Справа № 420/4198/25
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4198/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 82 від 31.01.2025 року, щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи в колгоспі з 03.01.1983 по 22.12.1990 років, які зазначені в трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_1 , період навчання з 01.09.1989 по 25.06.1991 згідно диплому від 25.06.1991 року, період роботи з 26.12.1990 року згідно довідки від 04.10.2019 № 74, період навчання з 01.09.1982 по 14.07.1983 згідно диплому від 14.07.1983 року, а також призначити пенсію за віком з 08.02.2025 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист. Відповідно до пункту 1 Основних положень про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310, основним документом про трудову діяльність членів колгоспу є трудова книжка колгоспника. Відмовляючи у призначенні пенсії за віком відповідач вказує про відсутність довідки із зазначенням інформації про трудову участь в громадському господарстві. Натомість, відповідно до записів трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 , позивач з 25.05.1988 року прийнята у члени колгоспу «Мир» Котовського району Одеської області, з 22.12.1990 звільнена з членів колгоспу «Мир» Котовського району Одеської області у зв`язку із заявою за власним бажанням. Відповідно до записів трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 «Трудова участь у громадському господарстві», позивач з 1983 по 1990 роки виконувала річний мінімум трудової участі в громадському господарстві. Таким чином, бездіяльність відповідачів, стосовно відмови у призначенні позивачу пенсії за віком є протиправною та такою, що порушує право позивача на соціальний захист.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову та вказує, що за наслідками розгляду заяви та наданих документів Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області винесено Рішення про відмову у призначенні пенсії №82 від 30.01.2025 року. Винесена відмова в призначені пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону №1058, оскільки заявниця не набула необхідного страхового стажу 32 роки. На дату розгляду заяви вік заявниці 59 років 11 місяців 16 днів, страховий стаж особи становить 24 роки 03 місяця 22 дні. Враховуючи те, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж роботи у Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області були відсутні правові підстави для прийняття будь-якого іншого рішення, окрім як про відмову у призначенні пенсії. До страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 03.01.1983 по 22.12.1990 згідно даних трудової книжки колгоспника від 06.04.1994 серії НОМЕР_1 , оскільки записи про трудову участь у громадському господарстві зроблені раніше дати видачі трудової книжки, підстава внесення записів не містить посилання на дату та номер документу, довідка про трудову участь у громадському господарстві не надавалася, в наданій довідці від 12.11.2024 №56 по батькові « ОСОБА_2 » не відповідає паспортним даним « ОСОБА_3 ». Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області до страхового стажу позивача не враховано вказані період навчання згідно диплому від 25.06.1991 період навчання з 01.09.1989 по 25.06.1991 оскільки період навчання перетинається з роботою та згідно диплому від 14.07.1983 період навчання з 01.09.1982 по 14.07.1983 оскільки прізвище « ОСОБА_4 » не відповідає прізвищу « ОСОБА_5 » згідно свідоцтва про шлюб. Як вбачається із трудової книжки відсутні відомості про звільнення та запис про роботу періоду роботи позивача з 26.12.1990, що унеможливило зарахування оспорюваного періоду до стажу позивача при призначенні пенсії. Враховуючи те, що трудова книжка позивача заповнена з порушенням вимог Інструкції № 58, підстави для врахування спірного періоду роботи за трудовою книжкою відсутні. Враховуючи викладене, неможливо дійти висновку про наявність у діях Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ознак протиправної бездіяльності. Головне управління, на момент винесення рішення від 31.01.2025 №82 діяло в межах та у спосіб, що визначені чинним законодавством, як того вимагає ст. 19 Конституції України.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову та вказує, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи в колгоспі з 03.01.1983 по 22.12.1990 згідно із трудовою книжкою колгоспника від 06.04.1994 серія НОМЕР_1 , оскільки записи про трудову участь у громадському господарстві зроблені раніше дати видачі трудової книжки, підстава внесення записів не містить посилання на дату та номер документу, довідка про трудову участь у громадському господарстві не надавалася. Не зараховано період навчання з 01.09.1989 по 25.06.1991 згідно із дипломом від 25.06.1991 серії НОМЕР_2 , оскільки період навчання перетинається з роботою, та період навчання 01.09.1982 по 14.07.1983 згідно із дипломом від 14.07.1983 серії НОМЕР_3 , оскільки прізвище « ОСОБА_4 » не відповідає прізвищу « ОСОБА_5 » відповідно до свідоцтва про шлюб. Період роботи не врахований до страхового стажу з 26.12.1990 згідно із довідкою від 04.10.2019 №74, виданою СТ «Мрія», оскільки відсутні відомості про звільнення та запис про роботу відсутній у трудовій книжці Довідку від 12.11.2024 №56, видана ТОВ «Агрофірма «Едем», не взято до розгляду, оскільки по батькові « ОСОБА_2 » в довідці не відповідає паспортним даним « ОСОБА_3 ». Враховуючи вищезазначене, відсутні правові підстави для зарахування вищевказаних періодів.

Від позивача надійшла до суду відповідь на відзив, в якій позивач заперечує проти викладених доводів у відзивах на позовну заяву та просить суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Ухвалою суду від 14 лютого 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

24 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 73).

31 січня 2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, за принципом екстериторіальності, прийнято рішення № 82, яким відмовлено в призначенні пенсії (а.с. 6-7, 75-76, 117).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України №1788-XII від 05.11.1991 року «Про пенсійне забезпечення» та Законом України № 1058-IV від 09.07.2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, зокрема, пенсія за віком.

Відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.

Пунктом 1.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія. Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон).

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії, в тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Згідно ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Згідно п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 17, 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, стаж роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Згідно п. 23 Порядку № 637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності). Для підтвердження стажу роботи приймаються лише ті відомості про період роботи, що внесені до довідки на підставі документів, або відповідно до вимог цього Порядку.

З оскаржуваного рішення від 31.01.2025 року № 82 вбачається, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 24 роки 03 місяці 22 дні. До страхового стажу не зараховано: - згідно трудової книжки колгоспника від 06.04.1994 серія НОМЕР_1 періоди роботи в колгоспі з 03.01.1983 по 22.12.1990, оскільки записи про трудову участь у громадському господарстві зроблені раніше дати видачі трудової книжки, підстава внесення записів не містить посилання на дату та номер документу, довідка про трудову участь у громадському господарстві не надавалася, в наданій довідці від 12.11.2024 № 56 по батькові « ОСОБА_2 » не відповідає паспортним даним « ОСОБА_3 »; - згідно диплому від 25.06.1991 період навчання з 01.09.1989 по 25.06.1991, оскільки період навчання перетинається з роботою; - згідно диплому від 14.07.1983 період навчання 01.09.1982 по 14.07.1983, оскільки прізвище « ОСОБА_4 » не відповідає прізвищу « ОСОБА_5 » згідно свідоцтва про шлюб; - згідно довідки від 04.10.2019 № 74 період роботи з 26.12.1990, оскільки відсутні відомості про звільнення та запис про роботу відсутній у трудовій книжці. За наведених обставин, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення відмовити заявниці в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 32 роки.

В той же час, як вбачається, з матеріалів справи, звертаючись до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 надано трудову книжку колгоспника серії НОМЕР_1 (а.с. 8-10, 47-61).

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 за №310 (далі Основні Положення), та чинних на час внесення записів до трудової книжки.

Відповідно до пункту 1 Основних Положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів.

У відповідності до п. 5 Основних Положень до трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання.

Згідно п. 6 Основних Положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Відповідно до встановленого взірця трудової книжки колгоспника, трудова книжка колгоспника містить окремі розділи: III «членство в колгоспі», де зазначаються відомості про прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі та причини такого припинення , відомості про документ, на підставі якого внесений запис; IV "відомості про роботу" - відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис; V "трудова участь у громадському господарстві" - встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.

Згідно п. 8 Основних Положень, трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.

Виходячи з наведеного слідує, що трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого зразка, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).

Як вбачається з трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 , дата заповнення 06.04.1994 року, виданої на ім`я ОСОБА_1 , позивача прийнято в члени колгоспу ім. Леніна в якості лаборанта (запис № 1 від 03.01.1983 року).

Відповідно до запису № 4 від 25.11.1986 року направлена у декретну відпустку, свідоцтво про народження НОМЕР_4 .

Згідно запису № 5 від 25.05.1988 року прийнята в члени колгоспу «Мир» Котовського району та, відповідно на підставі запису № 6 від 22.12.1990 року звільнена з членів колгоспу «Мир» у зв`язку із подачею заяви «по власному бажанню».

У розділі «Трудова участь у громадському господарстві» наведені: відомості про участь позивача у громадському господарстві з 1983 року по 1990 року; прийнятий колгоспом річний мінімум участі в громадському господарстві 1983 153, 1984 330, 1985 94, 1986 243, 1987 0, 1988 36, 1989 130, 1990 180; у графі підстави внесення записів зазначені особові рахунки.

При цьому, у відповідності до пункту 2 Основних Положень трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

Тобто, дата внесення записів про роботу позивача в колгоспі в період з 03.01.1983 року по 22.12.1990 року передує даті заповнення трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 .

Крім того, записи про участь в громадському господарстві не містять посилань на відповідні накази на підставі яких вони були внесені до трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 , а також не скріплені печаткою та підписом голови колгоспу, як то передбачає пункт 6 Основних Положень.

Як вбачається з наданої до суду довідки № 56 від 12.11.2024 року, яка видана на ім`я ОСОБА_6 на підставі особових рахунків за 1983-2004 роки, з 03.01.1983 року по 22.12.1990 року та з 01.06.2001 року по 17.03.2004 року ОСОБА_1 перебувала членом колгоспу ім. Леніна (а.с. 21, 37, 125).

При цьому, вищезазначена довідка видана на ім`я ОСОБА_1 , що в свою чергу не відповідає прізвищу, зазначеному в паспорті громадянина України серії НОМЕР_5 « ОСОБА_3 », а тому у відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, були відсутні підстави для врахування зазначеної довідки.

Крім того, 25 червня 1991 року видано диплом НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , з якого вбачається, що у 1989 році позивач вступила до Ананьївського сільськогосподарського технікуму бухгалтерського обліку та в 1991 році закінчила повний курс названого технікуму по спеціальності «Планування сільськогосподарського виробництва» (а.с. 33, 126).

З наданої до суду копії трудової книжки вбачається, що період з 01.09.1989 року по 25.06.1991 року перетинається із періодом роботи (запис № 5 від 25.05.1988 року (прийняття на роботу), запис № 6 від 22.12.1990 року (звільнення з роботи)).

Будь-які уточнюючі документи щодо періоду навчання ОСОБА_1 разом із заявою про призначення пенсії від 24 січня 2025 року до пенсійного органу не подавалось.

Також, при прийнятті оскаржуваного рішення від 31.01.2025 року № 82, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не враховано до трудового стажу згідно диплому від 14.07.1983 року період навчання з 01.09.1982 року по 14.07.1983 року, оскільки прізвище « ОСОБА_4 » не відповідає прізвищу « ОСОБА_5 » згідно свідоцтва про шлюб.

З наданої до суду копії диплома № НОМЕР_6 від 14.07.1983 року вбачається, що його видано на ім`я ОСОБА_7 , в якому вказано, що 01.09.1982 року вступила в Балтське професійно-технічне училище № 12 та 14.07.1983 року закінчила повний курс по виробництву молочних продуктів дитячого харчування (а.с. 24, 36, 127).

Також, з наданої до суду копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 слідує, що 17 липня 1984 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , прізвище позивача змінено на нинішнє « ОСОБА_1 » (а.с. 23, 63, 115).

При цьому відповідно до пункту 26 Порядку № 637, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Однак рішення суду щодо встановлення факту належності позивачу диплома № НОМЕР_6 від 14.07.1983 року до заяви про призначення пенсії не надавалось.

Також, як вбачається з трудової книжки серії НОМЕР_1 , записи про період роботи з 26.12.1990 року відсутні, наступним записом в трудовій книжці після вказаної дати є запис № 7 від 01.09.1994 року.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження стажу роботи приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Згідно п. 17 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

На виконання вимог Порядку № 637, позивачем, ОСОБА_1 , разом із заявою від 24 січня 2025 року про призначення пенсії надано довідку № 74 від 04.10.2019 року в якій вказано, що зазначена довідка видана Споживчим товариством «Мрія» про те, що вона працювала в Липецькому сільпо. Прийнята з 26.12.1990 року згідно розпорядження № 16 п. 4 від 01.12.1990 року. Дата звільнення не вказана по причині відсутності книг розпоряджень за 1992-1993 роки (а.с. 15, 46, 122).

Тобто, факт роботи та звільнення позивача в Липецькому сільпо не підтверджено будь-якими належними та допустимими доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 82 від 31.01.2025 року, щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , прийняте відповідачем правомірно у межах його повноважень, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, адреса місцезнаходження: 84121, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 82 від 31.01.2025 року, щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період работи в колгоспі з 03.01.1983 по 22.12.1990 років, які зазначені в трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_1 , період навчання з 01.09.1989 по 25.06.1991 згідно диплому від 25.06.1991 року, період роботи з 26.12.1990 року згідно довідки від 04.10.2019 № 74, період навчання з 01.09.1982 по 14.07.1983 згідно диплому від 14.07.1983 року, а також призначити пенсію за віком з 08.02.2025 року, - в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя О.А. Левчук

.