Справа № 160/15404/24
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 травня 2025 року м. Дніпросправа № 160/15404/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року (суддя Рябчук О.С.)

у справі №160/15404/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області; Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області; Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника (адвокат Коваль Олександр Володимирович) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області; Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області; Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, які виразилися у протиправній відмові у призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1;

- скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 29.03.2024 № 07 та рішення про відмову в призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 29.04.2024 №07;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з моменту першого звернення, а саме з 22.03.2024, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1:

- з 01.09.1987 по 26.06.1991 навчання в Дніпропетровському індустріальному технікумі за професією «технік-металург»;

- з 12.08.1991 по 02.03.2015 - робота в ливарному та металургійному цехах на Дніпропетровському електровозобудівному заводі, який реорганізовано в Акціонерне товариство «Дніпровський електровозозобудівний завод»;

- з 02.03.2015 по 03.07.2015 - робота сталеваром електропечі на ливарному виробництві підприємстві ТОВ «Техстандарт-Плюс»;

- з 29.01.2016 по 22.09.2016 - робота сталеваром електропечі на ливарному виробництві підприємстві ТОВ «Техстандарт - Плюс».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач працював на посадах з особливо шкідливими і важкими умовами праці, що дають право на пільговий стаж та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1. При обчисленні пенсії до пільгового стажу не зараховано пільгові періоди роботи через неточності у наданих довідках, що підтверджують пільговий стаж. Такі підстави зазначені в оскаржуваних рішеннях територіальних органів Пенсійного фонду України, які позивач вважає протиправними та необґрунтованими.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення про відмову в призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 29.03.2024 №07 та рішення про відмову в призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 29.04.2024 №07.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 по Списку №1 періоди:

- з 01.09.1987 по 26.06.1991 навчання в Дніпропетровському індустріальному технікумі за професією «технік-металург»;

- з 12.08.1991 по 02.03.2015 - робота в ливарному та металургійному цехах на Дніпропетровському електровозобудівному заводі, який реорганізовано в Акціонерне товариство «Дніпровський електровозозобудівний завод»;

- з 02.03.2015 по 03.07.2015 - робота сталеваром електропечі на ливарному виробництві підприємстві ТОВ «Техстандарт-Плюс»;

- з 29.01.2016 по 22.09.2016 - робота сталеваром електропечі на ливарному виробництві підприємстві ТОВ «Техстандарт - Плюс».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.03.2024 про призначення пенсії на пільгових умовах з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у разі відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення. Суд зазначив, що спірні періоди роботи підтверджені відповідними записами у трудовій книжці, а обов`язок ведення трудових книжок законодавством покладено на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність не зарахування відповідачем до пільгового стажу позивача за Списком №1 та у відповідності до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів роботи, що зазначені у його трудовій книжці та підтверджуються наданими уточнюючими довідками, а також періоду навчання за професією, що дає право на пільги, встановлені для відповідно категорії працівників.

Щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати позивачу пільгову пенсію за Списком № 1, суд першої інстанції вказав, що питання призначення, перерахунку, нарахування та виплати пенсій відноситься до дискреційних повноважень пенсійного органу, а тому належним способом відновлення порушеного права позивача на отримання пенсії за віком на пільгових умовах буде скасування спірних рішень про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання пенсійного органу повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням висновків суду щодо зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 спірних періодів роботи та навчання.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач-1 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Скаржник зазначає, що заява позивача про призначення пенсії розглядалася за принципом екстериторіальності та будь-яких рішень про відмову позивачу у призначенні пенсії ним не приймалося; тому він не суб`єктом прийняття рішення, відповідно, не є належним відповідачем у справі.

По суті прийнятих пенсійними органами рішень скаржник вказує, що за наданими позивачем документами, пільговий стаж за Списком №1 не підтверджений, оскільки надана позивачем уточнююча довідка не відповідає вимогам Порядку №637. Також, вважає, що суд не може підміняти собою пенсійний орган з питань призначення, розрахунку та виплати пенсій, в тому числі з питань розрахунку страхового та пільгового стажу особи, а тому висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог є безпідставним.

Представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на безпідставність доводів відповідача, просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вказана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Визначаючи межі апеляційного перегляду справи, суд апеляційної інстанції виходить з того, що рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем-1 в частині задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції надається оцінка рішенню суду на предмет його законності та обґрунтованості саме в цій частині.

Рішення суду в частині незадоволених позовних вимог не оскаржується, тому судом апеляційної інстанції в цій частині рішення суду першої інстанції не перевіряється.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та відзиву на скаргу, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 22.03.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 відповідно до п.2 ч.1 ст.114 Закону №1058-IV (а.с.19-21).

Заяву позивача розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яким 29.03.2024 прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах № 07.

Вказане рішення мотивоване тим, що страховий стаж особи становить 28 років 4 місяці 3 дні, проте пільговий стаж особи відсутній. За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди, однак до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 12.08.1991 по 02.03.2015 згідно трудової книжки від 12.08.1991, оскільки в трудовій книжці відсутня інформація повної зайнятості протягом робочого дня, а архівна довідка від 07.02.2024 №37/0-56, видана АТ «Дніпровський електровозобудівний завод», не відповідає додатку № 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому Постановою КМУ від 12.08.1999 № 637.

22.04.2024 ОСОБА_1 повторно звернувся з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, яку за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії.

Рішенням №07 від 29.04.2024 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 у зв`язку з тим, що відповідно до наданих документів страховий стаж позивача складає 32 роки 1 місяць 29 днів, з них пільговий стаж роботи за Списком № 1 - 0 років 0 місяців 0 днів. До пільгового стажу не зараховано періоди пільгової роботи згідно архівної довідки № 37/0-56 від 07.02.2024, оскільки надана довідка про пільговий характер роботи не відповідає порядку підтвердження пільгового стажу, передбаченого п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 за формою згідно з додатком № 5 до зазначеної постанови.

Вважаючи дії пенсійного фонду щодо не зарахування до пільгового стажу належним чином підтверджених періодів роботи та рішення про відмову у призначенні пенсії протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Спірним питанням у даній справі є зарахування до стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, періодів роботи, та правомірність рішень відповідачів про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Судом встановлено, що підставою для відмови у призначенні пенсії слугувало те, що пільговий стаж роботи за Списком №1 у позивача відсутній.

Відповідачами не зараховано до пільгового стажу позивача періоди роботи з 12.08.1991 по 02.03.2015, а також період навчання з 01.09.1987 по 26.06.1991, оскільки надана позивачем архівна довідка від 07.02.2024 № 37/0-56, видана АТ «Дніпровський електровозобудівний завод», не відповідає додатку № 5 Порядку № 637.

З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першоїстатті 26 цього Закону: - чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; - жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Відповідно до пп.2 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, наведені у цьому пункті, в тому числі: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637. За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року №10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за №785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року №8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).

Підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку №22-1 визначені документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а саме:

довідка про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1-6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року №18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за №1231/13105 (далі - Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії;

документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року).

Положенням ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій є трудова книжка. Це ж передбачено і п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Відповідно до вказаного Порядку №637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише у разі її відсутності, або відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, зокрема, уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 25.02.2021 у справі №683/3705/16-а, від 24.06.2021 у справі №758/15648/15-а.

Як встановлено судом, трудова книжка позивача серії НОМЕР_2 від 12.08.1991 містить такі записи:

- до вступу на ДЕВЗ навчання в Дніпропетровському індустріальному технікумі;

- Дніпропетровський електровозобудівельний завод;

- 12.08.1991 прийнятий в ливарний цех підручним сталевару 3 розряду. Наказ № 340 від 12.08.1991;

- 28.02.1995 опанував професію сталевара 4 розряду. Протокол № 14 від 28.02.1998;

- 01.04.1995 переведений в ливарному цеху сталеваром 4 розряду. Наказ № 210 від 01.04.1995;

- 01.07.1999 опанував професію ливар металу 3 розряду. Протокол № 19 від 01.07.1999;

- 01.04.1999 переведений в металургійний цех ливарником металу 4 розряду ливарного виробництва. Наказ № 435 від 01.04.1999;

- 24.01.2002 переведений в металургійному цеху сталеваром електродугової печі 4 розряду. Наказ № 21 від 24.01.2002;

