Справа № 484/250/25
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 484/250/25

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Осіпова Ю.В.,

Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 січня 2025 року, прийняте у складі суду судді Коваленко Н.А. в місті Первомайськ, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову серії АВ № 00002093 від 28.10.2024 року, за якою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. на підставі ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 січня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано постанову серії АВ № 00002093 від 28.10.2024 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. Справу про адміністративне правопорушення закрито.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Державна служба України з безпеки на транспорті звернулась до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає оскаржуване рішення суду ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги залишити без розгляду або відмовити в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що відповідачем наведено ряд переконливих фактів, які свідчать про порушення позивачем строку звернення до адміністративного суду, при цьому наведені представником позивача у позовній заяві причини пропуску строку звернення до суду не можуть вважатися поважними, що свідчить про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду. Крім того, апелянт зазначає, що транспортний засіб рухався з порушенням вагових норм, адже в підпункті «б» пункту 22.5 ПДР України, чітко вказано, що максимальне значення фактичної маси автомобіля до 44 тони передбачене саме для перевезення трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, водночас зміна функціонального призначення контейнеровоза не надає позивачу можливості збільшити норматив навантаження транспортного засобу.

Позивачем надано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 25.10.2024 14 год. 30 хв. за адресою М-01, км 49+495 у Київській області, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб «IVECO», д.н.з НОМЕР_1 . На підставі чого головним спеціалістом складено постанову серії АВ № 00002093 від 28.10.2024 року якрою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 17 000 грн.( порушення полягає у тому, що відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 10,025% (4,01 тон), при дозволеній масі 40 тон.).

Не погоджуючись із правомірністю зазначеної постанови, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова не містить повного розкриття об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а тому відповідачем не доведено наявність в діях позивача складу вказаного адміністративного правопорушення. Водночас, відмовляючи у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що із наданої представником відповідача накладної №95 рекомендованих відправлень та поштового відправлення № 753 від 28.10.2024, що адресоване ОСОБА_1 суд не може встановити, що саме містилося в даному відправленні, а опису вкладення до нього представнк відповідача суду не надав, у зв`язку із чим клопотання про залишення позову без розгляду не підлягає задоволенню.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами .

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть установлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів(ч. 3 ст. 122 КАС України).

Стаття 286 КАС України є спеціальною нормою процесуального закону, що визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності. Частина друга зазначеної статті встановлює, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Положеннями ст.289 КУпАП встановлено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності законодавцем встановлено десятиденний строк звернення до суду з адміністративним позовом, який відраховується з дня ухвалення відповідного рішення та протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Оскільки предметом оскарження у справі, яка розглядається, є постанова серії АВ № 00002093 від 28.10.2024 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксоване в автоматичному режимі застосуванню підлягає десятиденний строк звернення до суду з позовом з дня вручення відповідної постанови.

З матеріалів справи вбачається, що копія постанови серії АВ № 00002093 від 28.10.2024 була направлена позивачу засобами поштового зв`язку, а саме рекомендованим листом із повідомлення про вручення 29 жовтня 2024 року та отримана ним 13 листопада 2024 року.

Вказані обставини підтверджуються ідентифікатором поштового відправлення 753 на оскаржувані постанові від 28.10.2024 (а.с. 20 з.б), копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 836 із відміткою про вручення та накладною доставки на адресу Державної служби України з безпеки на транспорті рекомендованих відправлень (а.с. 55).

Посилання позивача на відсутність на рекомендованому повідомленні особистого підпису позивача колегія суддів оцінює критично, оскільки згідно п. 91 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник об`єкта поштового зв`язку на підставі пред`явленого адресатом (одержувачем) документа, що посвідчує особу згідно із законодавством, робить відповідну відмітку про вручення у порядку, визначеному оператором поштового зв`язку. Під час вручення поштового відправлення з позначкою Вручити особисто, внутрішнього рекомендованого листа з позначками Судова повістка, Повістка ТЦК адресат (одержувач) підтверджує такий факт своїм підписом та зазначає своє прізвище та ініціали або ім`я та прізвище у спосіб та відповідно до порядку, що встановлені оператором поштового зв`язку.

Таким чином, підпис особи на бланку повідомлення про вручення поштового відправлення обов`язковий виключно у випадках надіслання рекомендованих листів з позначками "Вручити особисто", Повістка ТЦК або "Судова повістка", а у інших випадках відповідну відмітку про вручення робить працівник об`єкта поштового зв`язку.

Колегія суддів також критично оцінює посилання апелянта на відсутність опису вкладення поштового відправлення, оскільки загалом внутрішні поштові відправлення поділяються на категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю, як визначено Правилами надання послуг поштового зв`язку (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року №270). Відповідно до цих Правил, з описом вкладення можуть бути лише листи з оголошеною цінністю, чим спростовуються доводи позивача у цій частині.

Таким чином, доводи апелянта, що факт отримання позивачем оскаржуваної постанови 13.11.2024 року підтверджений належними та допустимими доказами є обґрунтованими, а доводи позивача зазначених обставин не спростовують.

В свою чергу, позовна заява була подана до суду першої інстанції 14 січня 2025 року, тобто з пропуском встановленого ст. 286 КАС України строку звернення до суду.

.Положеннями ст. 289 КУпАП передбачено, що у разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів наголошує, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, поважними причинами пропуску процесуального строку можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Колегія суддів вважає, що з огляду на те, що позивач отримав оскаржувану постанову 13.11.2024 року, посилання на отримання вказаної постанови у січні 2025 року після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження не свідчать про поважність причин пропуску строку звернення до суду. Жодних інших аргументованих доводів щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду позивачем не наведено.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010 року, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, заява № 23436/03).

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності правових підстав для залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу. Зазначені норми права визначають підстави для залишення адміністративного позову без розгляду у разі пропуску строку звернення до суду без поважних причин.

У відповідності до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 січня 2025 року задовольнити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 січня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення скасувати та прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко