Справа № 463/4202/25
Суддя: Боброва Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №463/4202/25
Провадження №2-а/463/40/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Боброва Ю. Ю.

за участю секретаря судового засідання Назара Р.М.

представника позивача Арендач М.В.

перекладача Маркелової Л.В.

відповідача ОСОБА_1

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши в залі суду адміністративну справу за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, просить суд ухвалити рішення про затримання з метою ідентифікації ОСОБА_1 та забезпечення його примусового видворення за межі території України.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Республіку Польща, в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Шегині» із використанням документа, що містить недостовірні відомості про особу, внаслідок чого був затриманий. Мостиським районним судом Львівської області відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

В ході з`ясування обставин правопорушення було встановлено, що громадянин російської федерації ОСОБА_1 на територію України в`їхав встановленим порядком у 2013 році. Під час перебування на території України термін дії його паспортного документа закінчився, а у 2023 році громадянин російської федерації ОСОБА_1 втратив паспорт. Приймаючи до уваги викладене, відповідач є нелегальним мігрантом, оскільки після закінчення визначеного терміну перебування втратив підстави для подальшого перебування та ухилявся від виїзду з України. Відповідач своїми діями порушив законодавство України з прикордонних питань про правовий статус іноземців та осіб без громадянства і на виконання вимог ч.1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» підлягає примусовому поверненню до країни походження або третьої країни. Начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно відповідача прийнято рішення про примусове видворення за межі території України, яке останній самостійно виконати не в змозі у зв`язку із відсутністю документів, які надають право на перетинання державного кордону України та достатніх коштів необхідних для виконання даного рішення. Тому керуючись положеннями ст.ст. 29, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з наведених вище мотивів.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що дійсно намагався незаконно перетнути державний кордон України з Республікою Польща щоб попасти до країн Європи. Наміру повертатись до російської федерації та добровільно виконати рішення про примусове видворення не має. Підтвердив, що оригіналів документів, що посвідчують його особу немає, оскільки вони втрачені.

Заслухавши пояснення учасників процесу, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Згідно із положеннями частини 1 статті 289 КАСУ, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України; 2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією; 4) зобов`язання внести заставу.

Як вбачається із копії постанови Мостиського районного суду Львівської області від 07.05.2025 року громадянин російської федерації ОСОБА_1 здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Республіку Польща, в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Шегині», територія Шегинівської ОТГ Яворівського району Львівської області із використанням документа, що містить недостовірні відомості про особу. Під час перевірки паспортних документів пасажирів рейсового автобусу «Ванфул» р/н НОМЕР_1 сполученням «Одеса-Відень» прикордонним нарядом «Перевірка документів» було виявлено особу, яка пред`явила паспорт громадянина Республіки Болгарії для виїзду за кордон № НОМЕР_2 виданий 25.09.2024 року на ім`я « ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 )», ІНФОРМАЦІЯ_3 . В ході проведення співбесіди встановлено, що останній являється громадянином російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та в ході проведення поглибленої перевірки паспортного документу встановлено, що паспортний документ не належить пред`явникові, внаслідок чого о 04 год 50 хв 06.05.2025 року був затриманий прикордонним нарядом «Старшим прикордонних нарядів у пункті пропуску через державний кордон» від відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказаною постановою громадянина російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що 07.05.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно відповідача прийнято рішення про примусове видворення за межі території України.

Судом встановлено, що відповідач прибув на територію України встановленим порядком у 2013 році. Під час перебування на території України термін дії його паспортного документа закінчився, а у 2023 році громадянин російської федерації ОСОБА_1 втратив паспорт; документів, які надають право на перебування на території України та надають право на перетинання державного кордону не має, та не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту; він затриманий при спробі мігрувати в країни Європейського Союзу та Україну для нього є транзитною країною для подальшого незаконного потрапляння до країн західної Європи. Обставин, передбачених ст.31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в ході судового розгляду не встановлено. Відповідач визнав, що наміру повертатись у країну проживання не має.

Згідно із ч.3 ст.9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до п. 26 роз`яснень Пленуму Вищого адміністративного суду України № 1 від 25.06.2009 року «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні», виходячи з положень частини четвертої ст. 30 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства та приписів ст. 289 КАС України, позовна заява з вимогою про затримання іноземця чи особи без громадянства може бути подана до суду лише з метою забезпечення видворення, тобто рішення судом про таке видворення повинно бути прийнято до вирішення питання про затримання або якщо такі позовні вимоги заявлені в одній позовній заяві, то під час вирішення такої позовної заяви.

В ході судового розгляду встановлено, що існує ризик перешкоджання видворенню за межі території України, оскільки в останнього відсутні документи для легального виїзду з України, що підтвердив у судовому засіданні, наміру повертатись на батьківщину відповідач також не має. Крім цього, намір незаконного перетину ним державного кордону України в напрямку до країн Європейського Союзу свідчить про те, що останній порушив вимоги ст. ст. 4, 9, 16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» і відповідно до вимог ч.3 ст.29 цього ж Закону підлягає примусовому видворенню.

Враховуючи вищенаведене та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 241, 244, 257, 246, 288, 289, 371 КАС України, суд

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Затримати громадянина російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_6 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України на строк 6 (шість) місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме з 04 год. 50 хв. 06 травня 2025 року.

Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 288, 289, КАС України.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

відповідач: громадянин російської федерації ОСОБА_1 , місце перебування: ПТТ НОМЕР_4 прикордонного загону, АДРЕСА_2 .

Суддя: Юлія БОБРОВА