС РФ із застосуванням мінометів 120 мм отримав поранення.

Під час обстрілу перебував в засобах індивідуального захисту (бронежилет та кевларовий шолом). Поранення не пов`язано із вчиненням злочину чи адміністративного правопорушення, не є наслідком дій в стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.

Підстава: наказ командира (начальника) в/ч НОМЕР_1 від 21 вересня 2022 року №509. Видана для пред`явлення на військово-лікарську комісію.

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 11 квітня 2023 року №101 ОСОБА_1 звільнено з військової служби за віком.

Відповідно до листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 29 травня 2023 року №всз/100 головного сержанта у відставці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , направлено для проходження МСЕК для встановлення інвалідності та відсотку втрати працездатності згідно Постанови Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" (далі Порядок №975).

08 серпня 2023 року згідно з Довідкою МСЕК серії 12 ААА №071826 про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках позивачу було встановлено ступінь втрати працездатності у розмірі двадцять п`ять відсотків, травма, так, пов`язана із захистом Батьківщини.

Надалі позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, у зв`язку із втратою 25% працездатності. До вказаної заяви було додано копію довідки МСЕК, копію паспорта, копію військового квитка, копію картки платника податків, копію витягу про місце реєстрації, копію довідки про обставини травми, копію реквізитів банківського рахунку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 було направлено документи для виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою 25% працездатності, без встановлення інвалідності, внаслідок травми, яку отримав 20 вересня 2022 року під час захисту Батьківщини, до Міністерства оборони України.

Відповідно до Витягу з протоколу засідання комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсації сум від 26 липня 2024 року №9/в (п.91), комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги. В обґрунтування рішення комісія зазначила: "Головному сержанту у відставці ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), якого 11 квітня 2023 року звільнено з військової служби та 08 серпня 2023 року під час огляду органами МСЕК встановлено 25% втрати працездатності внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, що сталося 20 вересня 2022 року (довідка МСЕК серія 12ААА №071826 від 08 серпня 2023 року).

Згідно з пп.7 п.2 ст.16 Закону №2011-ХІІ, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.

Заявника звільнено з військової служби 11 квітня 2023 року, 08 серпня 2023 року встановлено ступінь втрати працездатності внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, тобто понад тримісячний термін після звільнення з військової служби.".

Позивач не погоджується з прийнятим рішенням та вважає, що своїм рішенням відповідач порушив його право на соціальний захист та отримання належної грошової допомоги, у зв`язку із встановленням йому часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності внаслідок поранення (травми, контузії), отриманої під час виконання обов`язків військової служби, у зв`язку із чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що з матеріалів справи, вбачається, що встановлення позивачу ступеня втрати працездатності відбулося саме внаслідок отриманих травм та захворювань, пов`язаних із захистом Батьківщини, що мало місце під час проходження військової служби в Збройних Силах.

Тому суд першої інстанції вважав, що позивач у відповідності до пп.7 п.2 ст. 16 Закону №2011-XII має право на отримання одноразової грошової допомоги як військовослужбовець, що отримав поранення, захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності. При цьому позивач об`єктивно не мав можливості отримання відповідної довідки МСЕК у строки, визначені законодавством, оскільки не мав змоги вплинути на строк проведення огляду. Відтак, в цьому конкретному випадку позивач не має зазнавати негативних наслідків від того, що огляд не відбувся у межах тримісячного строку.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Наказу Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 41 Закону України №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі Закон №2232-ХІІ) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом №2011-XII.

Частиною 1 ст. 16 Закону № 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно п.7 ч.2 ст. 16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.

Відповідно до положень п.3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Абзацом 2 п.7 Порядку № 975 визначено, що у разі часткової втрати працездатності без установлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від ступеня втрати працездатності, який установлюється медико-соціальною експертною комісією, у розмірі, що визначається у відсотках від 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, - військовослужбовцю, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також особі, звільненій з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.

Колегія суддів акцентує увагу на правовому висновку Верховного Суду викладеному у постанові від 26 квітня 2024 року у справі №260/2081/23 який вказує, що аналіз вищевказаних положень Закону №2011-ХІІ та Порядку №975 дозволяє дійти висновку про те, що право звільненої з військової служби особи на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із частковою втратою працездатності обмежено:

- тримісячним строком для встановлення такій особі часткової втрати працездатності, що рахується з дня звільнення такої особи з військової служби;

- причинами отримання такою особою поранення (контузії, травми або каліцтва) або захворювання, оскільки останні повинні бути набуті особою саме "під час виконання нею обов`язків військової служби.

