Справа № 640/20971/22
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 року Справа№640/20971/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративний позов Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними і скасування рішень,

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року Державне агентство автомобільних доріг України, у наступному Державне агентство відновлення та розвитку інфраструктури України (далі позивач, Державне агентство), звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової служби України (далі відповідач-1, ДПС), Головного управління ДПС у м. Києві (далі відповідач-2 ГУ ДПС), в якому просить визнати протиправними і скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 17.11.2017 № , рішення ДПС від 12.10.2022 № 12533/6/99-00-06-01-02-06, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 25.10.2022 № 8.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 7 грудня 2022 року відкрито провадження у справі.

Цю справу передано до Донецького окружного адміністративного суду відповідно до пункту 2 розділу II Закону України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді Куденкову К.О.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року суддею прийнято адміністративну справу до провадження. Розгляд справи розпочато спочатку. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Витребувані докази.

Указана ухвала отримана сторонами 26.03.2025 в Електронному кабінеті Електронного суду.

На обґрунтування позову Державне агентство автомобільних доріг України посилається на те, що податкове повідомлення-рішення суперечить нормативно-правовим актам, міжнародній угоді та Законам України, які регулюють порядок і зміст зовнішньоекономічних контрактів. Зазначає, що умови контракту від 30.05.2014 № 4, у тому числі механізм розрахунків та строки розрахунків, були визначені положеннями міжнародного договору. Також позивач посилається на відсутність актів про відмову від підпису направлень на перевірку. Крім того, вважає, що рішення ДПС від 12.10.2022 є необґрунтованим, а скарга позивача розглянута не належним чином.

Відповідач-1 надав відзив на позовну заяву, яким просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що рішення ДПС про результати розгляду скарги саме по собі не є юридично значеним для позивача, оскільки не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, а відтак, безпосередньо не порушує права та інтереси позивача.

Відповідач-2 не надав відзив на позовну заяву

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені обставини, дійшов наступних висновків.

Головне управління ДФС у м. Києві провело документальну позапланову виїзну перевірку Державного агентства автомобільних доріг України з питань дотримання вимог валютного законодавства України при розрахунках за зовнішньоекономічним контрактом від 30.05.2014 № 4 з компанією «IRD Еngineering» (Італія) згідно з листом АТ «Укрексімбанк» від 05.05.2017 № 153-00/786, за наслідками якої складений акт перевірки від 01.11.2017№ 1333/26-15-14-06-03/37641918.

Відповідно до висновку вказаного акта перевіркою встановлено порушення ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а саме несвоєчасне надання послуг в сумі 165015,03 євро (еквівалент 3534353,49 грн) за контрактом від 30.05.2014 № 4 з компанією «IRD Еngineering». Розрахунок пені на суму 504 864,92 грн наведений в додатку 3 до вказаного акта перевірки. Також установлено порушення пункту 1 статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання та валютного контролю», а саме порушено строки декларування валютних цінностей та іншого майна, яке перебуває за межами України станом на 01.07.2017 року.

У вказаному акті перевірки зазначено, що до перевірки не надано документів щодо виникнення форс-мажорних обставин. Також не надано висновку Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на продовження строку розрахунків за контрактом.

Крім того, в акті перевірки зазначено, що направлення на перевірку пред`явлено і наказ на перевірку вручено 11.10.2017 заступнику головного бухгалтера Деревецькій Г.М.

На підставі акта перевірки від 01.11.2017 № 1333/26-15-14-06-03/37641918 Головним управлінням ДФС у м. Києві прийняте податкове повідомлення-рішення від 17.11.2017 № , яким за порушення ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» позивачу визначено суму пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД в розмірі 504 864,92 грн згідно зі ст. 4 вказаного Закону.

До вказаного податкового повідомлення-рішення наданий розрахунок пені.

З розрахунків пені випливає, що пеня розрахована: 1) на суму заборгованості 165015,03 євро, 5 днів прострочення з 07.04.2017 по 11.04.2017, сум пені 71546,91 грн; 2) на суму заборгованості 40959,02 євро, 122 днів прострочення з 12.04.2017 по 11.08.2017, сум пені 433318,01 грн.

Позивач подав скаргу від 04.12.2017 на податкове повідомлення-рішення від 17.11.2017 № .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2021 року у справі № 826/9836/18 (реєстраційний № рішення 101921006), яке набрало законної сили, задоволено частково адміністративний позов Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор). Визнано протиправним та скасовано рішення Державної фіскальної служби України від 19.03.2018 року №9596/6/99-99-11-01-02-25 про залишення без розгляду та повернення скарг Укравтодору від 04.12.2017 року на податкові повідомлення-рішення від 17.11.2017 року № та від 17.11.2017 року №. Зобов`язано Державну податкову службу України розглянути по суті скарги Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор), подані 04.12.2017 року на податкові повідомлення-рішення від 17.11.2017 року № та №, складені на підставі Акта перевірки від 01.11.2017 року №133/26-15-14-06-03/37641918.

У мотивувальній частині вказаного рішення суду зазначено, що не погодившись із податковими повідомленнями-рішеннями, позивач подав скарги до ДФС України, датовані 04.12.2017 (вх. ДФС №14255/6, №16336/6 від 19.01.2018), в яких просив скасувати вказані податкові повідомлення-рішення. Рішенням ДФС від 08.02.2018 №4438/6/99-99-11-01-02-25 продовжено розгляд скарг до 19.03.2018 (включно). Рішенням ДФС від 19.03.2018 №9596/6/99-99-11-01-02-25, на підставі ст. 56 Податкового кодексу України, п. 4 розділу 8 Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 №916, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2015 за №1617/28062, ДФС залишено без розгляду вказані скарги позивача та повернуто їх скаржнику.

Рішенням ДПС від 12.10.2022 № 12533/6/99-00-06-01-02-06 скаргу позивача залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 17.11.2017 № без змін, також вирішено збільшити суму пенсі зазначеного податкового повідомлення-рішення на 15980,61 грн. ДПС зазначило, що ГУ ДФС у м. Києві до загальної кількості днів прострочених розрахунків по контракту № 4 від 30.05.2014 не враховано 1 день у сумі 165015,03 грн.

На підставі акта перевірки від 01.11.2017 № 1333/26-15-14-06-03/37641918 і рішення ДПС від 12.10.2022 № 12533/6/99-00-06-01-02-06 відповідач-2 прийняв податкове повідомлення-рішення від 25.10.2022 № 8, яким за порушення ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» позивачу визначено суму пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД в розмірі 15980,61 грн згідно зі ст. 4 вказаного Закону і п. 5 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції».

До вказаного податкового повідомлення-рішення наданий відповідний розрахунок пені.

До суду наданий переклад угоди від 11.10.2012 про позику (номер позики 8195-UA), яка укладена між Україною, як позичальник, і Міжнародним банком реконструкції та розвитку, як Банк, на суму 450 000 000,00 доларів США для допомоги у фінансуванні проекту, описаного в доповненні 1 до цієї Угоди.

У доповненні 1 наведено опис проекту реконструкція приблизно 108 км автомобільної дороги Київ-Харків-Довжанський у Полтавській області.

У розділі ІІІ доповнення 2 «Закупівлі» (пп. 2 п. «А») зазначено, що придбання всіх послуг консультантів, які є необхідними для виконання Проекту й повинні фінансуватися з коштів позики, здійснюється відповідно до вимог положень, які викладено чи зазначено в розділі I та IV Посібника з відбору та наймання консультантів, та положень цього розділу.

Також до суду надана копія контракту № 4 від 30.05.2014, який укладено між позивачем, як замовник, і компанією «IRD Еngineering», як консультант, що надання консультаційних послуг.

З указаного контракту випливає, що він укладений у зв`язку з виконанням наведеної кредитної угоди 8195-UA.

Крім того, до суду наданий Посібник з відбору та наймання консультантів (січень 2011).

У розділі IV вказаного Посібника наведені типи контрактів.

Водночас у п. 4.8 (Положення про платежі) розділу IV вказаного Посібника вказано, що умови платежів, ураховуючи суми, що підлягають виплаті, графік платежів і порядок оплати мають бути узгоджені під час переговорів по контракту.

Спірні в цій справі правовідносини виникли щодо правомірності нарахування позивачу пені згідно зі ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Статтею 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Укладення міжнародних договорів, які суперечать Конституції України, можливе лише після внесення відповідних змін до Конституції України.

Статтею 2 Закону України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (далі Закон № 185/94-ВР), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, було передбачено, що імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

При застосуванні розрахунків щодо імпортних операцій резидентів у формі документарного акредитиву строк, передбачений частиною першою цієї статті, діє з моменту здійснення уповноваженим банком платежу на користь нерезидента.

Строк та умови завершення імпортної операції без увезення товару на територію України визначаються у порядку 1392-2007-п, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням з Національним банком України.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 4 Закону № 185/94-ВР порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

У разі якщо резидент звертається до Експортно-кредитного агентства із заявою про невиконання або неналежне виконання нерезидентом його грошових зобов`язань за експортним зовнішньоекономічним договором (контрактом), що стало причиною порушення резидентом строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, зазначені строки призупиняються та пеня в період такого призупинення не стягується. У разі якщо невиконання грошового зобов`язання нерезидентом не підлягає врегулюванню Експортно-кредитним агентством відповідно до законодавства, перебіг зазначених строків поновлюється і пеня нараховується на загальних підставах (у тому числі пеня за період призупинення).

У разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

У разі прийняття судом рішення про відмову в позові повністю або частково або припинення (закриття) провадження у справі чи залишення позову без розгляду строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, поновлюються і пеня за їх порушення сплачується за кожний день прострочення, включаючи період, на який ці строки було зупинено.

У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею.

Право контролюючого органу на нарахування платнику податків пені за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності підтверджується у тому числі п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 53 Податкового кодексу України

Суд вважає безпідставним посилання позивача на те, що нарахування йому пені суперечить положенням міжнародного договору, який був укладений від імені України.

Безпосередньо Угода від 11.10.2012 про позику (номер позики 8195-UA) не регулює порядок розрахунків між позивачем і консультантом «IRD Еngineering». Проте ця Угода містить посилання на Посібник з відбору та наймання консультантів.

Указаний Посібник з відбору та наймання консультантів не містить регулювання щодо певних строків здійснення розрахунків.

Водночас указаний Посібник зазначає, що умови платежів, ураховуючи суми, що підлягають виплаті, графік платежів і порядок оплати мають бути узгоджені під час переговорів по контракту (п. 4.8 (Положення про платежі) розділу IV вказаного Посібника).

Жодні положення наведених Угоди і Посібника не містять приписів, які б дозволяли дійти висновку про те, що порядок розрахунків з консультантом («IRD Еngineering») має бути таким, що не узгоджується зі ст. 2 Закону № 185/94-ВР.

З огляду на викладене, суд вважає правильним висновок контролюючого органу по порушення позивачем ст. 2 Закону № 185/94-ВР.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, у редакції, чинній на момент проведення перевірки, передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Посилання позивача на не складання актів про відмову від підпису в направленні на перевірку і на відсутність відмітки про ознайомлення з актом перевірки суд вважає таким, що не впливають на правомірність спірних рішень, оскільки позивач не спростовує наявність законодавчих підстав для призначення перевірки, позивачем було допущено посадових осіб до проведення перевірки і позивач отримав копію акта перевірки, що випливає зі скарги позивача від 04.12.2017.

Крім того, в акті перевірки наявні відомості про пред`явлення направлень на перевірку заступнику головного бухгалтера Деревецькій Г.М., а безпосередньо в позовній заяві позивач цієї обставини не спростовує. Також позивач у позовній заяві, незважаючи на посилання на п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, прямо не вказує на те, що він (його посадова особа) відмовилися від ознайомлення з направленням на перевірку.

Позивачем не наведено доводів щодо невірного розрахунку пені.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 17.11.2017 № і від 25.10.2022 № 8.

Приписами пунктів 56.4, 56.8 і 56.10 ст. 56 Податкового кодексу України, у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення ДПС, передбачено, що під час процедури адміністративного оскарження обов`язок доведення того, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених цим Кодексом, або будь-яке інше рішення контролюючого органу є правомірним, покладається на контролюючий орган.

Контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків засобами поштового зв`язку (з повідомленням про вручення) чи електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) або надати йому під розписку.

Рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, прийняті за розглядом скарги платника податків, є остаточними і не підлягають подальшому адміністративному оскарженню, але можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Відповідно до п. 6 розділу І Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 № 916, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2015 р. за № 1617/28062 (далі Порядок № 916), у редакції, чинній на момент розгляду скарги позивача, передбачено, що розгляд матеріалів скарг платників податків відбувається у закритому засіданні.

