Справа № 161/23639/24
Суддя: Кихтюк Р. М.
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/21/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі Дмитроци Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора відділення поліції №3 (м.Луцьк) РУП ГУНП у Волинській області Давиденко Олега Вікторовича, Головного управління національної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд із позовом до інспектора відділення поліції №3 (м.Луцьк) РУП ГУНП у Волинській області Давиденко О.В. про скасування постанови у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Свій позов обґрунтовує тим, що у постановою інспектора поліції від 18.11.2024 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн. за керування транспортним засобом в темну пору доби з неосвітленим заднім номерним знаком в с.Підгайці Луцького району.

Просить суд скасувати вказану постанову, оскільки розгляду справи фактично не було, поліцейським за дуже короткий проміжок часу винесено постанову, його клопотання та прохання скористатись правовою допомогою і відповідно перенести її розгляд, були проігноровані.

Звертає увагу на грубе порушення поліцейським вимог чинного законодавства, у зв`язку з цим вважає оскаржувану постанову незаконною та просить її скасувати.

Ухвалою суду від 07.02.2025 року до участі у розгляді справи притягнуто як співвідповідача Головне управління національної поліції у Волинській області.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

В судовому засіданні із оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення від 18.11.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн. за керування в с.Підгайці Луцького району транспортним засобом в темну пору доби з неосвітленим заднім номерним знаком (а.с. ).

Згідно ч 2. ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, згідно ч. 1 вказаної статті кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтям 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката чи іншого фахівця у галузі права, виступати рідною мовою і т.д.

Разом з тим, як слідує з пояснень та доводів позивача, при розгляді справи відносно нього не було забезпеченого його право скористатися юридичною допомогою адвоката чи іншого фахівця у галузі права, незважаючи на неодноразові вимоги останнього з приводу цього, про що також зазначається у матеріалах перевірки за скаргою ОСОБА_1 на дії поліцейського, однак у рішенні начальника відділення за наслідками її перевірки вказано, що такі вимоги останнім були заявлені вже після винесення постанови. Водночас такі заперечення відповідача жодними доказами не підтверджуються, до відзиву не приєднано відеофіксації чи будь яких інших доказів на підтвердження цього, а тому суд їх не приймає до уваги за недоведеністю.

Вказане право на захист також гарантоване Конституцією України та п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що включає право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд.

Таким чином, дослідивши представлені докази та матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки відповідач належним чином не здійснив свій обов`язок стосовно доказування своїх правомірних дій та не представив належних доказів, які б спростовували доводи позивача та не забезпечив його право захист, що однією із основоположних засад здійснення правосуддя.

Згідно п.3 ч.1 ст.293 КУпАП передбачено, що розглядаючи скаргу на постанову про адміністративне правопорушення, перевіряючи законність та обґрунтованість винесеної постанови суд може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Отже, зважаючи, що під час розгляду судом даної справи встановлено наявність грубого порушення відповідачем вимог процесуального законодавства, то суд приходить до висновку, що слід скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки, позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені, то на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції у Волинській області підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 605,60 грн.

На підставі ст.ст. 122, 251, 252, 268, 280 КУпАП, керуючись ст.ст. 77, 121, 241-246, 286,293 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора відділення поліції №3 (м. Луцьк) РУП ГУНП у Волинській області Давиденко Олега Вікторовича від 18.11.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП України у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 605,60 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк