Справа № 640/8301/20
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 травня 2025 року м. Ужгород№ 640/8301/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Плеханова З.Б. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції, треті особи: ПрАТ «Завод «Кузня на Рибальському» , Міністерство юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

13 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ОАСК з адміністративним позовом до Національне агентство з питань запобігання корупції, яким просить:

1. Визнати незаконною та протиправною бездіяльність Національного агентства з питань запобігання корупції щодо не проведення перевірки та розслідування інформації, викладеної у повідомленні про вчинення корупційного правопорушення від 10 березня 2020 року щодо ОСОБА_2 .

2. Зобов`язати Національне агентство з питань запобігання корупції виконати покладені на цей орган обов`язки, а саме перевірити викладені у повідомленні про вчинення корупційного правопорушення від 10 березня 2020 року щодо ОСОБА_2 відомості, здійснити належне розслідування інформації, що вказує на вчинення корупційного правопорушення, вжити заходи, спрямовані на притягнення винних осіб до відповідальності та надати позивачу детальну письмову інформацію про результати перевірки, розслідування та вжитих заходів.

3. Зобов`язати Національне агентство з питань запобігання корупції визнати Позивача викривачем корупції.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 березня 2020 року Позивач звернулася до Відповідача - Національного агентства з питань запобігання корупції, з повідомленням про корупційне правопорушення, що за наявними відомостями мало місце з боку ОСОБА_2 під час зайняття ним посади Президента України. Приводом для звернення стали дані, які вказують на удаваність укладеної у листопаді 2018 року угоди купівлі-продажу акцій ПрАТ «Завод «Кузня на Рибальському» (ідентифікаційний ) між ЛАТ «ЗНКІФ «Прайм Ессетс Капітал» (кінцевим бенефіціарним власником якого є ОСОБА_2 ) та кіпрською компанією «Ewins Limited» (що підконтрольна С.Л.Тігіпку). За результатами розгляду повідомлення Відповідач надіслав Позивачу лист, датований 25 березня 2020 року (отриманий Позивачем 30 березня 2020 року). У вказаному листі Відповідач повідомив, що не вбачає підстав для вжиття заходів реагування за повідомленням Позивача.

07 квітня 2020 року ухвалою ОАСК вжиті заходи забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі державним та приватним виконавцям, іншим особам, які виконують функції державного реєстратора у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію прав на майно та їх обтяжень», вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будь-які записи та/або вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, яке належить на праві власності приватному акціонерному товариству «Завод «Кузня на Рибальському» (), до набрання законної сили рішенням, ухваленим за результатами судового розгляду даної адміністративної справи по суті.

06 травня 2020 року від ПрАТ «Завод «Кузня на Рибальському» надійшли пояснення відповідно до яких зазначено, що вжиття заходів забезпечення до набрання законної сили рішення, ухваленого за результатами судового розгляду даної адміністративної справи по суті - було єдиною метою позивача у даному процесі. Підкреслює, що предметом спору є вимоги до НАЗК щодо проведення перевірки Повідомлення про корупційне правопорушення. Майно ПрАТ «Завод «Кузня на Рибальському» немає жодного відношення до предмету спору. Отже НАЗК не уповноважене приймати рішення, яким може накласти арешт на можливий предмет корупційного злочину чи заборонити вчиняти певні дії для збереження речового доказу.

18 травня 2020 року від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого зазначено, що повідомлення ОСОБА_1 у частині, що стосується повноважень Національного агентства, розглянуто згідно з вимогами законодавства. Відповідач належним чином, у відповідності до вимог Закону надав обґрунтовану відповідь за результатами розгляду повідомлення ОСОБА_1 , а тому твердження Позивача про протиправну бездіяльність Національного агентство є безпідставними та необґрунтованими.

25 травня 2020 року від Міністерства юстиції України надійшли пояснення на позов, відповідно до яких Міністерство юстиції України просить вирішити справу 640/8301/20 відповідно до законодавства України.

05 серпня 2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої заперечує щодо позиції Національного агентства з питань запобігання корупції,з мотивів аналогічних що наведені у позові.

Законом України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" 2825-IX від 13 грудня 2022 року ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва, який з дня набрання чинності цим Законом (з 15.12.22 року) припинив здійснювати правосуддя.

Наказом від 16.09.2024 № 399 ДСА України затверджений Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва відповідно до пункту 6 частини першої статті 152 та частини п`ятої статті 153 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Закону України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", з метою відновлення належного доступу громадян та юридичних осіб до правосуддя у публічно-правових спорах .

04 березня 2025 року дана справа надійшла до Закарпатського окружного адмінсуду.

10 березня 2025 року ухвалою ЗОАС справу прийнято до провадження.

26 березня 2025 року від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого зазначено, що в матеріалах адміністративної справи № 640/8301/20 міститься відзив на позовну заяву (вих.№ 112-02/18237/20 від 15.05.2020), в якому Відповідач виклав свою позицію щодо необґрунтованості позовних вимог та яку наразі підтримує в повному обсязі.

Обставини встановлені судом

10 березня 2020 року Позивач звернулася до Відповідача - Національного агентства з питань запобігання корупції, з повідомленням про корупційне правопорушення, що за наявними відомостями мало місце з боку ОСОБА_2 під час зайняття ним посади Президента України.У повідомленні, зокрема, стверджувалось про наявність у ОСОБА_2 конфлікту інтересів, оскільки він одночасно перебував у статусі Головнокомандувача Збройних Сил України, який має вирішальний вплив на оборонне замовлення, та у статусі основного володільця суднобудівельного підприємства (ПрАТ «Завод «Кузня на Рибальському»), яке виконує таке оборонне замовлення. Крім того, зазначено, що в Декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданій ОСОБА_2 відсутня Інформація про доходи від угоди купівлі-продажу пакету акцій підприємства, що може підтверджувати її удаваність та фіктивність. Викладене дає всі підстави позивачу стверджувати, що незважаючи на вимоги закону, ОСОБА_2 не вніс до Декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що подавалися ним зокрема 31.03.2019 р. та 20.05.2019 p., інформацію про фактичне володіння (можливість вчиняти щодо цього об`єкта декларування дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ним) пакетом акцій ПрАТ «Завод «Кузня на Рибальському». У повідомленні про корупційне правопорушення ОСОБА_1 висловлювала припущення щодо порушення ОСОБА_2 вимог п.п. 4, 5, 5і ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» . На підставі наведеного просила :

1. Перевірити викладені у даному повідомленні відомості, здійснити належне розслідування інформації, що вказує на вчинення корупційного правопорушення, та вжити інші необхідні заходи, спрямовані на всебічний розгляд цього повідомлення, а також на притягнення винних осіб до відповідальності.

2. У порядку та строки, передбачені законом, надати детальну письмову інформацію про результати розгляду, перевірки, розслідування, що будуть здійсненні у зв`язку з даним повідомленням.

Повідомлення ОСОБА_1 про корупційне правопорушення Національне агентство отримало 12.03.2020.

У відповідь на вищевказане повідомлення. Національне агентство повідомило Позивача листом від 25.03.2020 №42-02/11208/20 що не вбачає підстав для вжиття заходів реагування за викладеними у повідомленні ОСОБА_1 обставинами. Зокрема зазначено, що:

за наявною у Національному агентстві інформацією, акціями ПрАТ «Завод «Кузня на Рибальському» у кількості, що становить 94,034697 % від статутного капіталу, з листопада 2018 року володіє компанія-нерезидент «Ewins Limited». Достовірних відомостей, які б спростовували вказаний факт, а також підтверджували б факт володіння ОСОБА_2 акціями указаного товариства в зазначений період, у повідомленні не наведено.У повідомленні не наведено даних, які б підтверджували визнання недійсною угоди, на підставі якої компанією «Ewins Limited» набуто право власності на акції ЛрАТ «Завод «Кузня на Рибальському». У повідомленні також відсутні відомості про конкретні службові повноваження колишнього Президента України ОСОБА_2 , що стосуються формування державного оборонного замовлення, у сфері реалізації яких у нього ніг існувати приватній інтерес, так само як не наведено змісту цього приватного інтересу. З огляду на викладене, Національне агентство не має підстав для вжиття заходів реагування за викладеними у повідомленні ОСОБА_1 обставинами.

Мотиви та норми права застосовані судом

(положення Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) та інших нормативно-правових актів застосовуються у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.)

Приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У Постанові Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 13.06.2017 визначено, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Повноваження Національного агентства та порядок їх реалізації визначено Законом, відповідно до якого Національне агентство є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування і реалізує державну антикорупційну політику, та не наділено правом здійснювати досудове розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 532 Закону повідомлення має містити фактичні дані, що підтверджують можливе вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, інших порушень цього Закону, які можуть бути перевірені.

Натомість повідомлення ОСОБА_1 у вказаній частині таких даних не містило, що унеможливило вжиття будь-яких заходів за результатами його розгляду в Національному агентстві.

Також, у повідомленні не зазначено про конкретні службові повноваження колишнього Президента України ОСОБА_2 , що стосуються формування державного оборонного замовлення, у сфері реалізації яких у нього міг існувати приватний інтерес, а також змісту цього приватного інтересу.

У відповіді на повідомлення, ОСОБА_1 , зокрема, поінформовано щодо відсутності у повідомленні відомостей про те, реалізація яких саме службових повноважень ОСОБА_2 як Головнокомандувачем Збройних Сил України могла призвести до виникнення у нього конфлікту інтересів, а також не наведено який саме приватний інтерес він міг задовольнити.

Отже, повідомлення ОСОБА_1 у частині, що стосується повноважень Національного агентства, розглянуто згідно з вимогами законодавства.

Поняття дискреційних повноважень визначено, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Свропи № R (80)2. прийнятих Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

До дискреційних повноважень Національного агентства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 11 Закону належить, у тому числі, здійснення моніторингу та контролю за виконанням актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб.

Такий моніторинг здійснюється як за повідомленнями про вчинення пов`язаного з корупцією правопорушення, інших порушень цього Закону, так і за власною ініціативою працівників Національного агентства.

У межах моніторингу стосовно дотримання народним депутатом України, п`ятим Президентом України ОСОБА_2 , вимог Закону щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів Національне агентство, зокрема, досліджувало питання можливого виникнення у ОСОБА_3 конфлікту інтересів у зв`язку з наявністю/реалізацією службових повноважень стосовно ГІрАТ «Завод «Кузня на Рибальському», кінцевим бенефіціарним власником якого ОСОБА_2 був до листопада 2018 року.

Таким чином, у межах моніторингу, що здійснювався Національним агентством за власною ініціативою, фактично досліджувалися питання, аналогічні викладеним у повідомленні ОСОБА_1 , а повідомлення долучено до матеріалів моніторингу.

Таким чином, Віповідач належним чином, у відповідності до вимог Закону надав обґрунтовану відповідь за результатами розгляду повідомлення ОСОБА_1 , а тому твердження Позивача про протиправну бездіяльність Національного агентство є безпідставними та необґрунтованими.

Національне агентство затвердило Порядок проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування наказом від 15.04.2020 № 144/20, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 21.04.2020 за № 362/34645 (далі - Порядок № 144/20).

Частиною 1 розділу III Порядку № 144/20 визначено, що складовими предмета повної перевірки декларації є:

1) з`ясування достовірності задекларованих відомостей:

2) з`ясування точності оцінки задекларованих активів:

3) перевірка на наявність конфлікту інтересів:

4) перевірка на наявність ознак незаконного збагачення або необґрунтованості активів.

Таким чином, повна перевірка декларацій включала в себе перевірку на наявність конфлікту інтересів.

Порядок відбору декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, для проведення їх обов`язкової повної перевірки та визначення черговості такої перевірки на підставі оцінки ризиків затверджено наказом Національного агентства № 172/20 (далі - Порядок № 172/20).

У додатку до Порядку № 172/20 Національне агентство визначило черговість проведення повної перевірки декларацій, згідно з якою перевірка декларацій Президента України - першочергова.

У зв`язку з викладеним твердження ОСОБА_1 про бездіяльність Національного агентства щодо непроведення повної перевірки декларації ОСОБА_2 за 2018 рік є необґрунтованим.

Відповідно до абз. 8 ч. 1 ст. 1 Закону викривач - фізична особа, яка за наявності переконання, що інформація є достовірною, повідомила про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону, вчинених іншою особою, якщо гака інформація стала їй відома у зв`язку з її трудовою, професійною, господарською, громадською, науковою діяльністю, проходженням нею служби чи навчання або її участю у передбачених законодавством процедурах, які є обов`язковими для початку такої діяльності, проходження служби чи навчання.

