Справа № 280/3610/25
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

07 травня 2025 рокуСправа № 280/3610/25 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сіпака А.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ХЕТ» до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ХЕТ» (далі позивач) до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (далі - відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати Постанову Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 20 березня 2025 року №ПС/ДН/2016/0538/ТД-ФС, якою накладено штраф на Товариство з обмеженою відповідальністю «Грін Хет» у розмірі 2 400 000,00 грн.

Разом з позовом подано заяву про забезпечення позову, в якому заявник просить суд вжити заходи забезпечення адміністративного позову та зупинити дію постанови Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 20 березня 2025 року № ПС/ДН/2016/0538/ТД-ФС, якою накладено штраф на Товариство з обмеженою відповідальністю «Грін Хет», у розмірі 2 400 000,00 грн. до завершення розгляду даної справи судом та набранням рішенням суду законної сили.

Заява обґрунтована наступним.

Згідно Наказу № 49/ПС-ЗК від 20.01.2025 року Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці, на підставі службових записок від 19.02.2025 року та акта від 05.02.2025 року у період з 23.01.2025 року по 05.02.2025 року було проведено позаплановий захід зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі перевірки у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Грін Хет» за адресами здійснення господарської діяльності у м. Кривий Ріг. За результатами проведеної перевірки відповідачем встановлено, що позивачем допущено, повторно протягом двох років 10 працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту). Зазначена обставина не підтверджена належними та допустимими доказами, які могли б підтвердити обґрунтованість постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 20 березня 2025 року № ПС/ДН/2016/053 8/ТД-ФС. Вказано, що у випадку задоволення позову та скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 20 березня 2025 року №ПС/ДН/2016/0538/ТД-ФС стягнуті з TOB «ГРІН ХЕТ» в рамках виконавчого провадження грошові кошти будуть підлягати поверненню позивачу. Це призведе до додаткових витрат самого стягувача та зобов`яже боржника витрачати додаткові зусилля по поверненню стягнутих коштів. Натомість вжиття заходу забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку у жодному разі не вплине на можливість реалізації відповідачем усіх законних дій після розгляду справи. Вжиття наведеного заходу забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору у суді, а в разі задоволення позову забезпечить виконання рішення суду. А, у випадку не вжиття судом заходів забезпечення позову, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам TOB «ГРІН ХЕТ» до ухвалення рішення в адміністративній справі, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат часу.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відтак, заяву про вжиття заходів забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи, у дводенний строк з дня її надходження.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд виходив з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені вказаною статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Зазначені підстави є оціночними, а тому містять небезпеку застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до негативних правових наслідків для позивача та/чи відповідача, а також інших осіб, що не є сторонами провадження.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку суб`єкта владних повноважень, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивачів (заявників).

Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

У зв`язку з цим необхідно, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є захід забезпечення позову, про який просить позивач, співмірним з позовними вимогами та чи відповідає він меті і завданням правового інституту забезпечення позову.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відтак, заходи забезпечення позову застосовуються судом лише у виняткових випадках за наявності для цього умов та підстав, передбачених процесуальним законом, при цьому, такі заходи повинні відповідати критеріям адекватності та співмірності.

Відповідно до ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частина 2 ст. 151 КАС України визначає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Системний аналіз вимог наведених норм дозволяє стверджувати, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

Частини 1 і 3 ст. 152 КАС України визначають, що заява про забезпечення позову подається у письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності. У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

З аналізу наведеної норми вбачається, що обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, у тому числі й із зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, ознаки протиправності повинні бути пов`язані саме з порушеними правами, свободами чи інтересами.

Таким чином, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявників щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Суд враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 826/13306/18, згідно з якою суд зазначає, що обґрунтовуючи клопотання про забезпечення позову щодо «очевидності» ознак протиправних бездіяльності, дій або рішень відповідача та порушення прав позивача, то попри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх «якість»: вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваної бездіяльності дії або рішення поза обґрунтованим сумнівом. Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів, повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення. Твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема у тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Представник позивача не обґрунтував, в чому конкретно полягає очевидна небезпека заподіяння шкоди права та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль, а також не надав жодних належних та допустимих доказів, якими б підтверджувалися такі обставини.

Можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Водночас, суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.

Достатніх доказів, на підтвердження існування обставин, які б давали підстави для висновку про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, заявник не подав.

Верховний Суд у постанові від 03.05.2023 у справі № 640/15534/22 вказав, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, що, зокрема, стосується і що наявності ознак протиправності оскарженого припису, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Суд зазначає, що всі аргументи позивача потребують перевірки в ході розгляду справи по суті.

При цьому, доказів очевидної протиправності постанови Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 20 березня 2025 року № ПС/ДН/2016/0538/ТД-ФС про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Грін Хет» штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у розмірі 2 400 000,00 грн. матеріали справи теж не містять.

Інших доводів на підтвердження доцільності застосування заходів забезпечення позову позивач не навів.

З огляду на викладене, суддя вважає, що відсутні передбачені ч. 2 ст. 150 КАС України, обставини для вжиття заходів забезпечення позову, а тому немає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 152, 154, 243, 248 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ХЕТ» до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її підписання.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.В. Сіпака