Справа № 127/5792/25
Суддя: Вохмінова О. С.
Дата ухвалення: 2025-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/5792/25
Провадження 2-а/127/43/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Сунько Я.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,

в с т а н о в и в:

позов зареєстрований судом 21.02.2025 року і мотивований тим, що 05.10.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 прийнято постанову № 24/2508 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 210 ч. 3 КУпАП за порушення вимог абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу, абз. 2 п.п. 10-1 п. 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487, а саме, за відсутність при собі або відмову пред`явити військово-обліковий документ за вимогою уповноваженого представника районного (міського) ТЦК та СП під час дії воєнного стану.

Зазначена постанова про притягнення його до відповідальності за порушення ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу 17 000 грн. є незаконною, необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню.

Так, в постанові вказано, що 24.09.2024 року, під час здійснення оповіщення громадян групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 було виявлено, що у військовозобов`язаного ОСОБА_1 відсутній військово-обліковий документ.

Однак, обставини були інші. Так, 24.09.2024 року, вранці, позивач відвів дитину в дитячий садок і повертався додому. На вулиці його зупинили військові. Позивач пред`явив їм приписне посвідчення та довідку ІНФОРМАЦІЯ_4 та СК про надання йому відстрочки від мобілізації.

Проте, працівники ТЦК не хотіли розбиратись, забрали у позивача документи, телефон, примусово посадили в автомобіль і привезли до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де примусили в терміновому порядку пройти військово-лікарську комісію, а потім посадили в автобус і разом з іншими військовозобов`язаними відправили у військову частину на Житомирщині.

На його заперечення і твердження, що у нього є відстрочка від мобілізації в зв`язку з доглядом батька ніхто не звертав уваги, але пізно ввечері по дорозі на Житомир його висадили з автобуса і знову доставили до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Повідомили, що візьмуть на облік і запропонували розписатись в документах. Потім відпустили і попередили, щоб він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 . При цьому позивачеві не віддали документи приписне посвідчення та довідку про відстрочку.

Близько 22.00 год. позивач попутним транспортом добрався додому в м. Вінницю.

Таким чином, 24.09.2024 року працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 незаконно затримали позивача та близько 12 годин безпідставно утримували, проте скарг він не писав. Звернувшись через декілька днів до ІНФОРМАЦІЯ_4 позивач отримав поновлені документи.

Отже, 24.09.2024 року позивач мав та пред`явив військово-облікові документи приписне посвідчення та довідку ІНФОРМАЦІЯ_4 про надання йому відстрочки від мобілізації. У вказаних документах були зазначені персональні дані позивача, як військовозобов`язаного, тому не було жодних підстав його затримувати та примусово утримувати близько 12 годин.

В лютому 2025 року він дізнався про складений протокол за ч. 3 ст. 210 КУпАП і оскаржувану постанову після того, як Першим відділом ДВС у м. Вінниці був накладений арешт на кошти на банківській картці.

Тому просив поновити строк на оскарження постанови №24/2508 від 05.10.2024 року та скасувати зазначену постанову, а провадження у справі про притягнення його за ст. 210 ч. 3 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Провадження у даній справі відкрито ухвалою суду від 03.03.2025 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав за викладених у ньому обставин, просив його вимоги задоволити. Зауважив, що вимог Закону він не порушував, підстав для притягнення його до відповідальності за ст. 210 ч. 3 КУпАП та накладення штрафу не було. Він надав приписне посвідчення і довідку про відстрочку від мобілізації, тому у відповідача була вся інформація про нього як про військовозобов`язаного, але відповідач умисно знищив ці документи. 18.09.2024 року в ЦНАП він отримав рішення ІНФОРМАЦІЯ_5 про відстрочку від мобілізації і лист-повідомлення про те, що йому необхідно прибути для військово-облікового документу нового зразка, але вже 24.09.2024 року його безпідставно затримали. Просив скасувати постанову як незаконну.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с. 40).

