Справа № 608/349/25
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 608/349/25 пров. № А/857/12472/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.,

суддя Шинкар Т.І.

секретар судового засідання Слободян І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 11 березня 2025 року у справі № 608/349/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення (головуючий суддя Коломієць Н.З., м. Чортків, Тернопільська область), -

В С Т А Н О В И В:

13.02.2025 ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, в якому просив:

- скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення ЕНА №4025959 від 07.02.2025, прийняту поліцейським Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області сержантом поліції Соколовським М. В.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав про те, що спірною постановою, на підставі ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п 15.9 «и» Правил дорожнього руху (далі ПДР), а саме за порушення правил зупинок, ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місцях виїзду. Позивач проти такого висновку працівників поліції заперечував, вважав, що вимог ПДР не порушував, що при винесенні постанови не було з`ясовано всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Зокрема, позивач стверджував, що місцем вчинення адміністративного правопорушення вказано вулицю Горбачевського, 1А, у м.Чортків, однак ця територія не містить виїзду з прилеглої території. Також вважає, що відповідач немає жодних доказів, які б підтверджували той факт, що автомобіль позивача знаходився на прилеглій території, у місці виїзду або ближче 10 метрів від місця виїзду з прилеглої території, або що його транспортний засіб створив перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 11.03.2025 позов задоволено:

- скасовано постанову поліцейського Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Соколовського М. В. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4025959 від 07.02.2025, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Приймаючи рішення суд першої інстанції констатував протиправність спірної постанови з огляду на відсутність доказів, які б підтверджували вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Помилковість висновків суду першої інстанції відповідач обґрунтовує покликанням на відеозапис наявним у матеріалах справи. На думку відповідач, цей відеозапис є беззаперечним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Відповідач переконаний, що відображені на відеозаписі події повністю доводять обставини правопорушення та вини ОСОБА_1 .

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Розгляд справи здійснюється з урахуванням положень параграфа 2 Глави 11 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Позивача повідомлено про розгляд справи, шляхом надіслання його представнику повістки-повідомлення.

Відповідача про розгляд справи повідомлено шляхом надіслання повістки-повідомлення до електронного кабінету.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Учасники справи, їх представники на розгляд справи не з?явились, відтак за правилами ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозапису не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

За змістом спірної постанови ЕНА №4025959 від 07.02.2025 громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.02.2025 о 13:43 год, по вулиці Горбачевського, 1А у м.Чортків Тернопільської області здійснив зупинку транспортного засобу Audi A4, номерний знак НОМЕР_1 ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місцях виїзду, що є порушенням п. 15.9. «и» ПДР. За скоєне позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу на підставі ч.1 ст. 122 КУпАП.

Не погоджуючись із спірною постановою позивач звернувся до суду із позовом.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про необґрунтованість спірної постанови такими, що відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства з наступних причин.

За змістом п 15.9 «и» ПДР зупинка забороняється ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місцях виїзду.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В контексті доводів скаржника апеляційний суд зазначає наступне.

На підтвердження вчиненого позивачем адміністративного правопорушення відповідачем долучено до матеріалів диск із відеозаписом.

Апеляційний суд, оглянувши наданий відеозапис, погоджується з висновком суду першої інстанції, що такий не містить зображення виїзду з прилеглої території, а також не підтверджує того, що позивач зупинив свій автомобіль ближче 10 м від виїзду з прилеглої території чи в місці такого виїзду. Відеозапис не містить фіксації проведення працівниками поліції вимірювань відстані. Натомість, на наявному відеозаписі відображено фрагменти записів з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано моменти патрулювання населеного пункту, момент складання постанови щодо позивача, та момент перебування працівників поліції та позивача в медичному закладі. В окремих кадрах зафіксовано автомобіль позивача, однак такі не дають змогу встановити чи дійсно позивач допустив порушення правил зупинки. Тому, наявний у матеріалах справи відеозапис жодним чином не доводить вину позивача у порушенні п.15.9. «и» ПДР.

За таких обставин, апеляційний суду погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що факт порушення Правил дорожнього руху не доведено належними доказами.

В контексті доводів апеляційної скарги апеляційний суд зазначає, що такі співставні з доводами позовної заяви та суперечать матеріалам справи та наявним у них доказам, а відтак не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями ст. 90 КАС України, визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

За правилами ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України перерозподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 11 березня 2025 року у справі № 608/349/25 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 07.05.25