Справа № 990/281/24
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 травня 2025 року

м. Київ

справа №990/281/24

адміністративне провадження №П/990/281/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

головуючого судді - Радишевської О.Р.,

суддів - Мартинюк Н.М., Смоковича М.І., Мельник-Томенко Ж.М., Жука А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 від 23.10.2024 у справі № 990/281/24 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) - адвокат Тандир Дмитро Віталійович (далі - Тандир Д.В. ) звернувся до Суду як суду першої інстанції з позовною заявою до Вищої ради правосуддя (далі - ВРП, відповідач) з вимогою визнати протиправним і скасувати рішення ВРП від 06.08.2024 № 2389/0/15-24 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Макарівського районного суду Київської області на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2024 для розгляду цієї справи визначено такий склад колегії суддів: суддя-доповідач - Радишевська О.Р., судді - Мартинюк Н.М., Смокович М.І., Мельник-Томенко Ж.М., Жук А.В.

Ухвалою Суду від 09.09.2024 відкрито провадження у справі за вказаним позовом і вирішено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

19.09.2024 до Суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Тандира Д.В. та 23.09.2024 від ВРП про зупинення провадження у справі № 990/281/24 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 990SCGC/15/24 (провадження № 11-167сап24).

04.10.2024 до Суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Тандира Д.В. про те, що клієнтом зменшено його обсяг робіт (послуг), що надаються за договором про надання правової (правничої) допомоги від 28.05.2023. Зокрема, представництво та захист інтересів клієнтом в Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду припинено/виключено. Отож Тандир Д.В. просив з моменту отримання вказаної заяви не вважати його представником позивача у цій справі.

Ухвалою Суду від 21.11.2024 задоволено клопотання ОСОБА_1 та ВРП про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ВРП про визнання протиправним і скасування рішення. Зупинено провадження у справі № 990/281/24 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 990SCGC/15/24 (провадження № 11-167сап24) за скаргою ОСОБА_1 на рішення ВРП від 20.06.2024 № 1906/0/15-24, ухвалене за результатом розгляду скарг на рішення Другої Дисциплінарної палати ВРП від 24.04.2024 № 1241/2дп/15-24 про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Ухвалою Суду від 01.04.2025 поновлено провадження у справі № 990/281/24, справу призначено до розгляду у судовому засіданні, на 22.05.2025 о 10 год 00 хв у приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8, корпус 5, про що повідомлено сторони.

30.10.2024 до Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 від 23.10.2024 про розгляд справи за його участю.

У цьому клопотанні позивач указав, що особисто не може з`явитися в судове засідання у справі № 990/281/24 з поважних причин, що не залежать від його волі, адже з 27.05.2023 до нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Позивач повідомляє, що наразі повноваження його представника - адвоката Тандира Д.В. у цій справі - обмежені, отож відсутній представник для представлення його інтересів у суді. ОСОБА_1 наполягає на особистій участі під час розгляду справи № 990/281/24, оскільки, маючи фахові знання, останній не вважає за доцільне перекладати представництво своїх інтересів в цій справі на інших осіб. При цьому позивач наголошує на неможливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції за його участю, оскільки наразі він перебуває у Державній установі «Київський слідчий ізолятор», у приміщенні якої положення Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) не передбачають проведення судового засідання в режимі відеоконференції, а власних технічних засобів, з використанням яких він зміг би взяти участь у судовому засіданні, у нього немає.

З урахуванням наведених обставин ОСОБА_1 просить Суд конвоювати його до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, який обладнаний відповідними приміщеннями (залами судових засідань), до якого під конвоєм можуть доставлятися особи, що перебувають під вартою (арештом), та провести судове засідання у відповідній залі. У разі якщо забезпечити його особисту участь у судовому засіданні виявиться неможливим, ОСОБА_1 просить його неявку у судове засідання з незалежних від нього причин - перебування під вартою - визнати обставиною, що унеможливлює розгляд цієї справи і зупинити провадження у справі до усунення відповідних обставин, а саме зміни обраного щодо нього запобіжного заходу.

Вирішуючи подане клопотання, Суд виходить з такого.

Права та обов`язки учасників справи визначено у статті 44 КАС України, відповідно до частини першої якої учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Частиною третьою вказаної статті Кодексу установлено, що учасники справи мають право, зокрема: брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Як передбачено частинами першою, другою статті 55 КАС України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

За правилами частини першої статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник. У силу ж положень частини першої статті 60 цього Кодексу представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Зміст наведених положень КАС України свідчить про те, що фізична особа може брати участь у справі, зокрема й у судових засіданнях, особисто, разом із представником або виключно через представника, який у такому разі здійснює від її імені всі процесуальні права та обов`язки. Наслідки вчинених представником процесуальних дій поширюються й на особу, яку він представляє, незалежно від особистої участі учасника справи в судовому засіданні, крім випадків, коли суд визнав явку такого учасника справи обов`язковою.

ОСОБА_1 у поданому клопотанні зазначає про обмеження повноважень свого представника адвоката Тандира Д.В. у цій справі. Однак таке обмеження є результатом волевиявлення самого позивача. Доводів щодо наявності обставин, у силу яких він був змушений надати адвокату Тандиру Д.В. повноваження в такому обсязі, останній не наводить.

Водночас за наявними даними, ОСОБА_1 знаходиться у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, у зв`язку із обранням йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (кримінальна справа №759/15658/23).

Частиною шостою статті 126 КАС України установлено, що, якщо учасник справи перебуває під вартою або відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, обмеження волі, арешту, повістка та інші судові документи вручаються їй під розписку адміністрацією місця утримання особи, яка негайно надсилає розписку цієї особи до суду.

Отже, законодавець виходить із того, що особа, яка є учасником адміністративного процесу та перебуває під вартою, повідомляється про дату, час і місце судового засідання.

Проте КАС України не врегульовано порядок забезпечення особистої участі особи, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в установі для попереднього ув`язнення, у розгляді адміністративної справи як сторони. Як наслідок, відповідним процесуальним законом не уповноважено адміністративний суд забезпечувати особисту участь (доставку) в судове засідання такої особи, яка є стороною у публічно-правовому спорі.

Підсумовуючи викладене, Суд указує, що не обмежує право позивача на безпосередню (фізичну) участь в розгляді своєї справи, проте право вільного пересування ОСОБА_1 обмежене застосованим до нього запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою в порядку, визначеному кримінальним процесуальним законодавством України, і адміністративний суд не має законних повноважень на втручання у відповідні заходи забезпечення кримінального провадження.

Однак Суд констатує, що реалізувати своє право на доступ до суду позивач може шляхом участі у режимі відеоконференцій.

Згідно з частиною сьомою статті 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом.

Порядок участі у судовому засіданні в адміністративному процесі в режимі відеоконференції встановлений статтею 195 КАС України.

Так, відповідно до положень частини першої вказаної статті Кодексу учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, крім випадків, коли явка цього учасника справи у судове засідання визнана судом обов`язковою.

Отож нормами КАС України передбачено альтернативний спосіб проведення засідання за допомогою приладів відеофіксації, які здатні забезпечити пряму трансляцію без фізичної присутності певної особи в залі суду.

Таким чином, законодавець у КАС України закріпив дієвий та ефективний механізм (засіб) забезпечення права на судовий захист та доступ до правосуддя осіб, які з тих чи інших причин не можуть прибути до зали судового засідання, шляхом участі таких осіб в адміністративній справі через представника та/або в режимі відеоконференції.

Європейська комісія з питань ефективного правосуддя у Керівництві щодо проведення судових проваджень у режимі відеоконференції від 30.06.2021 CEPEJ (2021)4REV4 зазначила, що гарантії справедливого суду застосовуються до дистанційних слухань у межах всіх судових проваджень. Основними елементами є право на ефективний доступ до суду, справедливість провадження, змагальний характер процесу, рівність сторін, належне поводження з доказами, час на підготовку матеріалів і доступ до них, ухвалення судом рішення протягом розумного строку, захист даних і керування ризиками. Саме суд має вирішувати в межах чинного законодавства, чи певне слухання необхідно проводити в дистанційному режимі, щоб забезпечити загальну справедливість провадження.