Розгляд матеріалів скарг у відкритому засіданні відбувається виключно на підставі письмового або надісланого в електронній формі засобами електронного зв`язку клопотання платника податків про відкритий розгляд матеріалів скарг .

Згідно з пунктами 1 і 2 розділу VI Порядку № 916 особа, яка подала скаргу на рішення контролюючого органу, має право: брати участь у розгляді матеріалів скарги особисто або через його уповноважених представників (у тому числі адвокатів); під час розгляду матеріалів скарги висловлювати свою думку з питань, які виникають під час такого розгляду; надавати документи, пояснення, доводи, які стосуються предмета скарги; до прийняття рішення по скарзі відкликати її повністю або частково шляхом направлення заяви в письмовій або в електронній формах засобами електронного зв`язку до контролюючого органу, який її розглядає; отримувати інформацію про розгляд скарги та одержувати рішення за результатами розгляду скарги; ознайомлюватись із матеріалами перевірки та адміністративного оскарження в електронній та письмовій формі, робити з них копії, виписки за допомогою технічних засобів; здійснювати технічну фіксацію засідання з розгляду матеріалів скарги за допомогою фото-, кінозйомки, відео-, звукозапису; заявляти клопотання, що стосуються предмета розгляду скарги, в тому числі про: участь та надання пояснень під час розгляду матеріалів скарги осіб, що проводили перевірку, приймали рішення (вчиняли дії) або брали участь у прийнятті оскаржуваного рішення; присутність під час розгляду матеріалів скарги за участю платника податків представників засобів масової інформації (якщо здійснюється відкритий розгляд матеріалів скарги).

Платник податків має право заявити про намір брати участь у розгляді матеріалів скарги одночасно із поданням відповідної скарги.

Відповідно до пунктів 1 і 2 розділу IX Порядку № 916 передбачено, що контролюючий орган у разі розгляду скарги перевіряє правомірність та обґрунтованість рішення, що оскаржується, та приймає рішення про результати розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги контролюючий орган приймає одне з таких рішень: 1) повністю задовольняє скаргу платника податків та скасовує рішення контролюючого органу, яке оскаржується; 2) частково задовольняє скаргу платника податків та в окремій частині скасовує рішення контролюючого органу, яке оскаржується; 3) залишає скаргу без задоволення, а рішення контролюючого органу, яке оскаржується, без змін; 4) зменшує (збільшує) суму грошового зобов`язання.

Суд звертає увагу на те, що в скарзі позивача від 04.12.2017 не наведено інформації про те, що позивач має намір брати участь у розгляді матеріалів скарги.

До суду не надано доказів того, що позивач заявляв клопотання про відкритий розгляд матеріалів його скарги. Позивач у вказаній скарзі навів власні доводи (пояснення тощо).

Тому суд відхиляє доводи позивача щодо неналежного, на його думку, розгляду його скарги, що пов`язані із можливістю реалізації прав платника податків під час відкритого розгляду матеріалів справи.

ДПС, фактично, на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2021 року у справі № 826/9836/18 розглянуло по суті скаргу позивача.

Зі змісту рішення ДПС від 12.10.2022 № 12533/6/99-00-06-01-02-06 випливає, що відповідачем-1 враховані фактичні обставини, установлені під час перевірки, надана правова оцінка із посилання на законодавство України, наведені розрахунки пені.

Суд вважає рішення ДПС від 12.10.2022 № 12533/6/99-00-06-01-02-06 достатньо вмотивованим і таким, що відповідає критерію обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень.

З урахуванням висновків суду щодо оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд вважає, що незгода позивача із висновками ДПС не вказує на невмотивованість рішення ДПС від 12.10.2022 № 12533/6/99-00-06-01-02-06.

Відтак, суд вважає рішення ДПС від 12.10.2022 № 12533/6/99-00-06-01-02-06 правомірним.

Отже, за наведеними позивачем підставами позову, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132-139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України (ідентифікаційний код: 37641918; 03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 9) до Державної податкової служби України (ідентифікаційний код: 43005393; 04655, м. Київ, Львівська площа, 8), Головного управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код: 44116011; 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) про визнання протиправними і скасування рішень - відмовити повністю.

Повне рішення суду складено 6 травня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Куденков