Справа № 120/2676/24
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

07 травня 2025 року

м. Київ

справа №120/2676/24

адміністративне провадження №К/990/17240/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Єзерова А.А. та Чиркіна С.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2025 року

у справі №120/2676/24

за позовом ОСОБА_1

до Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти

про визнання дій, рішень протиправними та зобов`язання утриматись від вчинення певних дій,,

УСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач, скаржник) звернулася до адміністративного суду з позовом до Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти (далі - НАЗЯВО, відповідач), в якому просила:

- визнати протиправними дії Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти щодо перевірки скарги/повідомлення ОСОБА_2 про наявність фактів академічного плагіату в докторській дисертації та науковій статті ОСОБА_1 (реєстраційний №10-24-АД від 14 лютого 2024 року);

- визнати протиправним та скасувати рішення Комітету з питань етики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти про прийняття до розгляду скарги ОСОБА_2 щодо наявності фактів академічного плагіату в дисертації доктора медичних наук ОСОБА_1 №14(79) від 23 лютого 2024 року;

- зобов`язати Національне агентство утриматися від подальшого розгляду скарги ОСОБА_2 з приводу наявності плагіату в дисертації та науковій роботі ОСОБА_1 та прийняття на її підставі

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2024 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії НАЗЯВО щодо перевірки скарги/повідомлення ОСОБА_2 про наявність фактів академічного плагіату в докторській дисертації та науковій статті ОСОБА_1 (реєстраційний №10-24-АД від 14 лютого 2024 року).

Визнано протиправним та скасовано рішення Комітету з питань етики НАЗЯВО про прийняття до розгляду скарги ОСОБА_2 щодо наявності фактів академічного плагіату в дисертації доктора медичних наук ОСОБА_1 №14(79) від 23 лютого 2024 року.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2025 року скасовано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2024 року і ухвалено нове рішення, яким провадження у справі закрито.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат - Шкелебей Олександр Васильович, 23 квітня 2025 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулася з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Розглядаючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження у цій справі, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судового рішення, зазначеного у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, у випадках: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду; відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував положення пункту 3 частини першої, частини другої статті 45 Закону України «Про адміністративну процедуру» від 17 лютого 2022 року №2073-IX (далі - Закон №2073-IX), Закону України «Про вищу освіту» від 01 липня 2014 року №1556-VII (далі - Закон №1556-VII), за відсутності висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах.

Позивач не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про наявність підстав для закриття провадження у справі, з тих підстав, що ініційований ОСОБА_1 спір не підлягає судовому розгляду.

У касаційній скарзі позивач просить Верховний Суд сформувати правовий висновок щодо застосування положень пункту 3 частини першої статті, частини другої 45 Закону №2073-IX у правовідносинах щодо розгляду НАЗЯВО фактів академічного плагіату, які ідентичні тим, що уже перебувають на розгляді Національного агентства і щодо розгляду яких існує остаточно невирішений судовий спір.

На думку скаржника, розпочавши повторну перевірку аналогічної за змістом скарги про наявність фактів академічного плагіату в дисертації ОСОБА_1 за умови існування судового спору між НАЗЯВО та позивачем, предметом якого була законність процедури розгляду змістовно аналогічної скарги, відповідач порушив принцип правової визначеності та право позивача на належну правову процедуру.

Відповідач, приймаючи до розгляду та розглядаючи скаргу ОСОБА_2 щодо дисертації позивача, діяв протиправно, тобто без належних для цього повноважень, порушуючи правову процедуру, оскільки ініціювання розгляду скарги ОСОБА_2 щодо дисертації ОСОБА_1 та її проведення з порушенням визначеної процедури та за відсутності компетенції свідчить про протиправність дій НАЗЯВО, які стосуються прав позивача, та право на судовий захист від яких їй гарантовано.

Позивач вважає, що повноваження відповідача щодо встановлення наявності чи відсутності академічного плагіату, а також пов`язані із встановленням цього факту наслідки, не можуть поширюватися на наукову статтю та дисертацію позивача, яка була захищена у 2008 році, то відповідно будь-які дії та рішення відповідача у контексті академічного плагіату щодо неї є протиправними.

У постанові від 18 травня 2023 року у справі №400/11495/21 Верховний Суд зазначив, що порушення процедури ухвалення акта (рішення) суб`єктом владних повноважень не повинно породжувати правових наслідків для його правомірності. Встановлена належна (справедлива) процедура (fair procedures) як складова принципу верховенства права є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час ухвалення рішень та вчинення дій, що повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.

Верховний Суд у постанові від 11 березня 2020 року у справі №1.380.2019.000013 дійшов висновку, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Разом з тим, запровадження з 06 вересня 2014 року, тобто з моменту набрання чинності Законом №1556-VII, правового порядку, який передбачав визначення порядку та правових наслідків виявлення «академічного плагіату» у захищеній дисертації, створення нових інституцій та наділення їх відповідними владними функціями у цій сфері, не може застосовуватись до правовідносин, які виникли раніше, а тому у відповідача та його структурних підрозділів відсутні повноваження здійснювати будь-які дії щодо перевірки дисертації ОСОБА_1 , яку вона захистила у 2008 році.

Дії та рішення Національного агентства (у тому числі процедурні) впливають на стан прав та обов`язків ОСОБА_1 як науково-педагогічного працівника та зумовлює правові наслідки для позивача, чого не врахував суд апеляційної інстанції, так як прийняття НАЗЯВО до свого розгляду першої скарги ОСОБА_2 призвів до зупинення, а в подальшому до скасування конкурсу та призначення нового конкурсу на посаду ректора університету у 2024 році, у якому брала участь позивач.

Крім того, позивач вважає, що обраний нею у даному позові спосіб захисту належним чином поновить її порушені права.

З огляду на вищезазначені доводи касаційної скарги, позивач просить Верховний Суд скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2025 року, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, враховуючи доводи скаржника, зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2025 року, з метою з`ясування правильності застосування судами першої і апеляційної інстанцій положень пункту 3 частини першої, частини другої статті 45 Закону №2073-IX, Закону №1556-VII, перевірки необхідності врахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 11 березня 2020 року у справі №1.380.2019.000013 та від 18 травня 2023 року у справі №400/11495/21, і формування відповідного правового висновку Верховним Судом.

Верховний Суд також зазначає, що справа має значний суспільний інтерес, а перегляд оскаржуваного судового рішення у касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.

Судом перевірено зарахування судового збору на рахунок Державної казначейської служби України.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Суд також звертає увагу на необхідності реєстрації учасників справи в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ЄСІТС). Відповідно до частини шостої статті 18 КАС України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не визначено цим Кодексом.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З огляду на вищезазначене, враховуючи наявність електронного кабінету у Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, запровадження на всій території України воєнного стану, а також з метою процесуальної економії, Суд рекомендує ОСОБА_1 зареєструвати електронний кабінет у підсистемі ЄСІТС «Електронний суд».

Інструкція користувача Електронного суду розміщується на веб-сторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за веб-адресою https://wiki.court.gov.ua.

Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2025 року у справі №120/2676/24 за позовом ОСОБА_1 до Національного агентство із забезпечення якості вищої освіти про визнання дій, рішення протиправними та зобов`язання утриматись від вчинення певних дій.

2. Витребувати з Вінницького окружного адміністративного суду справу №120/2676/24.

3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

4. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Роз`яснити учасникам справи, що у разі невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 145 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді А.А. Єзеров

С.М. Чиркін