Істотною ознакою викривача є те, що інформація стала відома викривачу у зв`язку з його трудовою, професійною, господарською, громадською, науковою діяльністю, проходженням служби чи навчання або участю у передбачених законодавством процедурах, які є обов`язковими для початку такої діяльності, проходження служби чи навчання.

Положеннями ч. 1 ст. 533 Закону встановлено, що права викривача виникають з моменту повідомлення інформації про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону.

Матеріали справи не містять відомостей, що До Національного агентства надходила така інформація від ОСОБА_1 , а отже, Позивач не може бути визнана викривачем за відсутності істотної ознаки викривача.

У позовній заяві, в обґрунтування підстав звернення до суду, ОСОБА_1 зазначає про те, що як викривач має право претендувати на максимальний розмір винагороди викривача, що можливий за Законом, при цьому, вважає, що предмет корупційного злочину, про який вона повідомила, оцінюється у 8 млрд гривень.

Також ОСОБА_1 стверджує, що незаконна бездіяльність Національного агентства «призводить до унеможливлення подальшого процесуального розгляду питання».

Так. ст. 537 Закону визначено, що право на винагороду має викривач, який повідомив про корупційний злочин, грошовий розмір предмета якого або завдані державі збитки від якого у п`ять тисяч і більше разів перевищують розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на час вчинення злочину.

Кримінальним кодексом України (далі КК України) визначено перелік корупційних злочинів. Відповідно до змісту примітки до ст. 45 КК України корупційними злочинами відповідно до цього Кодексу вважаються злочини, передбачені ст.ст. 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410. у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені ст.ст. 210,354,364, 364і, 3652, 366і, 368, З683-З69, 3692, З693 КК України.

До компетенції Національного агентства згідно зі ст. ст. 11 Закону розслідування злочинів не належить.

Підсумовуючи викладене вище, суд зазначає, що Національне агентство вчинило всі визначені чинним законодавством дії щодо розгляду повідомлення ОСОБА_1 , проаналізувало зазначені відомості, які містилися у повідомленні та надало обґрунтовану відповідь у межах чинного законодавства.

Відповідно до норм ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Зазначений принцип полягає у захисті порушеного права від порушення, що вже відбулося, тобто в наявності матеріально-правового інтересу Позивача відносно дій (бездіяльності) та рішень суб`єкта владних повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень

(нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України).

Разом з тим, за змістом наведених норм Конституції України та КАС України, судова юрисдикція поширюється не загалом на всі суспільні відносини, а лише на ті, що врегульовані нормами права, тобто на правовідносини.

У свою чергу, неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Отже, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах, а точніше вже порушене.

Порушенням суб`єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею свого суб`єктивного права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона вправі розраховувати в разі належної поведінки зобов`язаної особи. Так само протиправним є покладення на особу додаткового обов`язку, який не випливає зі змісту конкретних правовідносин за участі цієї особи.

Отже, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення ч. 2 ст. 55 Конституції України, в Рішенні від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. З Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії.

Таким чином, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Порушення має бути реальним, наявним на час звернення до суду, стосуватися прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Висновки аналогічного змісту безпосередньо викладені у постановах суду касаційної інстанції від 07.02.2017 у справі № 21-3072а 16. від 10.01.2019 у справі № 855/3/19. від 11.04.2017 у справі № 800/340/16.

З наведеного вбачається, що суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів конкретної особи - Позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав та свобод Позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного Позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для ухвалення судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 826/4406/16, від 05.03.2020 у справі № 826/12535/17 від 20.11.2019 у справі № 522/23068/16, в яких суд дійшов висновку про те, що відсутність порушеного права встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для ухвалення судом рішення про відмову в позові.

У вказаному випадку у відносинах між Національним агентством та Позивачем не виникло обставин, що призвели до порушення її прав, які у свою чергу, підлягали б поновленню в судовому порядку.

Зважаючи на викладене, враховуючи природу правовідносин, що виникли між сторонами та відсутність порушеного права, за захистом якого Позивач звернулася до суду, можна беззаперечно дійти висновку, що обраний спосіб захисту у вказаному випадку є неефективним.

Заявлені до Відповідача позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції, треті особи: ПрАТ «Завод «Кузня на Рибальському» , Міністерство юстиції Укрпїни про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЗ.Б.Плеханова