Справа № 200/9012/24
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року справа №200/9012/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року (повне судове рішення складено 30 січня 2025 року) у справі № 200/9012/24 (суддя в І інстанції Крилова М.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - Управління) про:

- визнання дії відповідача щодо відмови в переході з пенсії по інвалідності на пенсію на пільгових умовах незалежно від віку ОСОБА_1 відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058), викладені в рішенні про відмову у переході на пенсію на пільгових умовах від 20.08.2024 № 11 протиправними та скасувати рішення про відмову у переході на пенсію на пільгових умовах від 20.08.2024 № 11;

- зобов`язання Управління зарахувати ОСОБА_1 до спеціального та пільгового стажу роботи за провідною професією «прохідник підземний» з повним робочим днем в шахті, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст. 114 Закону №1058 період роботи з 01.03.2013 по 09.11.2024 з урахуванням Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до ч.3 ст. 114 Закону №1058 починаючи з 22.06.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що рішенням відповідача від 28.06.2023 № 11 йому було відмовлено у призначенні пенсії. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, на виконання рішення суду, повторно розглянуто заяву про перехід на інший вид пенсії від 22.06.2023 та прийнято рішення від 22.11.2023 № 11 про відмову у переході на інший вид пенсії за віком відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказує, що повторно звернувся до суду із позовною заявою щодо скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 22.11.2023 № 11. На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.04.2024 у справі № 200/824/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення від 20.08.2024 № 11 про відмову у призначенні пенсії. До рішення про відмову у призначенні пенсії від 20.08.2024 № 11 Відповідачем додано розрахунок стажу роботи, відповідно до якого до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не зараховано період з 01.03.2013 по 09.11.2024 в ТОВ «Донуглепоставка» на посаді «прохідник підземний» з повним робочим днем в шахті. Додатково, період роботи з 05.09.2014 по 31.10.2014 не зараховано до страхового та пільгового стажу роботи через відсутність сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що суперечать вимогам законодавства України, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 20.08.2024 № 11 про відмову ОСОБА_1 в переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 (Постанова №202) період роботи з 31.07.2004 по 31.07.2004 та період роботи за провідною професією «прохідник» з 01.03.2013 по 09.11.2014, з 26.06.2015 по 30.06.2015, з 22.06.2016 по 30.06.2016, з 01.06.2023 по 22.06.2023 відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що Головне управління не порушувало прав позивача на отримання пенсії, а тому суд безпідставно задовольнив позовні вимоги.

Відповідно до ст. 1 Закону №1058, який вступив в дію з 01.01.2004, страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Таким чином, до 1 січня 2004 стаж вимірювався часом роботи (і це був трудовий стаж), після цієї дати сумою фактично сплачених страхових внесків.

До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 01.03.2013 року по 09.11.2024 року в ТОВ «Донуглепоставка» на посаді «прохідник підземний» з повним робочим днем в шахті. Додатково, період роботи з 05.09.2014 року по 31.10.2014 року не зараховано до страхового та пільгового стажу роботи через відсутність сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09.10.2023 по справі №200/4162/23 зобов`язано Головне управління зарахувати до загального страхового стажу позивача період роботи з 01.05.2020 по 31.05.2023, та до пільгового страхового стажу за Списком №1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202 періоди роботи з 16.07.2008 по 05.12.2008 та з 01.05.2020 по 31.05.2023.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року по справі №200/824/24 зобов`язано Головне управління повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії, перехід на інший вид пенсії за віком від 22 червня 2023 року, зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч 3 ст. 114 Закону № 1058 та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період роботи на провідних професіях згідно Постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31 березня 1994 року з 01.07.2016 по 30.04.2020 із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 та з урахуванням висновків суду.

Однак, з урахуванням рішень Донецького окружного адміністративного суду щодо зобов`язання зарахувати до загального страхового стажу позивача період роботи з 01.05.2020 по 31.05.2023, та до пільгового страхового стажу за Списком №1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202 (далі Постанова 202) періодів роботи з 16.07.2008 по 05.12.2008 та з 01.07.2016 по 31.05.2023, пільговий стаж позивача складає 24 роки 1 місяць 20 днів (у тому числі 12 років 6 місяців 27 днів як працівника провідних професій).

Згідно роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України, працівникам, зайнятим на підземних роботах та металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності із ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але які не відпрацювали повний стаж, передбачений зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності 25 років стажу підземної та металургійної робіт із зарахуванням до нього: кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату за 1 рік роботи 3 місяці.

