Справа № 400/9897/24
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2025-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/9897/24

Категорія:111030200 Головуючий в 1 інстанції: Мороз А.О.

Час і місце ухвалення: 11:47 год., м. Миколаїв

Дата складання повного тексту: 22.01.2025 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Сомик Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління (далі ГУ) ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування:

- податкове повідомлення-рішення №10960/14292405 від 15 травня 2024 року про застосування штрафу в сумі 340 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №10962/14292405 від 15 травня 2024 року про застосування штрафу в сумі 1 020 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №10968/14292405 від 15 травня 2024 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 22 251,47 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №10974/14292405 від 10 травня 2024 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 267 017,60 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказувала, що відповідачем порушено порядок призначення та проведення перевірки, що у підсумку нівелює її висновки та спростовує правомірність прийнятих відповідачем рішень. Так, відповідач стверджував, що здійснив направлення платнику податків одночасно трьох документів одним поштовим відправленням. Однак, ПК України не передбачено направлення разом з наказом та повідомленням про проведення перевірки інших документів, навіть тих, які стосуються перевірки. На думку позивача, пошта може засвідчити лише факт невручення одного, а не кількох документів, які знаходяться в поштовому відправленні. З наданого відповідачем доказу надсилання поштового відправлення неможливо встановити який саме документ було направлено. При цьому, встановлені актом перевірки порушення та нараховані за її результатом грошові зобов`язання обґрунтовані ненаданням ОСОБА_1 документів на запит, який був відправлений 29 лютого 2024 року, але повідомлення та наказ не були надіслані ОСОБА_1 в порядку, визначеному п.42.5. ст. 42 ПК України, чим порушено вимоги п.79.2 ст. 79 ПК України. Крім того, позивачка не зобов`язана була зберігати документи більше 1 095 днів.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 28 лютого 2024 року №288-п, письмове повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки від 28 лютого 2024 року №37/14-29-24-05, лист від 28 лютого 2024 року №7322/6/14-29-24-05-03 з вимогою надати ГУ ДПС у Миколаївській області письмові пояснення та документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів направлено позивачці рекомендованим листом засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення 29 лютого 2024 року. Ці документи повернуто у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що підтверджується довідкою Укрпошти від 16 березня 2024 року. При цьому, зазначені документи направлялись за податковою адресою. Станом на 04 квітня 2024 року (останній день перевірки) платником податків ОСОБА_1 первинних документів до перевірки не було надано, про що складено акт №360/14-29-24-05/ НОМЕР_1 від 04 квітня 2024 року. Отже, факти, викладені в акті перевірки від 11 квітня 2024 року №6952/14-29-24-05/ НОМЕР_1 ґрунтуються на наявних фактах порушення ОСОБА_1 норм чинного законодавства.

Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження у відкритому судовому засіданні.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУ ДПС в Миколаївській області, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

- посадові (службові) особи контролюючого органу під час перевірки мають право отримувати від платника податків не будь-які належним чином завірені копії документів, а лише ті, що відносяться до предмету перевірки і свідчать про порушення законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

- зміст листа ГУ ДПС у Миколаївській області від 28 лютого 2024 року за №7322/6/14-29-24-05-03 вказує на те, що він не є запитом документів, які свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства в розумінні п.85.4 ст. 85 ПК України, оскільки в ньому відсутнє посилання на будь-які порушення, у зв`язку з виявленням яких вимагається надання документів, а сам запит, всупереч вимогам ст. 85 ПК України, наданий до початку перевірки та посадовою особою контролюючого органу, яка не брала в ній участі;

- відмовляючи в задоволені позову суд у рішенні не навів мотивів незастосування до спірних правовідносин норм ПК України, які були наведені представником позивача на обґрунтування обставин відсутності обов`язку ОСОБА_1 зберігати первинні фінансові документи, на підставі яких була складена податкова звітність за період її підприємницької діяльності в 2017 року та 2019 роках;

- судом першої інстанції також не наведені норми ПК України, які б зобов`язували ОСОБА_1 зберігати первинні фінансові документи на підставі яких була складена податкова звітність за період її підприємницької діяльності в 2017 року та 2019 роках, понад 1095 днів, що розраховуються з дня подання податкової звітності;

- суд у рішенні не навів мотивів незастосування до спірних правовідносин п.102.1 ст. 102 ПК України, які були наведені представником позивача на обґрунтування обставин відсутності правових підстав для перевірки підприємницької діяльності ОСОБА_1 за 2017, 2019 роки, у зв`язку з закінченням строків давності для її проведення.