- працевлаштований за переміщенням на державне підприємство Дніпровський електровозобудівний завод сталеваром електродугової печі 4 розряду в металургійний цех. Наказ № 221 від 02.07.2003;

- працевлаштований за переміщенням сталеваром електродугової печі 4 розряду в металургійний цех. Наказ №222 від 02.07.2003 на державне підприємство «Дніпропетровський науково - виробничий комплекс «Електровозобудування»;

- 01.11.2007 переведений в ливарний цех сталеваром електропечі 4 розряду. Наказ № 485 від 01.11.2007;

- 26.05.2011 опанував професію пультівник електроплавильної печі першого розряду. Протокол № 15;

- 02.03.2015 звільнений по п. 5 ст. 36 КЗпП України по переводу в ТОВ «Тех стандарт Плюс». Наказ № 118 від 02.03.2015;

- Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОСТАНДАРТ ПЛЮС»;

- 03.03.2015 прийнятий по переводу сталеваром електропечі 4 розряду ливарного виробництва. Наказ № 89к від 03.03.2015;

- 03.07.2015 звільнений за згодою сторін згідно ст. 36 п. 1 КЗпП України. Наказ № 164 к від 03.07.2015;

- Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОСТАНДАРТ ПЛЮС»;

- 29.01.2016 прийнятий по переводу сталеваром електропечі 4 розряду ливарного виробництва. Наказ № 11к від 28.01.2016;

- 22.09.2016 звільнений за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України. Наказ № 111-к від 22.09.2016.

Також позивачем надані підтверджуючі документи про проведення атестації робочих місць за Списком №1, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, а саме: вкладиші до трудової книжки, відповідно яких внесено витяги з документів про висновки атестації робочих місць за умовами праці позивача:

На підставі наказів по НВО «ДЕВЗ» № 303 від 22.09.1995 № 309 від 18.09.2001р. робоче місце ливаря металу № 1110100а 12176 атестоване за списком № 1 розділ ХІ підрозділ 1а.

На підставі наказів по НВО «ДЕВЗ» № 303 від 22.09.1995р. робоче місце підручного сталевару 1110100а 18768 атестоване за списком 1 розділ ХІ підрозділ 1а та підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за віком.

На підставі наказів по ЯНВЗ «ДЕВЗ» № 309 від 18.09.2001р. робоче місце сталевара 1110100а-18768 атестоване за Списком 1 розділ ХІ підрозділ 1а та підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення.

На підставі наказу по ДП «НВК «Електровозобудування» № 148 від 05.05.2006р. робоче місце сталевара поз. 11.1а -3 атестоване за Списком № 1 розділ ХІ підрозділ 1а та підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення.

На підставі наказу по ДП «НВК «Електровозобудування» № 95 від 29.04.2011р., робоче місце сталевару поз. 11.1а- 3 атестоване за Списком № 1 розділ ХІ підрозділ 1а та підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення.

На підставі наказу по ТОВ «Техностандарт Плюс» № 43 від 03.06.2015р. робоче місце сталевара електропечі позиції 11.1а-3 атестоване за списком 1 розділ ХІ підрозділ 1а та підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення.

На підставі наказу по ТОВ «Техностандарт Плюс» № 41/2 від 27.04.2016р. робоче місце сталевара електропечі позиції 11.1а-3 атестоване за списком 1 розділ ХІ підрозділ 1а та підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення.

Пенсійний орган, приймаючи спірні рішення про відмову позивачеві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, послався на відсутність у позивача необхідного пільгового стажу, оскільки у трудовій книжці відсутня інформація повної зайнятості протягом робочого дня, а архівна довідка від 07.02.2024 №37/0-56, видана АТ «Дніпровський електровозобудівний завод», не відповідає додатку № 5 Порядку № 637.

Суд першої інстанції, надавши оцінку таким доводам відповідача та належним чином дослідивши наявні в матеріалах справи докази, зазначив, з чим погоджується суд апеляційної інстанції, що пенсійним органом у встановлено порядку не доведено, що у трудовій книжці позивача наявні записи містять неправдиві, неточні або недостовірні відомості.

Крім того, відповідачем ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції не наведено обґрунтованих доводів стосовно того, в чому саме полягає невідповідність наданої позивачем архівної довідки вимогам Порядку №637.