Оскільки з урахуванням кратності пільговий його стаж не складає 25 років, відсутні підстави для переведення на пенсію за віком.

Відсутність підтвердження пільгового стажу належними доказами не породжує для останнього виникнення права на пенсію за віком на пільгових умовах (правовий висновок підтверджено Постановою Верховного Суду від 18.07.2018 по справі №484/2323/16-а).

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити частково, з таких підстав.

ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію по інвалідності.

22.06.2023 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про перехід на інший вид пенсії за віком відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

28.06.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийняло рішення №11 про відмову в перерахунку ОСОБА_1 .

Не погодившись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року по справі № 200/4162/23 позов задоволено частково та вирішено.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 28.06.2023 №11 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 11.07.2023 №11 про відмову в перерахунку ОСОБА_1 пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.05.2020 по 31.05.2023, та до пільгового страхового стажу за Списком №1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202 періоди роботи з 16.07.2008 по 05.12.2008 та з 01.05.2020 по 31.05.2023.

Повторно розглянувши на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.10.2023 по справі № 200/4162/23 заяву ОСОБА_1 , рішенням Головного управління ПФУ в Одеській області від 22.11.2023 № 11 відмовлено у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погодившись із рішенням відповідача, позивач повторно звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року по справі № 200/824/24 позов задоволено частково та вирішено.

Визнати протиправним та скасувати рішення №11 про відмову в перерахунку пенсії від 22 листопада 2023 року, прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії перехід на інший вид пенсії за віком від 22 червня 2023 року, зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період роботи на провідних професіях згідно Постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31 березня 1994 року з 01.07.2016 по 30.04.2020 із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 та з урахуванням висновків суду.

Повторно розглянувши на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.10.2023 по справі № 200/4162/23 заяву ОСОБА_1 , рішенням Головного управління ПФУ в Одеській області від 20.08.2024 № 11 відмовлено в перерахунку пенсії - переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Також у зазначеному вище рішення зазначено, що з урахуванням рішень Донецького окружного адміністративного суду щодо зобов`язання зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.05.2020 по 31.05.2023, та до пільгового страхового стажу за Списком №1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202 (далі Постанова 202) періодів роботи з 16.07.2008 по 05.12.2008 та з 01.07.2016 по 31.05.2023, пільговий стаж склав 24 роки 1 місяць 20 днів (у тому числі 12 років 6 місяців 27 днів як працівника провідних професій). За результатами повторного розгляду заяви з урахуванням рішень Донецького окружного адміністративного суду від 09.10.2023 по справі №200/4162/23 та від 10.04.2024 по справі № 200/824/24 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від віку відсутнє.

Не погодившись з рішенням відповідача про відмову в призначенні пенсії, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

При ухваленні рішення апеляційний суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частина 3 статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Положенням ч.1 ст. 9 Закону № 1058-IV (в редакції на час звернення з заявою про переведення на пенсію по інвалідності) передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац 1 частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV).

Згідно з абзацом 9 частини 3 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону (абзац 1 частини 2 статті 27 Закону № 1058-IV).

Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

За частиною 1 статті 14 Закону № 1788-XII, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до п.2 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків

Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Право на передбачену статті 14 Закону № 1788-XII пенсію незалежно від віку мають працівники, професії яких містяться у Списку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року N202 (далі - Список № 202), за умови безпосередньої зайнятості на цих роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи.

Право на передбачену частиною 3 статті 114 Закону № 1058 пенсію незалежно від віку мають працівники, за умови безпосередньої зайнятості на роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи - 25 років для працівників професії яких містяться у Списку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202 (далі - Список № 202), або мати стаж роботи провідної професії визначених статтею 14 Закону № 1788-XII, частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV - не менше 20 років.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 (далі Порядок № 637).

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 23 Порядку, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Відповідно до пункту 24 Порядку, для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

З розрахунку стажу форми РС-право вбачається, що період роботи позивача з 31.07.2004 по 31.07.2004, з 01.03.2013 по 04.09.2014 та з 01.11.2014 по 09.11.2014 (а не з 01.03.2013 по 09.11.2014, як помилково вказав суд першої інстанції), з 26.06.2015 по 30.06.2015, з 22.06.2016 по 30.06.2016, з 01.06.2023 по 22.06.2023 (дата звернення із заявою про призначення пенсії) зараховано до страхового стажу.

При цьому, в рішеннях відповідача від 28.06.2023 № 11, від 22.11.2023 № 11 та від 20.08.2024 № 11 нічого не вказано щодо підстав не зарахування періодів роботи позивача до страхового та пільгового стажу.

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач:

- з 04.08.2003 по 13.06.2008 працював електрослюсарем підземним 4 розряду з повним підземним робочим днем в шахті в ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська»;

- з 12.02.2009 по 03.11.2014 працював прохідником підземним з повним робочим днем в шахті в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Доневуглепоставка»;

- з 10.11.2014 по 22.06.2023 (дата звернення із заявою про призначення пенсії) працював прохідником підземним з повним робочим днем в шахті в ДП «Селидіввугілля».

Зазначені записи в трудовій книжці, свідчать про зайнятість позивача повний робочий день на пільгових роботах. Іншого, зокрема про скорочений або неповний режим роботи протягом цих періодів, в трудовій книжці не міститься.

Суд зазначає, що професія позивача «електрослюсар підземний» за період роботи з 04.08.2003 по 13.06.2008 передбачена Списком затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року N 202, професія «прохідник підземний» відноситься до провідної професії відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У відповідності до відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, копію витягу з якого позивачем додано до позовної заяви, останній у період з 1999 року по червень 2023 року виконував роботи, які дають право на пільги у пенсійному забезпеченні (код спецстажу ЗПЗ013А1, ЗПЗ014А2).

Наказом Мінфіну від 14.04.2015 № 435 (зі змінами) затверджено довідник кодів підстав для обліку Пенсійним фондом України стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства.

Згідно зазначеного довідника код підстави ЗП3013А1 - це працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, і за результатами атестації робочих місць.

3П3014А2 - працівники провідних професій: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників,- за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого.

Крім того, відповідно до пільгової довідки від 10.08.2016 № 125, видану ТОВ «Донуглепоставка», позивач у період з 12.02.2009 по 03.11.2014 працював на посаді «прохідник підземний» з повним робочим днем в шахті. Роботу на поверхні не виконував, у страйках участі не приймав.

З огляду на наведене, враховуючи сукупність належних та допустимих доказів, приписи законодавства, що записи у трудовій книжці підтверджують пільговий характер роботи позивача у період з 31.07.2004 по 31.07.2004, з 26.06.2015 по 30.06.2015, з 22.06.2016 по 30.06.2016, що надає право на включення вищевказаного періоду роботи до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Сплата страхових внесків за ці періоди підтверджена Індивідуальними відомостями про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5).

Щодо періоду з 01.03.2013 по 09.11.2014, колегія суддів зазначає наступне.

За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону № 1058:

застрахована особа фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі персоніфікований облік) організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку;

страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, кошти, сплачені за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 11 Закону № 1058 загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни України, […], які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, […].

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону № 1058 страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, […], для осіб, зазначених у п. 1 (крім фізичних осіб, які використовують працю домашніх працівників), 4-1, 10, 14 ст. 11 цього Закону; […].

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону № 1058 платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені у ст. 14 цього Закону, […].

Аналіз наведених вище норм Закону № 1058 зумовлює такі висновки:

- громадяни України, які працюють на підприємствах, підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і є застрахованими особами;

- для цієї категорії застрахованих осіб страхувальником є роботодавці;

- платниками страхових внесків до солідарної системи за цю категорію застрахованих осіб є страхувальники.

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначає ст. 24 Закону № 1058.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За правилами, наведеними у ч. 4 ст. 24 Закону № 1058, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Закон України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788) визначав порядок і умови зарахування стажу роботи до набрання чинності Законом № 1058.

Види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, визначає ст. 56 Закону № 1788.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону № 1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Таким чином, страховий стаж, який безпосередньо пов`язаний зі сплатою страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зараховується починаючи з 01 січня 2004 року, запису в трудовій книжці для цього не достатньо.

Згідно з п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.

Аналіз наведених вище норм Закону № 1788, Порядку № 637 зумовлює такі висновки:

- основним документом, що підтверджує трудовий стаж, набутий до 01 січня 2004 року, є трудова книжка;

- у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж за період до 01 січня 2004 року встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, архівними установами тощо;

- з 01 січня 2004 року страховий стаж як період, протягом якого особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який сплачені страхові внески, обчислюється за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Також необхідно зазначити, що системний аналіз норм Закону № 1058 дає підстави для висновку, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який сплачені страхові внески.

