Справа № 420/37230/24
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Еліксир України до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до Одеської митниці в якій просить визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 31.10.2024 року №UА500410/2024/000006/1;

Одеською митницею заявлене клопотання про розгляд справи у судовому засіданні, яке не підлягає задоволенню, оскільки процедура митного оформлення товару відбувається шляхом подання документів в електронному вигляді без присутності декларанта, як і подальші відносини сторін при визначенні митної вартості. Відповідач не наводить жодних аргументів, щодо необхідності їх заслуховування в судовому засіданні та неможливості розгляду справи у письмовому провадженні. Відповідач не позбавлений можливості наводити свої доводи, міркування щодо питань, які викладені у позовній заяві та відповіді на відзив, а також викладати свої заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. До суду надані письмові заяви сторін по суті справи з детальним обґрунтуванням їх позицій, додані всі необхідні документи, які є достатніми для вирішення справи судом у письмовому провадженні.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що до Одеської митниці було подано митну декларацію №24UA15U2 від 31.10.2024, відповідно до якої за умовами поставки CIF на митну територію України надійшов товар ТОВ «ЕЛІКСИР УКРАЇНА» - добриво мінеральне азотно-фосфорне в біг-бегах по 600 кг, всього 416 біг-бегів, нетто 249600 кг виробника ELIXIR ZORKA-MINERALNA DUBRIVA DOO. Відповідачем було відправлено повідомлення Декларантові, в якому вимагаються додаткові документи, окрім тих документів, що були подані. Позивач направив на цю вимогу документи. Одеська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації. Такі рішення є протиправними, оскільки надали всі необхідні документи для митного оформлення за основним (першим) методом - за ціною договору (контракту). Просять задовольнити позовні вимоги.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнали та зазначили, що під час здійснення митного оформлення за митною декларацією №24UA15U2 від 31.10.2024 було опрацьовано інформацію, що міститься у поданих до митного оформлення документах та встановлено, що в них містяться розбіжності, вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у Рішенні про коригування митної вартості товарів. На вимогу митного органу позивачем не подані усі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ, поданими розбіжності не спростовано, а тому були застосовані другорядні методи визначення митної вартості. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно з якою відповідач безпідставно поставив під сумнів весь поданий йому пакет документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки митним органом не доведено обставин, які б свідчили про існування у нього достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованого товару. Застосування резервного методу для визначенні митної вартості товару сторона позивач вважає протиправним та необґрунтованим.

Відповідач подав заперечення, згідно з якими надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МКУ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості. Під час митного оформлення було виявлено розбіжності в наданих ТОВ ЕЛІКСИР УКРАЇНА документах, про що зазначено в рішенні про коригування митної вартості товарів, тому зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МКУ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.

Судом встановлені такі обставини по справі.

ТОВ Еліксир Україна уклало договір ЗЕД від 29.05.2024 р. № UKR 29-05/2024 з виробником мінеральних добрив ELIXIR ZORKA-MINERALNA DUBRIVA DOO на їх поставку.

За вказаним договором Позивач по Інвойсам № 73 від 21.09.2024 р. поставив на територію України мінеральне добриво NP 5:30 + 5 %Са+6%S 600/1. 999,600 т. за ціною 359,00 Євро за тону.

Декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подана митна декларація № 24UA15U2 від 31.10.2024, відповідно до якої за умовами поставки CIF на митну територію України надійшов товар ТОВ «ЕЛІКСИР УКРАЇНА», а саме: товар № 1 - мінеральне добриво із вмістом двох поживних елементів азотно фосфорне: NP 5:30+5%Са+6%S, масова частка азоту складає 5%, містить вторинні елементи (Ca, S), у вигляді гранул розміром до 5 мм, в біг-бегах по 600кг, 416 біг-бегів. Виробник: ELIXIR ZORKA-MINERALNA DUBRIVA DOO.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією (МД) №24UA15U2 від 31.10.2024 позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД, а саме:

- сертифікат якості (Certificate of quality) № P85/24 від 23.09.2024;

- пакувальний лист (Packing list) № 66 від 21.09.2024;

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № 73 від 21.09.2024;

- коносамент (Bill of lading) № 01/24 від 20.09.2024;

- вантажна вiдомiсть (Cargo Manifest) № 01/24 від 20.09.2024;

- сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) № 14.03.3/10971- 2024 від 30.09.2024;

- страховий поліс № 7962277-205 від 21.09.2024;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № UKR 29-05/2024 від 29.05.2024;

- договір про надання послуг митного брокера № 0409/24 від 04.09.2024;

- дозвіл на ввезення на митну територію України незареєстрованних пестицидів і агрохімікатів, що використовуються для державних випробувань і наукових досліджень, а також обробленого ними насіннєвого (посадкового) матеріалу (або відомості про включення товарів до Державного реєстру пестицидів і агрохімікатів) № A 08062 від 10.04.2020;

- копія митної декларації країни відправлення № 12041/3540 від 24.09.2024.

На підставі ч.3 статті 53 МКУ, п. 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

Декларантом ТОВ "ЛОГОС-ТРАНС ПЛЮС" листом від 31.10.2024 № 31-10/24 повідомлено, що подані всі наявні документи та більше документів подаватись не буде.

Під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № 24UA15U2 від 31.10.2024 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UА500410/2024/000006/1 від 31.10.2024 , а саме:

1) відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни,

що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно зовнішньоекономічного контракту товар доставляється в упаковці у біг-бегах.

Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, тощо) відсутні дані щодо включення даних складових митної вартості до ціни товару та її фактичний розмір, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) сертифікат про страхування вантажу від 21.09.2024 №7962277-205 не містить печаток та підписів відповідальних осіб;

3) надано зовнішньоекономічний договір від 29.05.2024 №UKR 29- 05/2024, аркуші якого не підписані сторонами договору, а також містять ознаки неодноразового копіювання, що в свою чергу може свідчити, що даний документ може містити ознаки редагування за допомогою комп`ютерних редакторів;

4) у наданому до оформлення сертифікаті про походження від 30.09.2024 № 14.03.3/10971-2024 вказана загальна кількість вантажу за кількома комерційними документами, що не дає змоги однозначно ідентифікувати партію в розрізі окремих товарів;

5) наданий сертифікат якості від 23.09.2024 № P85/24 є загальним сертифікатом виробника та не має прив`язки до задекларованої партії вантажу;

6) продавець і покупець можуть бути повязані між собою, а саме за наявною інформацію та із мережі інтернет керівник ТОВ "ЕЛІКСИР УКРАЇНА" та ELIXIR ZORKA-MINERALNA DUBRIVA DOO входять до групи компаній "ELIXIR GROUP", з єдиними бенефіціарними власниками, що могло вплинути та ціну товару що не відображено у ДМВ.

Враховуючи вищевикладені причини, та положення частини 6 статті 54, статті 256 МКУ, Одеською митницею була видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення

Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) № 24UA16U1 від 01.11.2024 за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X МКУ.

Сплату різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, при митному оформленні товарів забезпечено фінансовою гарантією у розмірі 34 924,46 грн. шляхом внесення коштів на відповідний рахунок митного органу.

Вирішуючи питання про правомірність прийнятого відповідачем рішення про коригування митної вартості товару, суд враховує такі приписи діючого законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 318 МК України, митний контроль передбачає мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами 4 та 5 ст. 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України декларант який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до п.6 ст. 54 МКУ, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю.

До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Частиною 2 встановлений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: (далі йде їх перелік).

Також згідно з частиною 6 вищевказаної статті, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Як встановлено у цій справі, при декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсу та інших документів постачальника.

Щодо зауважень митного органу про те, що у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/невключення до ціни вартості упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, суд зазначає наступне.

Згідно розділу договору ЗЕД від 29.05.2024 № UKR 29- 05/2024, який був наданий митному органу, Упаковка та маркування, Товар постачається в упаковці, придатний для цього типу товарів. Упаковка повинна забезпечувати повну безпеку Товару від будь-яких пошкоджень під час транспортування всіма видами транспорту, включаючи перевантаження. За умовами належного поводження з Товаром відповідно до зазначених інструкцій Продавця. Ціна упаковки включена у вартість товару.

Окрім цього, ТОВ Еліксир Україна 11.07.2024 р. звернулось з листом до Продавця ELIXIR ZORKA-MINERALNA DUBRIVA DOO про підтвердження вартості пакування Товару, а також, чи входить ця вартість у вартість самого Товару.

На вказаний лист ТОВ Еліксир Україна отримало відповідь, відповідно до якої упаковка та маркування товару вказується в контракті в першу чергу через юридичні зобов`язання ELIXIR ZORKA-MINERALNA DUBRIVA DOO маркувати біг-беги деклараціями. Сама ціна упаковки входить у вихідну ціну товару і ніде не вказана, оскільки вона не є предметом договірних зобов`язань.

Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що відповідно до умов зазначеного Контракту та приписів ч. 10 ст. 58 МКУ витрати з пакування закладалися Постачальником самостійно до вартості товару і додатковому відшкодуванню з боку позивача не підлягали. про що зрозуміло викладено у контракті.

Щодо зауважень митного органу про те, що аркуші зовнішньоекономічного договору від 29.05.2024 №UKR 29- 05/2024 не пронумеровані та не підписані сторонами договору, а також містять ознаки неодноразового копіювання, що в свою чергу, може свідчити на думку митного органу, що даний документ може містити ознаки підробки, позивач зазначив, що сторони при укладанні договору ЗЕД не зобов`язанні підписувати кожну сторінку договору. Наданий договір ЗЕД від 29.05.2024 р № UKR 29-05/2024 пронумерований та підписаний закріплений офіційними печатками на останній сторінці договору.

Суд погоджується з позицією позивача і зазначає, що положення про укладення, істотних умов і форми договору визначені статтями 638-647 Цивільного кодексу України. Зовнішньоекономічний договір (контракт) укладається суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності або його представником у простій письмовій або в електронній формі, якщо інше не передбачено міжнародним договором України чи законом. У разі експорту послуг (крім транспортних) зовнішньоекономічний договір (контракт) може укладатися шляхом прийняття публічної пропозиції про угоду (оферти) або шляхом обміну електронними повідомленнями, або в інший спосіб, зокрема шляхом виставлення рахунка (інвойсу), у тому числі в електронному вигляді, за надані послуги. (ч.2 ст.6 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність"). Отже, сторони при укладанні договору ЗЕД не зобов`язанні підписувати кожну сторінку договору.

Щодо зауважень митного органу про те, що у наданому до оформлення сертифікаті про походження 30.09.2024 № 14.03.3/10971-2024 неможливо ідентифікувати партію в розрізі окремих товарів, позивач зазначив, що ТОВ «Еліксир Україна» уклало договір ЗЕД 29.05.2024 р № UKR 29-05/2024 та замовило у продавця часткову поставку товару, а продавець організував поставку товару декілька баржами M/V STARK, M/V Ludorf Sen, M/V UK-1 та надав сертифікат походження на товар, який знаходився в цій баржі, та в якому вказав наступні Інвойси: від 21.09.2024 № 73, 74, 75, 76, 77, 78. Інформація щодо товару NP 5:30+5% Ca+6%S 600/1, який підлягав розмитненню вказана в Інвойсі 73, а саме: кількість товару; вартість товару; договір ЗЕД щодо поставки товару; умови поставки товару; назва баржі; та інше. Сертифікати надаються продавцем на загальний об`єм товару, який поставляється покупцю. В сертифікаті якості вказується необхідна інформація про якості товару та його склад. Сертифікат якості був наданий продавцем на поставлений товар. Форма сертифіката якості, як форма документа визначена країною виробника товару, а отже, покупець не має можливості вплинути на реквізити такого документу, в тому числі наданого сертифікату якості.

Суд повністю приймає такі обґрунтування і зазначає, що сертифікація процедура, за допомогою якої третя сторона дає письмову гарантію, що продукція, процес чи послуга відповідають необхідними для неї вимогам. Сертифікація продукції здійснюється уповноваженими на те органами із сертифікації з метою запобігання реалізації продукції, небезпечної для життя, здоров`я та майна громадян та навколишнього середовища; сприяння споживачеві у компетентному виборі продукції; створення умов для участі суб`єктів підприємницької діяльності у міжнародному економічному науково-технічному співробітництві та міжнародній торгівлі.

Щодо зауважень митного органу про те, що наданий сертифікат якості від 01.07.2024 №P53/24 є загальним сертифікатом виробника та не має прив`язки до задекларованої партії вантажу, крім того має посилання на інший пакувальний лист, позивач зазначив, що пакувальний лист (англ. Packing List) супровідний документ до вантажу, де дається перелік усіх видів, артикулів і сортів товарів, що перебувають у кожному товарному місці.

Суд вважає, що виявлені митницею недоліки, жодним чином не обґрунтовані в частині їх впливу на визначення митної вартості товару, оскільки як вже було зазначено, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Посилання відповідача на те, що виявлені розбіжності «можуть впливати на визначення митної вартості» свідчать про припущення митного органу які не ґрунтуються на приписах законодавства та конкретних обставинах справи.

Щодо зауважень митного органу про те, що продавець і покупець пов`язані між собою, а саме за наявною інформацію та із мережі Інтернет керівник ТОВ "ЕЛІКСИР УКРАЇНА" та ELIXIR ZORKA-MINERALNA DUBRIVA DOO входять до групи компаній "ELIXIR GROUP", з єдиними бенефіціарними власниками, що могло вплинути та ціну товару та не відображено у ДМВ, позивач зазначив, що ТОВ «Еліксир Україна» є українською компанією та є резидентом країни - Україна, кінцевим бенефіціарним власником якого є громадянин України ОСОБА_1 . Натомість ELIXIR ZORKA-MINERALNA DUBRIVA DOO є виробником мінерального добрива та резидентом країни Сербія, що має свого бенефіціарного власника. Вказані дві компанії ведуть господарську діяльність по зовнішнім економічним договорам. На офіційному сайті ELIXIR ZORKA-MINERALNA DUBRIVA DOO вказана інформація про цю фірму, та те, що саме вона входить в групи компаній Elixir Group (https://www.elixirgroup.rs/en/member-companies/elixir-zorka/). Також на вказаному сайті можна ознайомитись з власником(ами) компанії ELIXIR ZORKA-MINERALNA DUBRIVA DOO.

Суд не погоджується з висновками митного органу, оскільки останній як і у попередньому висновку ґрунтує свою позицію лише на припущенням, а саме, що «продавець і покупець можуть бути пов`язані особи». Позивач спростовує це, а тому на думку суду відповідач повинен довести не тільки пов`язаність цих суб`єктів господарювання, а також те, що така пов`язаність вплинула на митну вартість товару.

Таких доказів відповідач суду не надав, а позивач вільний від обов`язку спростовувати те чого на його думку не існує.

Щодо сертифікату про страхування вантажу від 21.09.2024 №7962277-205 який не містить печаток та підписів відповідальних осіб, суд зазначає, що митний орган зазначивши вказані обставини, жодним чином не зазначає про вплив вказаного на митну вартість товару. Тобто, якщо товар застраховано і це включено до митної вартості, то за відсутності печатки на сертифікаті відповідач не надає обґрунтувань чи змінює це митну вартість.

Крім того, митний орган не позбавлений можливості у разі таких сумнівів вказати на ці недоліки при витребуванні документів. Тобто, виявлені недоліки ще не є підставою для відмови у митному оформлені, якщо вони не впливають на визначення митної вартості.

Аналізуючи всі вищенаведені підстави для прийняття картки відмови та корегування митної вартості, суд зазначає, що відповідачем жодним чином не обґрунтовано яким чином виявлене, або поставлене під сумнів, впливає на визначення митної вартості, навіть за умови встановлення певних розбіжностей, оскільки самі розбіжності чи неточності в документах поданих до митної декларації повинні бути у причинному зв`язку з можливістю визначити митну вартість. А тому самих посилань на неточності та розбіжності недостатньо для прийняття оскаржуваних рішень.

Крім того суд зазначає, що ч. 3 ст. 53 МКУ передбачено виключно три підстави витребування додаткових документів у декларанта:

1) наявність розбіжностей у документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості;

2) наявність ознак підробки документів;

3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів.

Суд зазначає, що витребування додаткових документів у Позивача не було обґрунтовано жодними підставами, оскільки Відповідачем не було зазначено яких саме відомостей не вистачає, проігноровано документи надані Позивачем, якими підтверджується ціна Товару; не зазначено конкретних розбіжностей щодо числових значень складових митної вартості імпортованих товарів.

Вивчивши позиції сторін викладені у їх заявах по суті, дослідивши письмові докази надані сторонами та враховуючи приписи діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки позивачем доведені ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

В той же час, відповідач не надав суду належні та допустимі докази, не навів правові обґрунтування правомірності прийнятого рішення, яке на думку суду не відповідає вимогам зазначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначає про те, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу з чим суд погоджується, оскільки це вимога закону. Але, на думку суду, такий обов`язок виникає тільки за умови неможливості визначення ціни товару на підставі поданих позивачем до митного органу документів. Оскільки суд приходить до висновку, що позивач разом з митною декларацією було подано достатньо документів які в повній мірі відображають ціну товару, то такий обов`язок позивач виконав ще до звернення до суду.

Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись ст. 242- 246 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ТОВ «Еліксир Україна» до Одеської митниці задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 31.10.2024 року №UA500410/2024/000006/1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліксир Україна» (код ЄРДПОУ 41054005, 21029, Вінницька обл, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, буд.114-В, офіс 203-6) суму сплаченого судового збору в розмірі 3028 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.