Справа № 240/20377/24
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Житомир справа № 240/20377/24

категорія 106000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому:

- визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 оформленого протоколом № 20 від 20.08.2024 в частині що стосується відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.08.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Заявлені позовні вимоги до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) позивач обґрунтовує тим, що має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації передбачену п.13 ч.1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю 2 групи. Пояснює, що звернувся до відповідача із відповідною заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації до якої долучив необхідні документи, однак отримав відмову у її задоволенні, з підстав недоведення факту відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Ухвалою суду від 25.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

07.11.2024 від представника відповідача надійшов до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки комісія ІНФОРМАЦІЯ_4 вивчивши отриману заяву та підтверджуючи документи позивача не знайшла законних підстав для надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації передбачених п.13 ч.1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", так як виходила з того, що у батька позивача є донька ОСОБА_2 , 1989 року народження, яка не є військовозобов`язаною і відповідно до чинного законодавства зобов`язана утримувати свого батька.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як свідчить зміст позовної заяви, ОСОБА_1 подав особисто в ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.13 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за батьком, який є особою з інвалідністю 2 групи.

Як зазначає позивач, до заяви долучив нотаріально засвідчені копії документів, зокрема: заяву про надання відстрочки від призову; паспорт та РНОКПП; довідку МСЕК від 15.03.2023 серії 12 ААГ №075582 про встановлення ОСОБА_3 інвалідності II групи; паспорт та РНОКПП ОСОБА_3 ; пенсійне посвідчення ОСОБА_3 ; довідку МСЕК від 19.07.2023 серії 12 ААГ №411086 про встановлення ОСОБА_4 інвалідності II групи безтерміново; паспорт та коду ОСОБА_4 ; пенсійне посвідчення ОСОБА_4 ; свідоцтва про народження; свідоцтво про шлюб батьків; нотаріальні заяви від ОСОБА_3 та від ОСОБА_4 ; довідку про склад сім`ї; свідоцтво про зміну імені; військовий квиток брата - ОСОБА_5 ; закордонний паспорт про перетин кордону.

Відповідно до витягу з протоколу №20 від 20.08.2024 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації позивачу відмовлено, у зв`язку із недоведенням факту відсутності інших осіб, які можуть здійснювати догляд за особою, яка такого потребує.

Про прийняте рішення на адресу позивача надіслано повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_5 №858 від 21.08.2024.

Позивач вважає дії відповідача щодо відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією протиправними, а тому звернувся до суду за захистом порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII від 25.03.1992 (далі - Закон №2232-XII), а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст.1 Закону №2232-XII, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону , військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Пунктом 2 ч.6 ст.2 Закону №2232-XII статті передбачено, що одним із видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" №3543-XII від 21.10.1993 (далі - Закон №3543-XII) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Підстави для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації передбачені статтею 23 Закону №3543-XII.

Підпунктом 13 частина 1 статті 23 Закону №2232-XII передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю;

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє на даний час.

В свою чергу, Указом Президента України "Про загальну мобілізацію" №69/2022 від 24.02.2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Під час судового розгляду спірних правовідносин встановлено, що з метою отримання відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією позивач звернувся до відповідача із необхідною заявою та документами на підтвердження підстав для необхідної відстрочки, однак отримав відмову зв`язку із недоведенням факту відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Тобто, дані спірні правовідносини виникли з приводу наявності/відсутності підстав для відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією у період воєнного стану

Як вже зазначалося, однією із підстав за наявності якої не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані слугує інвалідність I чи II групи одного із своїх батьків, однак за умови відсутності інших осіб, які за законом зобов`язані утримувати таких осіб.

У свою чергу, представник відповідача в обґрунтування узгодженості нормам чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства дій уповноважених осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 вказав, що причиною відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації є наявність у ОСОБА_3 (батько позивача), який є особою з інвалідністю II групи, інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані його утримувати, зокрема його донька ОСОБА_2 , 1989 року народження, яка не є особою з інвалідністю чи потребує постійного догляду або перебуває під арештом або відбуває покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі. Долучені до поданої заяви позивачем документи зворотнього не доводять.