У відзиві ГУ ДПС в Миколаївській області на апеляційну скаргу вказується, що рішення суду першої інстанції є правильним, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

Позивачка з 2016 року до 18 вересня 2017 року та з 03 квітня 2019 року до 30 вересня 2019 року була зареєстрована як фізична особа-підприємець, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 , основний вид діяльності 56.30 Обслуговування напоями.

В подальшому, позивачка припинила підприємницьку діяльність, про що державним реєстратором внесено записи про припинення підприємницької діяльності від 18 вересня 2017 року №2068913 та від 30 вересня 2019 року №2080779.

Наказом ГУ ДПС в Миколаївській області від 28 лютого 2024 року №288-п на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20 розділу І, ст. 42, пп.75.1.2 п.75.1 ст. 75, пп.78.1.7 п.78.1 ст. 78, ст. 79, п.82.2 ст. 82 розділу II, пп.пп.69.9, 69.351 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України та ст. 13, ст. 14 Розділу IV, п.925 розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про збір та облік єдиного внеску" на загальнообов`язкове державне соціальне страхування призначено позапланову невиїзну документальну перевірку діяльності фізичної особи ОСОБА_1 з 01 січня 2017 року до 18 вересня 2017 року, з 03 квітня 2019 року до 30 вересня 2019 року з метою дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та з 06 квітня 2016 року до 18 вересня 2017 року, з 03 квітня 2019 року до 30 вересня 2019 року щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

28 лютого 2024 року контролюючим органом сформовано повідомлення №37/14-29-24-05 про проведення з 29 березня 2024 року позапланової невиїзної документальної перевірки, а також лист №7322/6/14-29-24-05-03 з вимогою надати ГУ ДПС у Миколаївській області письмові пояснення та документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів.

Копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 28 лютого 2024 року №288-п, письмове повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки від 28 лютого 2024 року №37/14-29-24-05, лист від 28 лютого 2024 року №7322/6/14-29-24-05-03 з вимогою надати ГУ ДПС у Миколаївській області письмові пояснення та документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення 29 лютого 2024 року.

Документи зазначені вище повернуті за зворотною адресою у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що підтверджується довідкою Укрпошти від 16 березня 2024 року.

В період з 29 березня 2024 року до 04 квітня 2024 року посадовою особою ГУ ДПС в Миколаївській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 з 01 січня 2017 року до 18 вересня 2017 року, з 03 квітня 2019 року до 30 вересня 2019 року з метою дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та з 06 квітня 2016 року до 18 вересня 2017 року, з 03 квітня 2019 року до 30 вересня 2019 року щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за результатами якої складено акт від 11 квітня 2024 року №6952/14-29-24-05/ НОМЕР_1 .

З акту перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення:

- п.176.1 ст. 176, п.177.10 ст. 177 ПК України, п.1 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 16 вересня 2013 року №481, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 року №1686/24218, а саме книги обліку доходів та витрат за період здійснення діяльності з 01 січня 2017 року до 18 вересня 2017 року, з 03 квітня 2019 року до 30 вересня 2019 року відсутні (не надані до перевірки);

- пп.49.18.5 п.49.18. ст. 49 розділу II, пп.пп.177.5, 177.11 ст. 177 розділу IV ПК України, в результаті чого встановлено несвоєчасне подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік (термін подання - протягом 30 календарних днів з дня проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності 30 жовтня 2019 року, фактично надано 15 січня 2020 року);

- п.177.2, пп.177.3.1 п.177.3, пп.177.4.5 п.177.4 ст. 177 Розділу ІV ПК України, в результаті чого встановлено заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення господарської діяльності за період з 01 січня 2017 року до 18 вересня 2017 року, з 03 квітня 2019 року до 30 вересня 2019 року на загальну суму 213 614,08 грн., в тому числі по періодам: за 2017 року (01 січня 2017 року 18 вересня 2017 року) в сумі 171 187,57 грн., за 2019 рік (03 квітня 2019 року 30 вересня 2019 року) 42 426,51 грн.;

- п.2 ч.2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року №2464-VI (далі Закон №2464-VI) зі змінами та доповненнями, до перевірки книга обліку доходів та витрат не надана (відсутня);

- п.4 ч.2 ст. 6 Закону 2464-VI (зі змінами та доповненнями), п.2, абз.3 п.3 розділу III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 14 квітня 2015 року №435 (далі Порядок №435) зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 червня 2018 р. №692/32144, в результаті чого встановлено несвоєчасне подання Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2019 рік (03 квітня 2019 року 30 вересня 2019 року), надано до контролюючого органу 10 січня 2020 року №1000001 (термін подання протягом 30 календарних днів з дня проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності 30 жовтня 2019 року);

- п.1 ч.2 ст. 6, п.2 ч.1 ст. 7, ч.8 ст. 9 Закону 2464-VI, в результаті чого встановлено заниження єдиного внеску за 2017 рік (01 січня 2017 року 18 вересня 2017 року) та 2019 року (03 квітня 2019 року 30 вересня 2019 року) на загальну суму 121 644,56 грн., в тому числі по періодам: за 2017 рік (01 січня 2017 року 18 вересня 2017 року) на суму 70 708 грн., за 2019 рік (03 квітня 2019 року 30 вересня 2019 року) на суму 50 936,56 грн.;

- п.161 Підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, в результаті чого встановлено заниження військового збору від здійснення господарської діяльності, що підлягає сплаті до бюджету за період з 01 січня 2017 року до 18 вересня 2017 року та з 03 квітня 2019 року до 30 вересня 2019 року на загальну суму 17 801,17 грн., в тому числі по періодам: за 2017 рік (01 січня 2017 року -18 вересня 2017 року) в сумі 14 265,63 грн., за 2019 рік (03 квітня 2019 року 30 вересня 2019 року) 35 35,54 грн.;

- пп.16.1.12 п.16.1 ст. 16, п.44.3 ст. 44, пп."б" п.176.1 ст. 176 ПК України, в результаті чого встановлено відсутність первинних документів, які підтверджують понесені витрати, пов`язані з підприємницькою діяльністю за період 2017 рік (01 січня 2017 року 18 вересня 2017 року) та 2019 рік (03 квітня 2019 року 30 вересня 2019 року) на загальну суму 1 186 744,94 грн., в тому числі по періодам: 2017 рік (01 січня 2017 року 18 вересня 2017 року) 951 042,10 грн., 2019 рік (03 квітня 2019 рок 30 вересня 2019 року) 235 702,84 грн., Книг обліку доходів та витрат ф.10, виписок з розрахункових рахунків про рух коштів, документів, на підставі яких використовувалися об`єкти торгівлі.

Вказані висновки ґрунтуються на ненаданні платником податків первинних документів, які підтверджують показники податкової звітності.

Акт перевірки від 11 квітня 2024 року №6952/14-29-24-05/ направлено платнику податків у порядку, визначеному ст. 42 ПК України, рекомендованим листом засобами поштового зв`язку Укрпошта з повідомленням про вручення 12 квітня 2024 року.

Зазначений вище акт повернуто за зворотною адресою у зв`язку із закінченням терміну зберігання (довідка Укрпошти від 30 квітня 2024 року).

На підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:

- форми "Р" №10974/14292405, яким визначено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 267 017,60 грн., в т.ч. основний платіж 213 614,08 грн. та штрафні (фінансові) санкції 53 403,52 грн.;

- форми "Р" №10968/14292405, яким визначено грошове зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 22 251,47 грн., в т.ч. основний платіж 17 801,17 грн. та штрафні (фінансові) санкції 4 450,30 грн.;

- форми "ПС" №10962/14292405, яким визначено грошове зобов`язання з адміністративного штрафу на загальну суму 1 020 грн., в т.ч. штрафні (фінансові) санкції 1 020 грн.;

- форми "ПС" №10960/14292405, яким визначено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 340 грн., в т.ч. штрафні (фінансові) санкції 340 грн.

Вищезазначені податкові повідомлення-рішення направлено ОСОБА_1 рекомендованим листом засобами поштового зв`язку Укрпошта з повідомленням про вручення 15 травня 2024 року.

Зазначені документи повернуті за зворотною адресою у зв`язку із закінченням терміну зберігання (довідка Укрпошти від 03 червня 2024 року).

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами п.44.6 ст. 44 ПК України до їх відсутності.

Таким чином, позивачкою не надано доказів надання (направлення) контролюючому органу документів бухгалтерського обліку до прийняття рішення за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки. Також позивачка не повідомляла ГУ ДПС у Миколаївській області про відсутність у неї документів у зв`язку із закінченням терміну їх зберігання.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що контролюючим органом були дотримані вимоги податкового законодавства щодо призначення і проведення документальної невиїзної перевірки позивачкою.

Колегія суддів не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених п.41.1 ст. 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Статтею 19 Конституції України зокрема передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1.1 ст. 1 ПК України визначено, що платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно пп.20.1.4. п.20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема, дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (пп.21.1.1, 21.1.4 п.21.1 ст. 21 ПК України).

За змістом п.75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 п.75.1 ст. 75 ПК України встановлено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

За приписами пп.78.1.7 п.78.1 ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється у разі якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Відповідно п.78.4 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених пп.78.1.22 п.78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному ст. 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Пунктом 102.1 ст. 102 ПК України визначено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених п.102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1 095 дня (2 555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до ст. 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної п.133.4 ст. 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 податковим органом здійснено в період з 29 березня 2024 року до 04 квітня 2024 року, серед іншого, з підстав передбачених пп.78.1.7 п.78.1 ст. 78 ПК України (припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця).

Відповідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивачка, згідно записів №2068913 та №2080779, двічі припиняла підприємницьку діяльність, 18 вересня 2017 року та 30 вересня 2019 року.

Таким чином, документальна позапланова невиїзна перевірка ОСОБА_1 податковим органом здійснена зі спливом більш ніж через 4 років (1 642 дня) з моменту останнього припинення позивачкою підприємницької діяльності, та більш ніж 6 років (2 384 дня) з першого припинення.

Колегія суддів враховує, що у період виникнення спірних правовідносин застосування ст. 102 ПК України мало свої особливості, а саме: п.52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України встановив зупинення перебігу усіх строків давності, встановлених ст. 102 ПК України, на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Дію п.52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України зупинено на період дії воєнного, надзвичайного стану згідно п.2 розділу II Закону №2120-IX від 15 березня 2022 року, який набрав чинності 17 березня 2022 року. Цим же Законом в ПК України були внесені певні зміни, зокрема, ст. 102 доповнено п.102.9 такого змісту: "На період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи".

Водночас 07 березня 2022 року набрав чинності Закон України №2118-IX від 03 березня 2022 року, яким підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнено п.69, зокрема, пп.69.9 якого встановив, що для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Положення ПК України щодо зупинення усіх строків були чинними до 27 травня 2022 року (дата набрання чинності Законом України №2260-IX від 12 травня 2022 року). З цього дня у податковому законодавстві з`явились винятки, на які зупинення строків не поширювалося, зокрема, щодо строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок.

Також колегія суддів звертає увагу, що Закон України №2118-IX від 03 березня 2022 року шляхом доповнення підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України п.69, зокрема, пп.69.2 встановив мораторій на проведення будь-яких видів перевірок. Такий "суцільний" мораторій діяв до 17 березня 2022 року, водночас мораторій на проведення документальних позапланових перевірок, що проводяться на підставі пп.78.1.7 п.78.1 ст. 78 ПК України остаточно був скасований з 27 травня 2022 року.

Підпункт 78.1.7 п.78.1 ст. 78 ПК України встановлює декілька самостійних підстав для проведення документальної позапланової перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо. Однією із таких підстав є обставина припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, наявність якої зумовлює виникнення у контролюючого органу права на проведення документальної позапланової перевірки. Виникнення такого права є достатньою підставою для призначення і проведення перевірки, яке має бути реалізоване з обов`язковим дотриманням інших умов, встановлених ПК України, і обмежене виключно граничним строком, про який йдеться у ст. 102 ПК України (з урахуванням особливостей у її застосуванні, встановлених у зв`язку із "ковідними" і "воєнними" змінами).

З огляд на викладене, колегія суддів вважає, що дійсно після припинення позивачкою 18 вересня 2017 року та 30 вересня 2019 року підприємницької діяльності, у контролюючого органу виникло право на проведення документальної позапланової перевірки ОСОБА_1 на підставі пп.78.1.7 п.78.1 ст. 78 ПК України, разом з тим, вказана перевірка повинна була бути проведена у строки, визначені ст. 102 ПК України, з урахуванням вищевказаних особливостей (з 30 вересня 2019 року по 23 лютого 2022 року, та з 27 травня 2022 року по 31 грудня 2022 року).

