Справа № 640/2063/22
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2025 рокуСправа №640/2063/22
13.01.2022 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний аеропорт «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» до Державної авіаційної служби України, в якій позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову Державної авіаційної служби України №000367 серія АГ від 16.12.2021 року про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародний аеропорт «Дніпропетровськ» штрафу за правопорушення в галузі цивільної авіації у сумі 34 000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач помилково дійшов висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародний аеропорт «Дніпропетровськ» займалось транспортуванням багажу від/до повітряного судна без сертифіката на певний вид аеропортової діяльності, оскільки офіційного вичерпного переліку видів діяльності «Обслуговування на пероні та місцях стоянки ПС» в наказі Державної авіаційної служби України від 13.06.2006 №407 не надано.
21.01.2022 року ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
За результатами розгляду матеріалів справи щодо зазначеного правопорушення ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК», на підставі Протоколу №004109 серія АА, В.о. Голови Державіаслужби Коршуком С.М. винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації від 16.12.2021 № 000367 серії АГ, якою ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» притягнуто до відповідальності на підставі абзацу дев`ятнадцятого пункту 2 частини першої статті 127 ПК України та накладено штраф у сумі 34 000,00 грн.
Відповідно до абз.1, 4 п.2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя.
Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
28.01.2025 року зазначена справа надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду на супровідному листі, та за результатом автоматизованого розподілу судової справи між суддями остання передана для розгляду судді Горбалінському В.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 року прийнято до свого провадження адміністративну справу №640/2063/22 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний аеропорт «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» до Державної авіаційної служби України про визнання протиправною та скасування постанови.
04.02.2025 року представником Державної авіаційної служби України подано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву відповідач підтримав позицію, викладену у письмовому відзиві на позовну заяву від 17.02.2022 року, та зазначено, що міркування позивача ґрунтуються виключно на формальних запереченнях щодо встановлених обставин справи.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 06.12.2021 року державним інспектором з авіаційного нагляду за безпекою відділу сертифікації суб`єктів аеропортової діяльності управління аеродромів та аеропортів Державіаслужби Савкою Станіславом Ігоровичем щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний аеропорт «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» складено протокол №004109 серія АА про правопорушення у галузі цивільної авіації.
Вважаючи оскаржувану постанову про накладення штрафу протиправною, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 1 Положення про Державну авіаційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2014 року №520 (далі - Положення №520), Державна авіаційна служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури, який реалізує державну політику у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України та є уповноваженим органом з питань цивільної авіації.
Відповідно до пп. 2, 9, 34, 52, 52, 66, 69 п. 4 Положення №520, Державіаслужба відповідно до покладених на неї завдань, здійснює комплексні заходи щодо забезпечення безпеки польотів, авіаційної, екологічної, економічної та інформаційної безпеки; здійснює нагляд та контроль за дотриманням суб`єктами авіаційної діяльності вимог законодавства, авіаційних правил України, зокрема шляхом проведення планових і позапланових перевірок, аудитів та інспектувань, а також ситуаційних експериментів, випробувань, оглядів, спостережень; надає право на експлуатацію повітряних ліній і призначень авіаперевізникам відповідно до положень законодавства, міжурядових угод про повітряне сполучення та інших домовленостей на рівні авіаційних властей; визначає перелік держав та аеропортів, до яких тимчасово заборонено чи обмежено польоти цивільних повітряних суден експлуатантів; установлює правила та порядок організації польотів цивільних повітряних суден експлуатантів; установлює правила та порядок організації польотів цивільних повітряних суден; постійно проводить оцінку ризиків та рівня безпеки цивільної авіації з метою впровадження відповідних заходів.
Правові основи діяльності в галузі авіації встановлює Повітряний кодекс України (далі ПК України) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Державне регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України спрямоване на гарантування безпеки авіації, забезпечення інтересів держави, національної безпеки та потреб суспільства і економіки у повітряних перевезеннях та авіаційних роботах.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 ПК України державне регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України полягає у формуванні державної політики та стратегії розвитку, визначенні завдань, функцій, умов діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України, застосуванні заходів безпеки авіації, прийнятті загальнообов`язкових авіаційних правил України, у здійсненні державного контролю за їх виконанням та встановленні відповідальності за їх порушення.
За змістом ч.ч.1, 2 ст. 10 ПК України, безпека авіації складається з безпеки польотів, авіаційної безпеки, екологічної безпеки, економічної та інформаційної безпеки.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 13 ПК України сертифікат на відповідність вимогам авіаційних правил України повинні отримати підприємства та організації, які в галузі цивільної авіації здійснюють, зокрема, наземне обслуговування.