25.03.2025 року судом зареєстрований відзив на позовну заяву (а.с. 44-47), згідно якого 24.09.2024 року під час здійснення оповіщення громадян групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_6 було встановлено відсутність у військовозобов`язаного ОСОБА_1 при собі військово-облікового документа (ВОД), пізніше встановлено його відсутність на військовому обліку, що стало підставою для складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення його до відповідальності за ст. 210 ч. 3 КУпАП та накладення штрафу. ОСОБА_1 було взято на військовий облік військовозобов`язаних лише 02.10.2024 року, а військово-обліковий документ № 5 був виданий позивачу лише 31.10.2024 року, тому постанова про притягнення позивача до відповідальності та накладення штрафу прийнята на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України і підстав для скасування оскаржуваної постанови немає.

Заслухавши пояснення позивача, враховуючи позицію відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст. 286 КАС України.

Судом встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , взятий на облік ІНФОРМАЦІЯ_8 02.10.2024 року (а.с. 49). Згідно витягу ЄДРПВР він взятий на облік за місцем реєстрації проживання АДРЕСА_1 ; порушень військового обліку не встановлено.

31.10.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , отримав військово-обліковий документ № 5, згідно з яким призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_9 визнаний придатним до військової служби 05.11.2009 року (а.с. 9).

Також в судовому засіданні встановлено, що 04.09.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Департаменту адміністративних послуг ВМР стосовно оформлення довідки про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 13 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (повідомлення Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 22.04.2025 року, а.с. 71).

За результатом розгляду звернення ОСОБА_1 12.09.2024 року до ЦНАП у встановленому порядку надійшло повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 06.09.2024 року № 362/4892 стосовно надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.13 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно вказаного повідомлення комісією ІНФОРМАЦІЯ_10 відповідно до рішення, ухваленого протоколом від 06.09.2024 року № 25 ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Однак ІНФОРМАЦІЯ_10 одночасно повідомив про неможливість оформлення довідки про відстрочку від призову на військову службу в зв`язку з відсутністю у ОСОБА_1 військово-облікового документу (ВОД) та поінформовано про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 для оформлення військово-облікового документу нового зразка.

Зазначене повідомлення було отримано в ЦНАП 18.09.2024 року особисто ОСОБА_1 .

Дані обставини підтверджені супровідною карткою від 04.09.2024 року (а.с. 72) та повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_4 від 06.09.2024 року (а.с. 73).

Разом з тим, 24.09.2024 року, після перевірки документів, ОСОБА_1 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де 24.09.2024 року відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення № Т/24/1429 про порушення ОСОБА_1 абз. 2 п.п. 10-1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487, в зв`язку з тим, що під час воєнного стану у нього був відсутній військово-обліковий документ (зворот а.с. 49-50).

05.10.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 прийнято постанову № 24/2508 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 210 ч. 3 КУпАП за порушення вимог абз. 3 п.п 10-1 п. 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487 а саме, за відсутності при собі військово-облікового документа 24.09.2024 року. На ОСОБА_1 накладено штраф 17 000 грн. та роз`яснено вимоги ст. 308 КУпАП про стягнення штрафу в подвійному розмірі у разі несплати штрафу протягом 15 днів (а.с. 51).

Постанову прийнято у відсутності ОСОБА_1 , копію постанови йому надіслано поштовим зв`язком із супровідним листом від 04.12.2024 року (зворот а.с. 50).

Доказів про вручення постанови відповідач не надав.

В зв`язку з цим клопотання позивача про поновлення строку на оскарження постанови № 24/2508 від 05.10.2024 року слід задоволити.

Постановою державного виконавця Першого відділу ДВС у м. Вінниці ЦМУ МЮ (м. Київ) від 13.02.2025 року № 77186022 було відкрито виконавче провадження з виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 № 24/2508 від 05.10.2024 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу 34 000 грн.

13.02.2025 року державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника ОСОБА_1 (а.с. 18).

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно вимог ст. 235 КУпАП, Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з ч. 7 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Відповідальність за ч. 3 ст. 210 КУпАП настає за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період ( в редакції згідно Закону № 3696-IX від 09.05.2024 року). Примітка. Положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період в Україні настав з 17.03.2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 N 303/2014 «Про часткову мобілізацію», продовжений Указом Президента України від 14.01.2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію» та Указом Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію».

Згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року, введено в Україні воєнний стан з 05.30 год. 24.02.2022 року, строк дії якого продовжено неодноразово.

Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав, тому особливий період в Україні станом на день розгляду справи не припинений.

Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (в редакції від 16.01.2025 року), який визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном.

Зазначеним порядком, зокрема, визначено, що військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період.

Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Завданнями військового обліку, зокрема, є своєчасне оформлення військово-облікових документів призовників, військовозобов`язаних та резервістів;організація своєчасного бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час; забезпечення контролю за станом військового обліку в державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях;забезпечення контролю за дотриманням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами правил військового обліку;забезпечення громадян України інформацією щодо виконання ними військового обов`язку.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18.05.2024 року, внесено зміни до статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за змістом яких громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, серед іншого, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до п.п. 3 і 4 частини 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та не отримував такий документ до набрання чинності постановою КМУ від 16.05.2024 року № 559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа», тобто до 18.05.2024 року.

Військово-обліковими документами, що вважаються дійсними на всій території України до видачі військово-облікового документа нового зразка, відповідно до п. 20 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487 (в редакції до 18.05.2024 року), є:

-для призовників посвідчення про приписку до призовної дільниці;

-для військовозобов`язаних військовий квиток або тимчасове посвідчення військовозобов`язаного;

-для резервістів військовий квиток.

Разом із оголошенням ОСОБА_1 рішення ІНФОРМАЦІЯ_10 від 06.09.2024 року про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, йому також був повідомлено про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_10 для оформлення військово-облікового документа нового зразка, яке ОСОБА_1 отримав 18.09.2024 року (а.с. 12).

Таким чином, на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення, ІНФОРМАЦІЯ_10 прийняте рішення про відстрочку, яке ОСОБА_1 пред`явив 24.09.2024 року представникам ТЦК.

Слід зазначити, що подані військовозобов`язаним документи розглядаються комісією, яка утворена при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах). Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

В постанові від 05.10.2024 року вказано, що ОСОБА_1 не мав при собі військово-облікового документу, що підтверджується рапортом старшого групи оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 , відеозаписом з нагрудної камери старшого групи оповіщення, разом з тим, до відзиву вказаних матеріалів не надано.

Ухвалою суду від 03.03.2025 року були витребувані у відповідача матеріали, що стали підставою для прийняття начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 оскаржуваної постанови, проте вказана ухвала відповідачем не виконана.

Крім того, на момент прийняття постанови ОСОБА_1 перебував на обліку в ЄДРПВР, проте дана обставина не врахована відповідачем при накладенні стягнення.

Твердження відповідача у відзиві, що факт існування відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період для ОСОБА_1 є сумнівним, взагалі безпідставне, оскільки відповідне повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_10 було надане ОСОБА_1 18.09.2024 року через Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради.

Згідно акту, складеного та посвідченого комісією виконкому Вінницької міської ради 09.08.2024 року, військовозобов`язаний ОСОБА_1 здійснює догляд за батьком ОСОБА_3 , інвалідом 2Б групи по зору (а.с. 37).

Крім того, згідно виданої 13.12.2024 року за № 362/11671 ІНФОРМАЦІЯ_8 довідки, ОСОБА_1 було надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як такому, що зайнятий постійним доглядом за батьком на строк до 07.02.2025 року (а.с. 10).

Згідно виданої 28.02.2025 року за № 362/3410 ІНФОРМАЦІЯ_8 довідки, ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як такому, що зайнятий постійним доглядом за батьком на строк до 09.05.2025 року (а.с. 39).

Отже, за наявності у ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу, рішення про яке прийняте ІНФОРМАЦІЯ_10 від 06.09.2024 року, перебування його на обліку в ЄДРПВР станом на 05.10.2024 року, суд вважає, що накладення на позивача стягнення за ч. 3 ст. 210 КУпАП є безпідставним.

Складений щодо позивача протокол про адміністративне правопорушення та прийнята постанова без обґрунтування її доказами не дають підстав для висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210 ч. 3 КУпАП.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18 липня 2020 року у справі №216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наведені обставини і норми закону, а також відсутність належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність свого рішення, тому постанову № 24/2508 від 05.10.2024 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП слід скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити на підставі п. 1ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 77, 90, 139, 241-244, 246, 268-272, 286КАС України, суд

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови № 24/2508 від 05.10.2024 року.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 24/2508 від 05.10.2024 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів відповідно до вимог ст.ст. 272, 293, 295 КАС України.

Учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

- відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 ,

- відповідач ІНФОРМАЦІЯ_11 , АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2

Повне рішення складене 01.05.2025 року.

Суддя: