Справа № 340/2756/24
Суддя: Р.І. БРЕГЕЙ
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року справа № 340/2756/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брегея Р.І.,

за участі секретаря судового засідання Шпак О.В.,

представників позивача Довженка Д.С.

і відповідача Івашкіна О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду) у м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (далі Управління) про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду зі заявою до відповідача про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень від 11 квітня 2024 року, якими накладено штрафи:

- у сумі 281300 грн за реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку;

- у сумі 104028 грн за непроведення розрахункової операції і невидачу розрахункового документа встановленого зразка;

- у сумі 1020 грн за ненадання посадовим особам контролюючого органу на запит всіх документів, що стосуються предмету перевірки.

У судовому засіданні представник підтримав вимоги позову.

Пояснив, що перевірка не стосувалася діяльності ФОП ОСОБА_1 , так як перевіряли іншого суб`єкта господарської діяльності, тому не могли приймати податкові повідомлення-рішення відносно позивача.

Вважає незаконним наказ про призначення фактичної перевірки.

Зазначив, що не надали документи на запит податкових інспекторів, оскільки його склали неналежним чином (не містив відбитку мастичної печатки контролюючого органу і не зареєстрували).

Стверджував, що платник податків належним чином вів облік товарів, який передавали на реалізацію за договором комісії.

Повідомив, що працівник зберігав біля каси кошти, які передала позивач для сплати коштів за слуховий прилад для сина.

Пояснив, що позивач уклала договір комісії з ФОП ОСОБА_2 і передала покупцям товар, який він надіслав.

Покупці розраховувались з нею, а отриманні кошти передавала продавцю.

Управління заперечило стосовно задоволення позову, подавши відзив на нього (Том 1 а.с.147-150).

Пояснило, що провело фактичну перевірку діяльності інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у місці, де мали видати товар.

У цьому місці господарську діяльність провадить ФОП ОСОБА_1 , працівник якої надав товар, що замовили, однак не видав розрахункового документа.

Під час перевірки встановили, що не вели облік товарів, у приміщенні виявили суму коштів, стосовно якої відсутні розрахункові документи.

Також платник податків не надав посадовим особам контролюючого органу на запит всіх документів, що стосуються предмету перевірки.

29 квітня 2024 року суд відкрив спрощене позовне провадження без виклику сторін (Том 1 а.с.123-124).

30 квітня 2024 року суд прийняв ухвалу про розгляд справи у тому ж провадженні, однак з викликом сторін (а.с.127-128).

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і допитавши свідків, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, 05 лютого 2024 року Всеукраїнська правозахисна газета «Міжнародний центр прав людини» надіслала до Уряду України звернення, що інтернет-магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у місцях видачі товару не видає розрахункових документів (не використовує касових апаратів) (Том 1 а.с.61).

Уряд України надіслав звернення до Державної податкової служби України (далі Служба) (Том 1 а.с.162).

29 лютого 2024 року Служба надіслала звернення до своїх територіальних підрозділів для належного реагування (Том 1 а.с.165).

01 березня 2024 року податковий інспектор Лисогор А.І. зробила замовлення (електронний браслет) в інтернет-магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Том 1 а.с.232, 243).

Замовленню присвоїли номер (Том 1 а.с.243).

04 березня 2024 року їй надійшло текстове повідомлення, що товар за цим замовленням очікує по АДРЕСА_1 (Том 1 а.с.243).

У судовому засіданні суд зателефонував на номер телефону, який зазначений у текстовому повідомленні.

Особа, що зняла слухавку, представилась, як представник інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Свідок ОСОБА_3 показала суду, що браслет замовила в інтернет-магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », від якого надійшли тестові повідомлення про реєстрацію і виконання замовлення (Том 1 а.с.232).

04 березня 2024 року Управління прийняло наказ про проведення фактичної перевірки діяльності інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресом: АДРЕСА_2 (Том 1 а.с.153).

Підстава призначення перевірки приписи пунктів 80.2.2 ПК України (Том 1 а.с.153 (на звороті)).

Предмет перевірки порядок здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявність ліцензій, свідоцтва, у тому числі про обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин і інше (Том 1 а.с.153 (на звороті)).

Товариство з обмеженою діяльністю «Стайлус ЮА» (далі Товариство) повідомило, що на платформі інтернет-магазину «Стайлус» пропонують товари продавцями, що дозволяє покупцям придбати його (Том 2 а.с.28).

На цій платформі різні суб`єкти господарської діяльності розміщують пропозиції про продаж товарів.

Платформа пересилає продавцям замовлення, котрі при продажі товару виплачують Товариству комісійну винагороду.

04 березня 2024 року працівник позивача ОСОБА_4 за згаданим адресом передав замовнику ( ОСОБА_3 ) електронний браслет вартістю 1599 грн, за що отримав готівкові кошти (Том 1 а.с.173-174).

Талон замовлення містить такий же номер, який зазначено у текстовому повідомленні інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 01 березня 2024 року.

У талоні замовлення зазначено лише інтернет-магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (не зазначено іншого продавця).

У гарантійному талоні також не зазначено іншого продавця (Том 1 а.с.173-174).

ОСОБА_4 не видав розрахункового документа.

Під час перевірки приміщення, в якому провадить господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , податкові інспектори виявили готівкові кошти у сумі 69885 (у тому числі згадані 1599 грн) грн (Том 1 а.с.154-156).

Згідно Х-звіту реєстратора розрахункових операцій сума готівки становило 0 (Том 1 а.с.175).

Податкові інспектори виявили і описали техніку фірми «Ейпел» за цінами реалізації (встановлені продавцем) на загальну суму 281300 грн (Том 1 а.с.168).

Під час перевірки не надали документів стосовно її походження.

ОСОБА_4 пояснив, що ремонтують техніку фірми «Ейпел» і реалізовують її (Том 1 а.с.176).

Визнав, що не видав розрахунковий документ на суму 1599 грн, так як не встиг, бо було багато покупців (Том 1 а.с.176).

Не зміг пояснити походження інших готівкових коштів (Том 1 а.с.176)

04 березня 2024 року податкові інспектори склали запит про надання документів щодо взаємовідносин з інтернет-магазином «Стайлус», первинні документи на продукцію фірми «Ейпел» і інше (Том 1 а.с.164).

Запит не містить відбитку мастичної печатки і реєстрації (Том 1 а.с.164).

Строк надання документів до 11:00 годин наступного дня.

ФОП ОСОБА_1 не надала документів у визначений час.

27 березня 2024 року позивач подала заперечення на акт перевірки (Том 1 а.с.74-83).

Разом зі запереченнями надала: виписку; форму ведення обліку товарних запасів за лютий-березень 2024 року; копії 7 договорів комісії про продаж товарів фірми «Ейпел»; договір оренди нежитлового приміщення; трудовий договір зі ОСОБА_4 .

Не надала жодних пояснень стосовно взаємовідносин з інтернет-магазином « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ФОП ОСОБА_2 і походження коштів у сумі 68286 (69885 1599) грн.

Товариство заперечило відношення до замовлення браслету (заперечило використання інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») (Том 2 а.с.50).

Товариство заперечило укладання договору з ФОП ОСОБА_2 і розміщення його товарів в інтернет-магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Том 2 а.с.28).

ФОП ОСОБА_2 підтвердив взаємовідносини з позивачем (Том 2 а.с.34-38).

08 серпня 2023 року між ФОП ОСОБА_1 і ФОП ОСОБА_2 укладено договір комісії, за яким позивач мала передати товар його покупцям і отримати від них кошти.

ФОП ОСОБА_2 не підтвердив використання інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » і не повідомив, у який спосіб відбувся контакт з покупцем ОСОБА_3 (Том 2 а.с.89).

ФОП ОСОБА_2 повідомив, що браслет передав позивачу поштовим підприємством.

ФОП ОСОБА_1 підтвердила взаємовідносини з ФОП ОСОБА_2 і надала видаткову накладну від 29 лютого 2024 року №13, котра, на її погляд, підтверджує отримання браслету (Том 1 а.с.215).

Свідок ОСОБА_4 показав суду, що працює продавцем у позивача. Визнав, що не видав розрахунковий документ на 1599 грн, та як замешкався. Пояснив, що у шухляді тумбочки знаходились кошти у сумі 68286 грн, які залишила ОСОБА_1 для придбання слухового апарату для сина, так як мав приїхати кур`єр за коштами. Зазначив, що у вечері того ж дня приїхав кур`єр і забрав кошти. Підтвердив, що під час опису коштів не зазначив про їх походження. Стверджував, що облік товарів ведеться в електронній формі, тому не зберігають первинні документи бухгалтерського обліку в приміщенні магазину (Том 1 а.с.184).

Позивач пояснила суду, що займається ремонтом засобів зв`язку і продає електронну техніку. Передає товар інших продавців (з інших регіонів) покупцям, за що отримує винагороду. Зазначила, що 03 березня 2024 року передала ОСОБА_4 68286 грн для оплати рахунку за придбання слухового апарата для сина.

03 березня 2024 року ФОП ОСОБА_5 виписав рахунок № НОМЕР_1 на придбання ОСОБА_6 слухового апарату вартістю 68286 грн (Том 1 а.с.120).

Свідок ОСОБА_5 підтвердив, що склав рахунок на оплату. Пояснив, що оплати не відбулося, так як не підійшов слуховий апарат. Зазначив, що є і лікарем, а син позивача, ОСОБА_6 , хворіє (недостатній слух). Заперечив, що за коштами мав їхати до магазину позивача.

ОСОБА_1 матір ОСОБА_6 (Том 1 а.с.66).

Вади слуху у ОСОБА_6 встановлено 14 вересня 2022 року (Том 1 а.с.67).

Суд допитав двох осіб, які згідно наданих позивачем документів, передали на реалізацію за договором комісії електронну техніку, котру описали під час перевірки (Том 2 а.с.3-4).

Ними є ОСОБА_7 і ОСОБА_8 .

Свідки підтвердили, що передавали на реалізацію за договором комісії електронну техніку фірми «Ейпел», котру повернули з часом.

11 квітня 2024 року керівник Управління прийняв податкові повідомлення-рішення, якими на позивача накладено штрафи:

- у сумі 281300 грн за реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку;

- у сумі 104028 грн за непроведення розрахункової операції і невидачу розрахункового документа встановленого зразка;

- у сумі 1020 грн за ненадання посадовим особам контролюючого органу на запит всіх документів, що стосуються предмету перевірки (Том 1 а.с.17-19).

Процедуру адміністративного оскарження не застосовано.

Позов подано до суду 26 квітня 2024 року (а.с.121).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, податковий орган призначив фактичну перевірку діяльності інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », не з`ясувавши який суб`єкт господарської діяльності причетний до його роботи.

Суд встановив, що до його діяльності причетне Товариство.

Тому фактичну перевірку призначили відносно Товариства.

Отже, позивач оспорює законність наказу про призначення перевірки діяльності іншого суб`єкта господарської діяльності.

Такий наказ не стосується її інтересів.

Більше того вона не мала відносин з Товариством.

ФОП ОСОБА_1 перебувала у господарських відносинах з ФОП ОСОБА_2

ФОП ОСОБА_2 перебував у господарських відносинах з Товариством, так як останнє передало йому замовлення ОСОБА_3 про придбання електронного браслету і повідомило покупця про місце отримання товару.

ФОП ОСОБА_2 , отримавши від Товариства інформацію про замовлення, надав товар ФОП ОСОБА_1 для передачі покупцю.

Постає запитання: чи допускається під час фактичної перевірки одного суб`єкта господарської діяльності приймати податкові повідомлення-рішення відносно іншого?

Перш за все, якщо припустити, що таке допускається, то платник податків втрачає право оскаржувати підстави прийняття наказу про призначення перевірки, за яким прийнято податкове повідомлення-рішення, так як наказ про призначення перевірки не стосується його діяльності.

Такий платник податків буде обмежений в питанні звернення до суду з цього питання.

Так, приписами підпункту 80.2.1 пункту 80.2 статті 80 ПК України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів.

Отже, якщо під час фактичної перевірки одного платника податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення іншим платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів, то призначають фактичну перевірку відносно платника податків, якого не стосувався наказ про призначення фактичної перевірки.

За наслідками такої (нової) фактичної перевірки податковий орган приймає податкові повідомлення-рішення і стосовно фактів, які на його думку містять склад порушень, що стали підставою призначення фактичної перевірки.

Висновок суду стосовно надання правової оцінки минулим діям під час проведення фактичної перевірки узгоджується з правовим висновком Верховного Суду від 06 лютого 2025 року у справі №120/11036/23.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про протиправність і скасування податкових повідомлень-рішень від 11 квітня 2024 року щодо застосування штрафних санкцій, так як прийнятті не в межах фактичної перевірки відносно ФОП ОСОБА_1 .

У такому випадку суд не може оцінювати податкові повідомлення-рішення по суті, так як це стане обов`язком суду у випадку прийняття нових податкових повідомлень-рішень в межах фактичної перевірки, наказ стосовно проведення якої буде стосуватися позивача.

Отже, позов належить задовільнити.

Судові витрати складаються зі сплати судового збору у сумі 5235,40 грн (а.с.1).

Суд розподіляє їх відповідно до приписів статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовільнити позов.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 11 квітня 2024 року, яким на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 281300 грн.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 11 квітня 2024 року, яким на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 104028 грн.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 11 квітня 2024 року, яким на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 1020 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати у сумі 5235,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. БРЕГЕЙ