Періоди роботи, за які підприємство страхувальник нарахувало застрахованій особі працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески, повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того сплатило підприємство-страхувальник ці страхові внески чи ні, оскільки працівник не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем платником страхових внесків.

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків для нарахування пенсії за н а я в н о с т і відомостей, які підтверджують нарахування заробітної плати (доходу), на які відповідно до Закону нараховуються страхові внески, не може слугувати підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Подібні висновки наведені Верховним Судом в постановах від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 04 вересня 2018 року у справі № 482/434/17 та інших.

Разом з цим, відсутність відомостей стосовно нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), на яку (який) відповідно до закону нараховуються страхові внески, свідчить про відсутність підстав для зарахування відповідного періоду до страхового стажу особи.

Як вбачається з Індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) в період з 01.03.2013 по 09.11.2014 (задоволений місцевим судом) в період роботи з 05.09.2014 по 31.10.2014 відсутні відомості про нарахування заробітної плати позивачу, тому цей період відповідачем правомірно не зараховано до страхового та пільгового стажу роботи.

Отже, в цій частині рішення місцевого суду підлягає зміні шляхом виключення із задоволених позовних вимог періоду з 05.09.2014 по 31.10.2014.

Крім того, як зазначалось вище, позивач бу звільнений не 09, а 03 листопада 2014 року, тому наявні підстави для задоволення позову лише по 03.11.2014.

Щодо періоду роботи з 01.06.2023 по 22.06.2023, то з Індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) вбачається нарахування заробітної плати позивачу, а як зазначалось вище, несплата підприємством-роботодавцем страхових внесків для нарахування пенсії не може слугувати підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Отже, в цій частині висновки окружного суду про задоволення позову є обґрунтованими.

Як вже зазначалось, підставою для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України є безпосередня зайнятість повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Отже, для визначення, чи є в ОСОБА_2 право на призначення пенсії незалежно від віку, слід встановити наявність в нього стажу роботи за списком №1 в 25 років згідно постанови КМУ № 202 або в 20 років за провідними професіями.

Матеріали справи містять відомостей про наявність у позивача права на призначення пенсії незалежно від віку з ознаки виконання робіт за провідними професіями, визначеними як в ст. 14 Закону № 1788-ХІІ, так і в ч.3 ст. 114 Закону № 1058-IV (стаж 20 років), що підтверджено як відомостями трудової книжки, так і уточнюючими довідками.

На провідній професії «прохідник», з урахуванням висновків суду, позивач працював:

- з 16.07.2008 по 05.12.2008 працював прохідником підземним з повним робочим днем в шахті в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Ремшахтастрой» (4 місяці 20 днів) зараховано пенсійним органом;

- з 12.02.2009 по 04.09.2014 та з 01.11.2014 по 03.11.2014 працював прохідником підземним з повним робочим днем в шахті в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Доневуглепоставка» (5 років 6 місяців 27 днів);

- з 10.11.2014 по 22.06.2023 (дата звернення із заявою про перехід на пенсію за віком на пільгових умовах) працював на посаді прохідника підземного з повним робочим днем в шахті у ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» (8 років 7 місяців 13 днів).

Загалом 14 років 7 місяців 0 днів.

Враховуючи наведене вище, позивач не має достатнього стажу за провідними професіями 20 років.

Отже, для наявності у позивача права на призначення пенсії незалежно від віку необхідна наявність у нього стажу роботи 25 років за Списком №1 згідно постанови КМУ № 202.

З розрахунку стажу форми РС-право вбачається, що до пільгового стажу позивача (пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в) зараховано наступні періоди: 08.02.2000 по 30.04.2001, з 21.01.2003 по 29.06.2003, з 13.08.2003 по 30.07.2004, з 01.08.2004 по 13.06.2008, з 16.07.2008 по 05.12.2008, з 12.09.2009 по 28.02.2013, з 10.11.2014 по 25.06.2015, з 01.07.2015 по 21.06.2016, з 01.07.2016 по 31.05.2023.

Також судом у даній справі встановлено, що відповідач протиправно не зарахував до пільгового стажу роботи позивача (пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в) період роботи з 31.07.2004 по 31.07.2004, з 01.03.2013 по 04.09.2014 та з 01.11.2014 по 03.11.2014, з 26.06.2015 по 30.06.2015, з 22.06.2016 по 30.06.2016, з 01.06.2023 по 22.06.2023.

Отже, пільговий стаж позивача пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в) становить 21 рік 1 місяць 12 днів, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку.