Відповідно п. 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, при визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи у трудовій книжці та в тих випадках, коли такий пільговий стаж виник до 21 серпня 1992 року. Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено статтями 13, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд апеляційної інстанції також зауважує, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Виходячи з вищенаведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що за наявності у позивача трудової книжки, яка містить відповідні записи, що підтверджують роботу позивача на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1, не зарахування спірних періодів роботи до пільгового стажу позивача є безпідставним.

Також суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції щодо зарахування до пільгового стажу позивача періоду навчання з 01.09.1987 по 26.06.1991 в Дніпропетровському індустріальному технікумі на денному відділенні, що підтверджується дипломом НОМЕР_3 , реєстраційний № 126243 за спеціальністю «технік металург», оскільки позивачем було розпочато професійну діяльність за професією, що дає право на пільги, встановлені для відповідно категорії працівників у строк менше аніж три місяці після завершення навчання за фахом.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зарахування до пільгового стажу позивача спірних періодів, а отже рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 29.03.2024 № 07 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 29.04.2024 №07 про відмову позивачу у призначені пенсії є протиправними та підлягають скасуванню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання пенсійного органу повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням висновків суду щодо зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 спірних періодів роботи та навчання.

В той же час, вирішуючи питання щодо органу Пенсійного фонду, який має обов`язок щодо поновлення порушеного права позивача, суд апеляційної інстанції вважає, що слід виходити з такого.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

За правилами ст. 82 цього Закону документи про призначення пенсій розглядаються органом, що призначає пенсії (стаття 81), не пізніше 10 днів з дня їх надходження.

Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 1058-IV, як зазначено в його преамбулі, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Статтею 44 Закону № 1058-IV врегульований порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

На виконання названих норм Закону № 1058-IV постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846).

Пунктом 4.2 цього Порядку № 22-1 передбачено, що при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, в тому числі: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п. 4.3 Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Пунктом 4.8 Порядку № 22-1 передбачено, що заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних». Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.

Пунктом 4.10 Порядку № 22-1 передбачено, що після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Таким чином, органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення та перерахунки пенсій, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», суть якого полягає в опрацюванні заяв про призначення пенсій територіальними органами Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає особа.

В спірному випадку первинна заява позивача про призначення пенсії за віком від 22.03.2024 розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та цим органом прийнято спірне рішення від 29.03.2024 № 07 про відмову в призначенні пенсії.

При повторному зверненні позивача із заявою про призначення пенсії за віком за принципом екстериторіальності визначений структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яке за результатом розгляду повторної заяви позивача прийняло рішення від 29.04.2024 №07 про відмову в призначенні пенсії

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу не приймалось.

Приймаючи до уваги, що у спірних відносинах право позивача на пенсійне забезпечення порушено з прийняттям рішення про відмову в призначенні пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вчинити певні дії, адже відповідальним за опрацювання заяви позивача та прийняття відповідного рішення є, в даному випадку, визначений у встановленому порядку територіальний орган Пенсійного фонду - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Отже, керуючись приписами ч.2 ст.9 КАС України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання саме Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вчинити дії.

Наведене вище відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та ухвалення нового рішення про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вчинити певні дії.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року у справі №160/15404/24 скасувати в частині позовних вимог, пред`явлених до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, ухвалити нове рішення в цій частині.

В задоволенні позовних вимог, пред`явлених до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відмовити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 по Списку №1 періоди:

- з 01.09.1987 по 26.06.1991 навчання в Дніпропетровському індустріальному технікумі за професією «технік-металург»;

- з 12.08.1991 по 02.03.2015 - робота в ливарному та металургійному цехах на Дніпропетровському електровозобудівному заводі, який реорганізовано в Акціонерне товариство «Дніпровський електровозозобудівний завод»;

- з 02.03.2015 по 03.07.2015 - робота сталеваром електропечі на ливарному виробництві підприємстві ТОВ «Техстандарт-Плюс»;

- з 29.01.2016 по 22.09.2016 - робота сталеваром електропечі на ливарному виробництві підприємстві ТОВ «Техстандарт - Плюс».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.03.2024 про призначення пенсії на пільгових умовах з урахуванням висновків суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко