Справа № 420/35179/24
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 травня 2025 р. м.ОдесаСправа № 420/35179/24
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Осіпова Ю.В.,

суддів: Коваля М.П., Скрипченка В.О.,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвали судді Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2024р., 08.01.2025р., 08.01.2025р. та 14.01.2025р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського відділу Державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В:

12.11.2024р. ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Білгород-Дністровського ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якому просила скасувати постанови державного виконавця від 09.10.2024р. про стягнення виконавчого збору в розмірі - 2241 грн. та про стягнення мінімальних витрат на проведення виконавчих дій в сумі - 269 грн., винесені у межах виконавчого провадження №76239064.

Разом із позовною заявою позивачем подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке мотивовано її скрутним матеріальним становищем. Позивач зазначила, що з середини квітня 2016р. вона перебуває в статусі пенсіонерки і мінімальна пенсія є її єдиним джерелом доходу.

Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду від 18.11.2024р. у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено та позовну заяву - залишено без руху.

При цьому, позивачу надано строк на усунення недоліків шляхом надання до суду належним чином оформленої позовної заяви відповідно до вимог ч.1 ст.5 та п.2 ч.5 ст.160 КАС України із зазначенням: адреси електронної пошти позивача, відомих засобів зв`язку позивача, відомості про наявність або ж відсутність електронного кабінету у сторін, найменування відповідача, яке має відповідати відомостям Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, надання обґрунтованої заяви про поновлення строку на звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску, доказів сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн., а також надання копій оскаржуваних постанов.

10.12.2024р. до суду від позивача ОСОБА_1 надійшов лист від 04.12.2024р. з клопотанням про відвід судді Скупінської О.В.

Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2024р. заявлений позивачкою відвід судді Скупінській О.В. - визнано необґрунтованим, а дану справу передано до Відділу надання судово-адміністративних послуг та аналітичної роботи (канцелярії) суду для визначення судді у порядку ч.1 ст.31 КАС України для розгляду заяви про відвід судді.

У той самий день, тобто 12.12.2024р., ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду Токмілової Л.М. у задоволенні заяви позивача від 10.12.2024р. про відвід судді Скупінської О.В. - відмовлено.

31.12.2024р. до суду 1-ї інстанції повторно надійшло аналогічне клопотання позивача про відвід судді Скупінської О.В.

Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду від 06.01.2015р. заявлений ОСОБА_1 відвід судді Скупінській О.В. - визнано необґрунтованим, а справу знову передано до Відділу надання судово-адміністративних послуг та аналітичної роботи (канцелярії) суду для визначення судді у порядку ч.1 ст.31 КАС України для розгляду заяви про відвід судді.

08.01.2025р. ухвалою судді Токмілової Л.М. у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 31.12.2024р. про відвід судді Скупінської О.В. - відмовлено.

В подальшому, ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду від 14.01.2025р. у задоволенні повторного клопотання про звільнення від сплати судового збору - відмовлено, а позовну заяву ОСОБА_1 - повернуто позивачці відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України. Одночасно, позивачу роз`яснено, що повернення адміністративного позову не позбавляє її права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Не погоджуючись із зазначеними вище процесуальними ухвалами від 12.12.2024р., від 06.01.2025р. і від 08.01.2025р. - про визнання заявлених відводів необґрунтованими та, як наслідок, подальшої відмови у їх задоволенні, а також від 14.01.2025р. - про повернення позовної заяви, ОСОБА_1 20.01.2025р. (засобами поштового зв`язку) подала апеляційну скаргу.

Ухвалою судді П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2025р. дану апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без руху та одночасно роз`яснено позивачці, що оскаржувані у цій справі ухвали суду першої інстанції про визнання відводів судді необґрунтованими та про відмову у задоволенні поданих заяв про відвід судді не підлягають оскарженню, оскільки не містяться у переліку, визначеному ст.294 КАС України, що, власне, вказує на оскарження ухвал суду 1-ї інстанції не у спосіб, що визначений процесуальним законом.

Як наслідок, в ухвалі 5ААС від 27.03.2025р., окрім іншого, також було зазначено, що виявлені недоліки мають бути усунуті позивачем шляхом складення апеляційної скарги лише на ухвалу судді Одеського окружного адміністративного суду від 14.01.2025р. про повернення позовної заяви, окремим документом яка, відповідно до вимог ст.296 КАС України, повинна чітко містити вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, а також їх обґрунтування, із зазначенням того, у чому саме полягає неправильність чи неповнота дослідження судом доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права під час вирішення питання про повернення позовної заяви (зокрема, і відмови суду у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору).

14.04.2025р. позивачем подано до П`ятого апеляційного адміністративного суду заяву №6/25, в якій остання, повторно наголошуючи на протиправності оскаржуваних судових рішень, просила звільнити її від сплати судового збору та вважати недоліки апеляційної скарги від 19.01.2025р. усунутими та здійснювати розгляд її «апеляційних вимог» щодо скасування усіх вказаних нею 4-х ухвал одночасно (об`єднано).

Ознайомившись із вказаною заявою, колегія суддів повторно звертає увагу позивача на наступне.

Статтею 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Ця засада (принцип) судочинства закріплена й у ч.3 ст.2 і ст.13 КАС України.

Загальні ж правила апеляційного оскарження ухвал суду 1-ї інстанції в адміністративному судочинстві чітко закріплено у ч.ч.2,3 ст.293 КАС України, відповідно до яких, учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених ст.294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені ст.294 цього Кодексу, окремо від рішення суду (по суті) не допускається.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (по суті спору). У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд апеляційної інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Так, зі змісту приписів ст.294 КАС України вбачається, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: 1) забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів, скасування ухвали про забезпечення доказів; 2) забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, скасування забезпечення позову, відмови у забезпеченні позову, відмови у заміні заходу забезпечення позову або ж скасуванні забезпечення позову; 3) повернення заяви позивачеві (заявникові); 4) відмови у відкритті провадження у справі; 5) відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності; 6) передачі справи на розгляд іншого суду; 7) відмови поновити або продовжити пропущений процесуальний строк; 8) затвердження умов примирення сторін; 9) призначення експертизи; 10) визначення розміру судових витрат; 11) зупинення провадження у справі; 12) залишення позову (заяви) без розгляду; 13) закриття провадження у справі; 14) внесення чи відмови у внесенні виправлень у рішення; 15) відмови ухвалити додаткове рішення; 16) роз`яснення або відмови у роз`ясненні судового рішення; 17) відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; 18) відмови у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання; 19) відстрочення і розстрочення, зміни або встановлення способу і порядку виконання судового рішення; 20) заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження; 21) повороту виконання рішення суду або відмови у повороті виконання рішення; 22) внесення чи відмови у внесенні виправлень до виконавчого документа, визнання або ж відмови у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 23) окрема ухвала; 24) стягнення штрафу в порядку процесуального примусу; 25) накладення штрафу та інших питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлених судом відповідно до ст.382 Кодексу; 26) відмови у відкритті провадження за заявою про відновлення втраченого судового провадження; 27) відновлення або відмови у відновленні повністю або частково втраченого судового провадження.

Таким чином, процесуальним законом чітко закріплено 2 (два) окремі юридичних механізми оскарження ухвал суду першої інстанції: 1) окремо від рішення суду щодо ухвал, перелік яких визначено у ст.294 КАС України та 2) шляхом включення заперечень до апеляційної скарги на рішення щодо ухвал, які не визначені у ст.294 КАС України.

Суд апеляційної інстанції, звертаючи увагу на помилкове тлумачення позивачем норм ст.294 КАС України, зауважує на тому, що ст.293 КАС України містить застереження щодо неможливості (не допущення) оскарження ухвал окремо від рішення суду, які відсутні у переліку, передбаченому ст.294 КАС України.

Водночас, оскаржувані апелянтом у цій справі ухвали суду першої інстанції про визнання відводів судді необґрунтованими та про відмову у задоволенні поданих заяв про відвід судді не містяться у переліку, визначеному ст.294 КАС України, що, в свою чергу, вказує на оскарження ОСОБА_1 ухвал суду 1-ї інстанції в апеляційному порядку не у спосіб, що визначений процесуальним законом.