При цьому, колегія суддів констатує, що перевірка ОСОБА_1 була проведена податковим органом поза строк визначений чинним на час виникнення правовідносин законодавством, що є недопустимим.

В свою чергу, колегія суддів також враховує, що відповідно п.44.1. ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно п.44.3. ст. 44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених п.44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно ст. 39 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

У разі ліквідації платника податків документи, визначені п.44.1 цієї статті, за період діяльності платника податків не менш як 1 095 днів (2 555 днів для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до ст. 39 цього Кодексу), що передували даті ліквідації платника податків, в установленому законодавством порядку передаються до архіву.

Таким чином, з огляду на обраний позивачем вид підприємницької діяльності та господарські операції охоплені перевіркою, з урахуванням вимог пп.44.3.3 п.44.3 ст. 44 ПК України, колегія суддів доходить висновку, що ОСОБА_1 зобов`язана була забезпечити зберігання документів протягом 1 095 днів, що розраховується з дня подання податкової звітності.

Як вбачається з акту перевірки позивачка здійснила подання декларацій про майновий стан і доходи за періоди: 2017 рік 11 жовтня 2017 року, 2019 рік 15 січня 2020 року, таким чином зобов`язання ОСОБА_1 щодо зберігання документів закінчилися в квітні 2023 року.

З огляду на викладене, вимога податкового органу до позивачки надати первинні документи щодо здійснення нею підприємницької діяльності зі спливом понад 4 роки (1 535 дні), тобто поза строки, визначені п.44.3. ст. 44 ПК України, є протиправною.

Що стосується тверджень позивачки про неповідомлення її про проведення документальної позапланової перевірки, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно п.79.2 ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

У разі надіслання (вручення) відповідно до ст. 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

За правилами п.42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п.42.4 цієї статті, за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Частиною 15.1. ст. 15 ПК України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.11 п.16.1 ст. 16 ПК України визначено обов`язок платник податків повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи підприємця.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було надіслано позивачу документи листом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на податкову адресу: АДРЕСА_1 , тобто в порядку, передбаченому ст. 42 ПК України.

Разом з тим, колегія суддів констатує, що з 30 вересня 2019 року ОСОБА_1 не є фізичною особою-підприємцем, а тому вимоги ст. 42 ПК України, якою визначено, що надіслання документів рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу платника податків вважається належним чином врученим останньому, не розповсюджуються на позивачку, оскільки стосується виключно платників податків в розумінні ч.15.1 ст. 15 ПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що контролюючим органом були дотримані вимоги податкового законодавства щодо призначення і проведення документальної невиїзної перевірки позивачки.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 шляхом визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15 травня 2024 року №10960/14292405, №10962/14292405, №10968/14292405, та від 10 травня 2024 року №10974/14292405.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 було сплачено судовий збір за подачу адміністративного позову у розмірі 2 326 грн., що підтверджується платіжною інструкцією 0.5.1 від 18 жовтня 2024 року та за подачу апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції у розмірі 3 487,55 грн., що підтверджується платіжною інструкцією 0.0..1 від 21 лютого 2025 року.

З урахуванням задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , колегія суддів вважає за необхідне стягнути на користь позивача сплачений судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст. 315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року скасувати.

Ухвалити у справі нове судове рішення, яким задовольнити позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення №10960/14292405 від 15 травня 2024 року про застосування штрафу в сумі 340 грн.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення №10962/14292405 від 15 травня 2024 року про застосування штрафу в сумі 1 020 грн.;

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення №10968/14292405 від 15 травня 2024 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 22 251,47 грн.;

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення №10974/14292405 від 10 травня 2024 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 267 017,60 грн.

Стягнути з рахунку бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (, вул. Рятувальників, буд.6, м. Миколаїв, 54001) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) судовий збір у загальному розмірі 5 813,55 (п`ять тисяч вісімсот тринадцять) грн. 55 коп., з яких 2 326 (дві тисячі триста двадцять шість) грн. за звернення до суду з позовом, та 3 487,55 (три тисячі чотириста вісімдесят сім) грн. 55 коп. з апеляційною скаргою.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 травня 2025 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.