Разом з цим, Кабінет Міністрів України 22.02.1992 прийняв постанову № 81 «Про заходи щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», якою на виконання постанови Верховної Ради України від 6 грудня 1991 року "Про порядок введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" постановив в п.1 міністерствам і відомствам України розробити проекти нормативних актів щодо застосування Закону України "Про пенсійне забезпечення" згідно з додатком.

Додаток містить Перелік проектів нормативних актів щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», який у свою чергу в розділі ІІ містить Документи, що затверджуються міністерствами. Серед цих документів є Роз`яснення щодо врахування трудового стажу при призначенні пенсій (ст. 14 Закону), виконавцем визначено Мінсоцзабез України, строк виконання - березень 1992 року.

На даний час вказана постанова КМУ є чинною.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 (далі - Роз`яснення № 8) працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавши повного стажу, передбаченою зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:

- кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого проказу за 1 рік роботи 3 місяці;

- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.4 КАС України нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Отже, Роз`яснення № 8 відповідає ознакам нормативно-правового акту, про що, зокрема, зазначено і в постанові Кабінету Міністрів України від 22.02.1992 № 81.

Листом Міністерства соціальної політики України № 21226/0/2-18/45 від 01.11.2018 підтверджено, що органи Пенсійного фонду України при призначенні пенсій відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058 враховують Роз`яснення № 8.

Суд вважає, що посилання у Роз`ясненні № 8 на ст. 14 Закону № 1788-ХІІ доцільно застосовувати і при призначенні пенсії за ст. 114 Закону № 1058-ІV, оскільки зміст цих статей є тотожним. При цьому за ст. 11 Закону № 1788-ХІІ до відання Кабінету Міністрів України належать питання, пов`язані з реалізацією і додержанням гарантій, передбачених цим Законом, а п. 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV передбачає, що положення Закону № 1788-ХІІ застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Також суд не бачить суперечності між Роз`ясненням № 8 і положеннями Закону № 1058-ІV, оскільки відповідне роз`яснення не визначає: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення (ст. 4 Закону № 1058-ІV), натомість регулює правила розрахунку кратності пільгового стажу, що за правовим змістом положенням ст. 14 Закону № 1788-ХІІ та ст. 114 Закону № 1058-ІV не суперечить.

Вказане роз`яснення спрямоване на забезпечення найбільш сприятливого обрахування стажу окремим категоріям громадян, що були зайняті на роботах з особливо важкими умовами праці.

Отже, суд вважає, що правила кратності полягають у наступному: в разі, якщо особа не має достатньо «підземного» стажу, до нього може додатково зараховуватися інший пільговий стаж.

Крім того, «підземний» стаж на провідних професіях зараховується із збільшеною кратністю.

Так, стаж на провідних професіях зараховується до «підземного» із збільшеною кратністю 1.25 (1 рік роботи за 1 рік роботи 3 місяці), а решта видів пільгового стажу за Списком 1, що не відносяться до підземного, із зменшеною кратністю 0.75 (1 рік роботи за 9 місяців).

Застосовуючи відповідні положення, суд взяв до уваги постанову Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 333/3704/16-а.

Постановою від 08 липня 2021 року у справі №212/1743/17-а Верховний Суд також залишив без задоволення касаційну скаргу пенсійного органу, підтвердивши необхідність застосування Роз`яснення № 8, що, в тому числі, було підставою для задоволення позову.

Висновки про необхідність застосування Роз`яснення № 8 викладено і в постанові Верховного Суду від 18 листопада 2024 року в справі № 200/1009/24.

Отже, у контексті вказаного вище роз`яснення, позивач має право на його застосування, оскільки у нього є 14 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону № 1788-ХІІ, а отже має право на додаткове зарахування до пільгового стажу 3 роки 6 місяців. Загальний пільговий стаж позивача 24 роки 7 місяців 12 днів.

Суд не приймає до уваги розрахунки пільгового стажу сторін, оскільки судом самостійно здійснено підрахунок пільгового стажу позивача з урахуванням кратності та який становить 24 роки 7 місяців 12 днів, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити частково.

В абзаці третьому резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року у справі № 200/9012/24 період «з 01.03.2013 по 09.11.2014» замінити періодом «з 01.03.2013 по 04.09.2014 та з 01.11.2014 по 03.11.2014».

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року у справі № 200/9012/24 залишити без змін.

Повне судове рішення 08 травня 2025 року.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

Е. Г. Казначеєв

І. Д. Компанієць