Сертифікат видається після здійснення процедури сертифікації, у ході якої перевіряється довгострокова здатність суб`єкта або об`єкта авіаційної діяльності до безпечного виконання дозволеного виду діяльності або функцій у галузі цивільної авіації (ч. 2 ст. 13 ПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 65 ПК України, утримувачі сертифікатів аеродрому та наземного обслуговування несуть відповідальність за дотримання вимог, установлених авіаційними правилами України, і безпосередньо забезпечують безпеку та регулярність польотів, безпечну експлуатацію аеродрому та аеропорту і захист інтересів споживачів аеропортових послуг.
Відповідно до ч. 1 ст. 66 ПК України, керівник експлуатанта аеродрому несе відповідальність за забезпечення безпеки польотів, контроль за станом приаеродромної території, будівництвом об`єктів, діяльністю суб`єктів на аеродромі та на приаеродромній території, контроль за дотриманням вимог щодо встановлення і розміщення маркірувальних знаків та радіотехнічних пристроїв, підтримання встановленого порядку виконання і забезпечення польотів на аеродромі та здійснює координацію діяльності на аеродромі підприємств і організацій.
За приписами ч. 1 ст. 72 ПК України експлуатант аеропорту несе відповідальність за організацію заходів щодо безпеки польотів, авіаційної безпеки, організацію наземного обслуговування, ефективне надання послуг користувачам аеропорту.
Відповідно до ч. 2 ст. 72 ПК України, експлуатант аеропорту може самостійно надавати послуги в аеропорту, а також на договірних умовах передавати право на наземне обслуговування в аеропорту юридичним чи фізичним особам, що відповідають вимогам авіаційних правил України.
Згідно із ч. 1 ст. 77 ПК України класифікація послуг з наземного обслуговування за їх видами, умови надання доступу до об`єктів та інфраструктури аеропорту, порядок взаємодії суб`єктів наземного обслуговування та обмеження щодо провадження такої діяльності визначаються авіаційними правилами України.
Частиною 2 ст. 77 ПК України, суб`єкти авіаційної діяльності, які надають послуги з наземного обслуговування, що підлягають обов`язковій сертифікації, провадять свою діяльність на території аеропорту та аеродрому на підставі відповідного сертифіката, виданого уповноваженим органом з питань цивільної авіації, а також договору, укладеного з експлуатантом аеропорту (аеродрому).
Згідно із пп. 2.1.1 Правил сертифікації аеропортів, організація державної системи сертифікації аеропортів та інших суб`єктів аеропортової діяльності (далі САД), передбачає сертифікацію САД незалежно від форм власності та відомчої належності.
Відповідно до пп. 2.1.3 Правил №407 відповідність суб`єктів господарювання та їх послуг вимогам, установленим нормативно-правовими та нормативно-технічними документами, засвідчується Сертифікатом.
Види аеропортової діяльності, що підлягають сертифікації, визначені Додатком 1 до Правил сертифікації аеропортів (пункт 2.1.5).
Згідно із абзацом 11 Додатку 1 до цих Правил, обов`язковій сертифікації у порядку, встановленому Правилами, підлягає, зокрема, такий вид діяльності:, як обслуговування на пероні та місцях стоянок ПС - комплекс заходів щодо супроводження, руління та буксирування ПС перед вильотом та після прильоту, надання послуг із завантаження та розвантаження, включаючи бортове харчування (кетерінг), миття, зняття зледеніння та інше.
Згідно із Додатком 2 до цих Правил, одним із видів діяльності з наземного забезпечення польотів, який підлягає сертифікації є обслуговування на пероні та місцях стоянок ПС - комплекс заходів щодо супроводження, руління та буксирування ПС перед вильотом та після прильоту, надання послуг із завантаження та розвантаження, включаючи бортове харчування (кетерінг), миття, зняття зледеніння та інше.
Відповідно до пп. 2.1.7 Правил №407 сертифікація САД проводиться за заявкою, яка подається до Державіаслужби України згідно із п. 3.1.
Відповідно до пп. 3.1.5. Правил №407 заявка встановленої форми повинна містити:
- загальні відомості про Заявника (повну та скорочену назву, місцезнаходження, реквізити зв`язку, прізвище, ім`я, по батькові керівника);
- основні відомості (перелік передбачених видів аеропортової діяльності, що підлягають сертифікації);
- додаткові відомості (прізвища, ім`я, по батькові та посади керівників і посадових осіб, які мають право підпису):
- гарантії заявника щодо виконання усіх умов сертифікації, достовірності інформації, що надається, забезпечення безпеки авіації, дотримання вимог законодавства та нормативних документів;
- перелік документів (у друкованому вигляді на паперовому носії та в електронному - на магнітному носії), які додаються до заявки.
