Справа № 200/8510/24
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 травня 2025 року

м. Київ

справа №200/8510/24

адміністративне провадження № К/990/16982/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів: Желєзного І.В., Мацедонської В.Е.,

перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року у справі №200/8510/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо оподаткування військовим збором грошового забезпечення за періоди з 09 липня 2022 року по 29 листопада 2022 року, з 05 грудня 2022 року по 14 січня 2023 року, з 08 березня 2023 року по 20 березня 2023 року, з 02 квітня 2023 року по 04 квітня 2023 року, з 08 травня 2023 року по 12 травня 2023 року, з 19 січня 2024 року по 27 березня 2024 року, з 15 квітня 2024 року по 30 вересня 2024 року включно;

- зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити суму утриманого військового збору за періоди з 09 липня 2022 року по 29 листопада 2022 року, з 05 грудня 2022 року по 14 січня 2023 року, з 08 березня 2023 року по 20 березня 2023 року, з 02 квітня 2023 року по 04 квітня 2023 року, з 08 травня 2023 року по 12 травня 2023, з 19 січня 2024 року по 27 березня 2024 року, з 15 квітня 2024 року по 30 вересня 2024 року включно.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо оподаткування військовим збором грошового забезпечення ОСОБА_1 за періоди з 09 липня 2022 року до 29 листопада 2022 року включно, з 05 грудня 2022 року до 14 січня 2023 року включно, з 08 березня 2023 року до 20 березня 2023 року включно, а також у вересні 2024 року (1,73 грн військового збору).

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 суму утриманого військового збору за періоди з 09 липня 2022 року до 29 листопада 2022 року включно, з 05 грудня 2022 року до 14 січня 2023 року включно, з 08 березня 2023 року до 20 березня 2023 року включно, а також за вересень 2024 року (1,73 грн військового збору).

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Справа судом першої інстанції розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року у справі № 200/8510/24 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу адвоката Чернохатнього Дмитра Анатолійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року у справі №200/8510/24 задоволено частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року у справі №200/8510/24 скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії за періоди з 02 квітня 2023 року по 04 квітня 2023 року, з 08 травня 2023 року по 12 травня 2023 року, з 19 січня 2024 року по 02 лютого 2024 року, з 03 лютого 2024 року по 01 червня 2024 року.

Абзац другий та третій резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року у справі № 200/8510/24 викладено в наступній редакції:

«Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо оподаткування військовим збором грошового забезпечення ОСОБА_1 за періоди з 09 липня 2022 року до 29 листопада 2022 року, з 05 грудня 2022 року до 14 січня 2023 року, з 08 березня 2023 року до 20 березня 2023 року, з 02 квітня 2023 року по 04 квітня 2023 року, з 08 травня 2023 року по 12 травня 2023 року, з 19 січня 2024 року по 27 березня 2024 року, з 15 квітня 2024 року по 01 червня 2024 року та за вересень 2024 року (1,73 грн військового збору).

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) суму утриманого військового збору за періоди з 09 липня 2022 року до 29 листопада 2022 року, з 05 грудня 2022 року до 14 січня 2023 року, з 08 березня 2023 року до 20 березня 2023 року, з 02 квітня 2023 року по 04 квітня 2023 року, з 08 травня 2023 року по 12 травня 2023 року, з 19 січня 2024 року по 27 березня 2024 року, з 15 квітня 2024 року по 01 червня 2024 року та за вересень 2024 року (1,73 грн військового збору).».

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року у справі № 200/8510/24 залишено без змін.

22 квітня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року у справі №200/8510/24. Заявник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України від 30 вересня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» гарантовано право особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, як виняток, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами «а» - «г» цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.

Як вбачається з рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року, зазначену справу судом розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, а відтак вона може бути оскаржена до Верховного Суду лише за наявності обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Суд звертає увагу заявника, що пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України містить перелік виключних випадків, які допускають можливість касаційного перегляду судових рішень, ухвалених у справах незначної складності та/або таких, які розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Посилання на кожен з підпунктів пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України повинно бути належним чином обґрунтовано.

Проте, відповідач, оскаржуючи судові рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження про наявність виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, не зазначає.

Тобто, заявником у касаційній скарзі не наведено обґрунтованих підстав можливості допуску касаційної скарги до перегляду судового рішення, прийнятого за наслідками розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Крім того, заявником не наведено підстав касаційного оскарження судових рішень, визначених пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 КАС України, з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.

Фактично доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності правових підстав для задоволення позову, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є найвищим судом у системі судоустрою України, забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначений процесуальним законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року у справі №200/8510/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді М.В. Білак

І.В. Желєзний

В.Е. Мацедонська