Комісія рекомендує судам, залежно від вимог національного законодавства, забезпечувати можливість участі осіб у судових засіданнях в режимі відеоконференції із залів суду, місць позбавлення волі, приміщень юридичних фірм чи інших безпечних місць.

Під час вирішення питання про допустимість застосування відеоконференції як форми участі у судовому провадженні важливою є також позиція, сформульована Європейським судом з прав людини у справі «Марчелло Віола проти Італії» (Marcello Viola v. Italy, від 05.10.2006, заява №45106/04), в якій заявник, зокрема, оскаржив рішення суду присяжних, яким був засуджений до п`ятнадцяти років позбавлення волі, мотивуючи це тим, що він був змушений брати участь у суді апеляційної інстанції у режимі відеоконференції, що поставило захист у невигідне, порівняно з іншими учасниками 8 судового провадження, становище і призвело до порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. З цього приводу ЄСПЛ констатував, що в інтересах чесного і справедливого судового розгляду особиста присутність обвинуваченого у суді має принципове значення. Водночас застосування відеоконференції не суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншим міжнародним актам, зокрема, Другому додатковому протоколу до Європейської конвенції про взаємну правову допомогу у кримінальних справах 1959 року (стаття 9)223, Резолюції про захист свідків у боротьбі з міжнародною організованою злочинністю (пункт 8)224, Конвенції про взаємну правову допомогу в кримінальних справах між державами-членами Європейського Союзу (стаття 10).

Отже, проведення судового засідання у режимі відеоконференції не може тлумачитися як обмеження прав учасників справи. Навпаки, це забезпечує можливість особі за сприянням суду брати участь у проведенні процесуальних дій, дослідженні доказів, висловлювати свою думку з розглянутих питань, заявляти клопотання, подавати докази тощо.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду має технічну можливість проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Варто зазначити, що на противагу доводам позивача щодо неможливості проведення відеоконференції з установами попереднього ув`язнення, Судом також встановлено, що така можливість існує. Так, Велика Палата Верховного Суду проводила судові засідання за участі ОСОБА_1 у справі № 990SCGC/15/24 (провадження № 11-167сап24) за скаргою ОСОБА_1 на рішення ВРП від 20.06.2024 № 1906/0/15-24, ухвалене за результатом розгляду скарг на рішення Другої Дисциплінарної палати ВРП від 24.04.2024 № 1241/2дп/15-24 про притягнення до дисциплінарної відповідальності, у режимі відеоконференції з Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Отже, з метою забезпечення ОСОБА_1 прав, передбачених частиною третьою статті 44 КАС України, та, враховуючи технічну можливість проведення судового засідання в режимі відеоконференції з Державною установою «Київський слідчий ізолятор», Суд уважає за необхідне провести судового засідання у справі за його позовною заявою також у наведений спосіб.

Щодо підстав для зупинення провадження в адміністративній справі, то перелік таких підстав встановлено статтею 236 КАС України як вичерпний. Неможливість участі в судовому засіданні в адміністративній справі внаслідок застосування до учасника справи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, згідно з нормами статті 236 КАС України, не є підставою для зупинення провадження у справі.

Керуючись статтями 44, 195, 236, 248, 266 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 від 23.10.2024 задовольнити частково.

Провести судове засідання у справі № 990/281/24 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним та скасування рішення, призначене на 22.05.2025 о 10 год 00 хв, в режимі відеоконференції між Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду та Державною установою «Київський слідчий ізолятор» за участю ОСОБА_1 .

Виконання ухвали в частині забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні та організації зв`язку у режимі відеоконференції покласти на начальника Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Відмовити у зупиненні провадження у справі.

Копію ухвали направити учасникам справи та Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.Р. Радишевська

Судді: Н.М. Мартинюк

М.І. Смокович

Ж.М. Мельник-Томенко

А.В. Жук