Розглядаючи спірні правовідносини у правовій площині, щодо недоведення факту відсутності інших осіб, які можуть здійснювати догляд за членом сім`ї, який такого потребує, суд зважає на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок №560).

Такий Порядок визначає:

- механізм реалізації повноважень та взаємодію між місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від підпорядкування і форми власності, органами військового управління, органами та підрозділами, що входять до системи поліції, та посадовими особами територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з організації проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період;

- процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів;

- процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи;

- процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення;

- організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби;

- процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період;

- механізм відправлення військовозобов`язаних та резервістів до місць проходження військової служби.

Відповідно до п.56 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

За приписами п.57 Порядку №560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

За наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації (п.58 Порядок №560).

Відповідно до п.60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.

У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

Аналіз викладених пунктів Порядку №560 вказує на те, що заяви з доданими до них документами військовозобов`язаних про надання відстрочки перед прийняттям рішення підлягають попередньому вивченню та оцінці комісією, а у випадку про надання відстрочки з підстав, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України №3543-XII, перевірці підлягають зокрема родинні зв`язки військовозобов`язаного та особи, яку відповідно до законодавства зобов`язаний утримувати військовозобов`язаний або за якою здійснює постійний догляд, наявність інших осіб, місце проживання яких задекларовано/зареєстровано за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання військовозобов`язаного або особи, яка перебуває на утриманні або потребує постійного догляду, з використанням відомостей відповідних державних реєстрів.

Як свідчать матеріали справи, з метою визначення наявності/відсутності підстав для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснено вивчення сімейного стану позивача, за результатами якого складено повідомлення про відсутність підстав для надання вказаної відстрочки. Такий висновок затверджено головою комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_6 .

За висновками комісії, наявність доньки ОСОБА_6 , 1989 року народження у батька позивача ОСОБА_3 , виключає можливість надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації передбаченої п.13 ч.1 ст.23 Закону №3543-XII

Отже, відповідно до актового запису про народження №904 від 20.11.1989 ОСОБА_6 є донькою ОСОБА_3 , тобто позивач не є єдиною особою, що може здійснювати догляд за ОСОБА_3 .

Суд погоджується з такими твердженням відповідача, та вважає, що серед документів, долучених позивачем до заяви про надання відстрочки від мобілізації, відсутні такі на спростування підстави, яка слугувала для прийняття рішення про відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному позивачу.

Крім того, суд погоджується із доводами представника відповідача про відсутність підстав для відстрочки від мобілізації для догляду його матері ОСОБА_4 , як особи з інвалідністю 2 групи, оскільки згідно даних реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_4 , окрім сина ОСОБА_7 (позивача) має ще двох дітей, а саме: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який проходить військову службу та доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . При цьому, підтверджуючих документів, що донька ОСОБА_9 є особою з інвалідністю потребує постійного догляду, перебуває під арештом (крім домашнього арешту), відбуває покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі, позивачем до ІНФОРМАЦІЯ_4 не надано.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивач не має усіх наявних у сукупності умов передбачених п. 13 ч.1 ст.23 Закону № 3543-XII та пункту 58-1 Порядку №560, адже у нього є сестри ОСОБА_6 , 1989 року народження, яка відповідно до законодавства України зобов`язана утримувати батька та ОСОБА_8 , 1986 року народження, яка відповідно до законодавства України зобов`язана утримувати матір. При цьому слід врахувати, що вказані особи не є військовозобов`язаними, особами з інвалідністю, які потребує постійного догляду, особами, які перебуває під арештом (крім домашнього арешту) та відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з рішенням відповідача щодо відмови позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та вважає, що таке прийняте за встановленою процедурою передбаченою Порядком №560.

Отже, у даному випадку відсутні правові підстави відповідно до п. 13 ч.1 ст.23 Закону №3543-XII для надання відстрочки ОСОБА_1 від призову на військову службу під час мобілізації, відповідно прийняте відповідачем рішення правомірно та із дотриманням приписів Закону України №3543-ХІІ та положень Порядку №560.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, питання про розподіл судових витрат, відповідно до ст.139 КАС України, судом не вирішується.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 . ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) про визнання протиправним та скасування рішення, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 07 травня 2025 р.

07.05.25