Аналогічна правова позиція з цих питань неодноразово була викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 11.02.2021р. у справі №359/5454/16-а, від 12.03.2024р. у справі №640/12926/20, від 19.11.2024р. у справі №580/12300/23.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що в даному конкретному випадку, у позивача виникло право виключно на апеляційне оскарження лише тільки ухвали суду 1-ї інстанції від 14.01.2025р. - про повернення позовної заяви.

Що ж до інших вимог апеляційної скарги позивача, то законодавець передбачив можливість поставити питання про правомірність ухвал суду першої інстанції від 12.12.2024р., від 06.01.2025р. і від 08.01.2025р. - про визнання відводів судді необґрунтованими та про відмову у задоволенні поданих заяв про відвід судді шляхом висловлення заперечень щодо них та включення їх до апеляційної скарги на рішення суду по суті спору.

Як передбачено п.1 ч.1 ст.299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу було подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

При цьому, відсутність оскаржуваних ухвал у переліку, визначеному у ст.294 КАС України, не є обмеженням права на доступ до суду, оскільки у учасника справи, у тому числі і позивача, за процесуальним законом є право на включення заперечень на відповідні ухвали до апеляційної скарги на рішення суду по суті спору.

У той же час, як це було зазначено вище, жодних перешкод для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою позивача в частині апеляційного оскарження ухвали суду 1-ї інстанції від 14.01.2025р. про повернення позовної заяви не вбачається.

Згідно з ч.2 ст.132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як визначено ч.1 ст.133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Наведені положення процесуального закону дають підстави для висновку, що звільнення від сплати судового збору, зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення останнього, є правом, а не обов`язком суду й, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони.

Між тим, визначення майнового стану сторони є «оціночним» та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру чи звільнення від його сплати.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, які викладені, зокрема, в ухвалах від 23.04.2020р. у справі №800/283/17 та від 27.04.2020р. у справі №9901/73/20.

Так, статтею 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено пільги щодо сплати судового збору, та ч.1 цієї статті визначені особи, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Питання ж відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст.8 Закону України «Про судовий збір», норми якої є спеціальними.

Як вбачається зі змісту цієї норми, фактично існує 3 (три) умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (ч.1 вказаної статті), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (ч.2 цієї ж статті):

1) розмір судового збору перевищує 5% розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди.

У даному випадку, необхідність звільнення від сплати судового збору мотивована позивачем скрутним матеріальним становищем.

Як доказ зазначених вище обставин, позивач надала до суду апеляційної інстанції довідки про доходи від 24.01.2024р. (за 2023р.) та від 20.01.2025р. (за 2024р.), а також відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 09.01.2024р. З вказаних відомостей вбачається, що позивачка ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) отримує мінімальну пенсію за віком в розмірі 2725грн., т.б. розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання даної апеляційної скарги (3028 грн.) перевищує 5% розміру отриманих позивачем доходів за відповідний період (32290 грн. х 0,05 = 1614,50 грн.).

При цьому, інші доходи або отримання апелянтом будь-яких інших виплат, за рахунок яких можливо б було здійснити оплату судового збору - відсутні.

Отже, на підставі наведеного, враховуючи наявні в матеріалах даної справи докази скрутного майнового стану позивача ОСОБА_1 , колегія суддів доходить висновку про наявність належних і достатніх підстав для задоволення заявленого апелянтом клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду 1-ї інстанції від 14.01.2025р. про повернення позовної заяви.

Згідно з ч.ч.1,3 ст.304 КАС України, учасники справи мають право подати до суду 2-ї інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст.133,248,296,300,321,325,328 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвали судді Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2024р., від 06.01.2025р. та від 08.01.2025р. - про визнання заявлених відводів необґрунтованими та відмови у задоволенні заяв про відвід - відмовити.

Клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14.01.2025р. про повернення позовної заяви.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Одеського окружного адміністративного суду від 14.01.2025р. у справі №420/35179/24 за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського відділу Державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов.

Запропонувати особам, які беруть участь у справі, протягом 2 днів з дня отримання копії цієї ухвали, подати до П`ятого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Надіслати особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття апеляційного провадження та копії апеляційної скарги (крім випадків, якщо скаргу подано в електронній формі через електронний кабінет).

Явка сторін не є обов`язковою і не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Cуддя-доповідач Осіпов Ю.В.
Судді Коваль М.П.
Скрипченко В.О.