В зазначеній постанові Верховний Суд, задовольняючи частково касаційну скаргу відповідача, скасував рішення судів попередній інстанцій та направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції, визначивши, що в зазначеній категорії справі з`ясуванню підлягають не тільки строки встановлення ступеню втрати працездатності, а і визначення причин встановлення військовослужбовцям інвалідності та/або ступеня втрати працездатності.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що встановлений законодавством тримісячний строк для встановлення особі часткової втрати працездатності відраховується з дня звільнення такої особи з військової служби, є преклюзивним і підлягає поновленню лише у виключних випадках у зв`язку із наявністю об`єктивно непереборних обставин, які пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій, що підтверджені доказами, належність яких повинна бути перевірена уповноваженим органом або судом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем вчинялися дії з метою з`ясування обставин поранення (травми) та отримання довідки медико-соціальної експертної комісії у строки, які надають право на отримання одноразової грошової допомоги.

Крім того, наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі Положення №402).

Пунктом 1.1 Положення №402 установлено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Абзацом 7 п.1.3 Положення №402 визначено, що основними завданнями військово-лікарської експертизи є визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, в осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.

Згідно п.21.1 Положення №402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Відповідно п.21.2 Положення №402 причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби штатні ВЛК.

Пунктом 21.5 Положення №402 передбачено, що постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються виключно в таких формулюваннях:

а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини";

б) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби";

в) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби";

г) "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії";

ґ) "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини";

д) "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби";

е) "Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби";

є) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН";

ж) "Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН";

з) "Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН";

и) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі миротворчого персоналу";

к) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих Сил ООН".

Враховуючи наведені правові норми, колегія суддів вважає за необхідне акцентувати увагу на правовому висновку викладеному у постанові Верховного Суду від 20 грудня 2023 року у справі №520/14757/2020 в якому суд касаційної інстанції зазначив, що аналізуючи норми Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, суд дійшов висновку, що причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв, зокрема у військовослужбовців, визначається ВЛК і ЛЛК та викладається у формулюваннях, які закріплені на нормативному рівні.

Оскільки, умовами п.7 ч.2 ст. 16 Закону №2011-XI право на отримання грошової допомоги пов`язується безпосередньо з причинним зв`язком отриманого поранення чи захворювання, а саме з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби, для отримання грошової допомоги формулювання причинного зв`язку захворювання повинно відповідати підпунктам г) п.21.5 Положення "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії" та ж) п.21.5 Положення "Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН". Іншого формулювання причинного зв`язку захворювання, що призвело до часткової втрати працездатності, отриманого під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби, п.21.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України не містить.

Відтак, словосполучення "під час виконання ним обов`язків військової служби" та "пов`язане з проходженням військової служби", які по-різному викладені, але є однаковими за своєю суттю.

Підсумовуючи наведене, враховуючи, що позивач втратив 25% працездатності без установлення інвалідності під час проходження служби у зв`язку із захворюваннями, пов`язаним з проходженням військової служби колегія суддів констатує, що він має право на отримання одноразової грошової допомоги.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення правил підсудності, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно ч.1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Так, у позовній заяві позивачем у якості свого місця проживання зазначена адреса:.

Разом з тим, відповідно до наданої до позовної заяви копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Каховським РВ УМВС України в Херсонській області 13 лютого 1996 року, на ім`я ОСОБА_1 , зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача є: АДРЕСА_1 .

Жодних доказів того, що вказана позивачем у позовній заяві адреса місця його проживання: АДРЕСА_2 , є саме зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача матеріали позовної заяви не містять.

У розумінні вищенаведених приписів ч.1 ст. 25 КАС України при визначенні територіальної юрисдикції (підсудності) справи адміністративному суду враховується саме зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування, знаходження) позивача.

Таким чином, за наявними матеріалами позовної заяви зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) позивача - ОСОБА_1 є саме: АДРЕСА_1 .

При цьому місцезнаходженням відповідача - Міністерства оборони України згідно з позовною заявою є: проспект Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції (Дніпропетровський окружний адміністративний суд), що дана адміністративна справа за правилами територіальної підсудності не підсудна Дніпропетровському окружного адміністративного суду, а тому повинна розглядатися окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на Херсонську область.

Підсумовуючи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 06 травня 2025 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.