Згідно із пп. 3.4.3.9 Правил №407, рішення про видачу сертифіката приймається керівником Державіаслужби України або його заступником.
Відповідно до пп. 3.5.1 Правил №407, після закінчення оформлення всіх необхідних документів з сертифікації та сплати заявником державних зборів за видачу сертифіката Державіаслужба України видає сертифікат.
Згідно із п. 9 Додатку 2 до пп. 3.1.5 Правил №407 заявникові пропонується вказати види діяльності, що підлягають сертифікації, тобто саме заявник уповноважений вказувати перелік видів своєї діяльності, які потребують сертифікації.
Під час розгляду справи судом встановлено, що 30.06.2021 року на адресу Державіаслужби надійшла заявка ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» від 30.06.2021 вих. № 1.1/299, в якій позивач просив внести зміни до Сертифікату відповідності № DNK-КНОП-390-05 серія АА №021740 від 21.05.2021, зокрема шляхом включення такого виду діяльності, як транспортування багажу/вантажу від/до ПС.
05.10.2021 року, за заявкою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» від 30 червня 2021 року № 1.1/299, прийнято РІШЕННЯ про видачу Сертифіката відповідності ТОВ «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» на вид аеропортової діяльності «Обслуговування на пероні та місцях стоянок ПС» на території аеродрому Дніпро за №1-1826-21, яким внесено зміни до Сертифіката відповідності № DNK-КНОП-390-05 і включено такий вид діяльності, як транспортування багажу/вантажу від/до ПС.
Суд бере до уваги, що станом на момент винесення спірної постанови (16.12.2021 року) у ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» був Сертифікат відповідності № DNK-КНОП-390-05 із включеним видом діяльності, як транспортування багажу/вантажу від/до ПС.
Таким чином, суд доходить висновку, що станом на 20.09.2021 року позивач здійснював вид діяльності, на який він не отримав сертифікацію такого виду діяльності.
Дану обставину позивачем в ході розгляду справи не спростовано.
В силу приписів ст. 127 ПК України за правопорушення в галузі цивільної авіації до юридичних осіб - суб`єктів авіаційної діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу.
Частиною 1 ст. 128 ПК України передбачено, що справи про правопорушення у галузі цивільної авіації розглядаються уповноваженим органом з питань цивільної авіації, за результатами розгляду приймається постанова.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 ПК України підставою для розгляду справи про правопорушення в галузі цивільної авіації, які зазначені в статті 127 цього Кодексу, є протокол.
Частина 2 ст. 129 ПК України встановлює, що протоколи про правопорушення в галузі цивільної авіації мають право складати керівник уповноваженого органу з питань цивільної авіації та його заступники, державні інспектори та уповноважені на проведення перевірок посадові особи уповноваженого органу з питань цивільної авіації, керівники аеропортів, начальники служб авіаційної безпеки аеропортів або їх заступники.
Процедуру розгляду справ про правопорушення у галузі цивільної авіації, накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті встановлює Порядок накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, затверджений наказом Міністерства інфраструктури України від 26 грудня 2011 року №637 (далі - Порядок №637).
Норми пунктів 2.5-2.7 Порядку №637 визначають, що протокол складається за кожним виявленим фактом правопорушення у галузі цивільної авіації.
За результатами розгляду матеріалів справи Державною авіаційної службою України винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації від 16.12.2021 №000367 серії АГ, якою на ТОВ «МА «Дніпропетровськ» накладено штраф у сумі 34 000,00 грн за порушення ст. 13 Повітряного кодексу України та п. 2.1.5 Правил сертифікації аеропортів.
Зважаючи на те, що в процесі перевірки позивача було встановлено порушення вимог п. 2.1.5 Правил №407 та ст. 13 Повітряного кодексу України, що зафіксовано в протоколі про правопорушення в галузі цивільної авіації та яке є підставою для накладення штрафу, суд доходить висновку, що оскаржувана постанови про накладення штрафу від 16.12.2021 №000368 серія АГ, прийнята відповідачем правомірно, у зв`язку з чим підстави для її скасування відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.
Частиною 1 ст. 4 Розділу ІІ Повітряного кодексу України, визначено, що Україна як держава, що приєдналася до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію (далі - Конвенція), несе відповідальність за виконання міжнародних зобов`язань, що випливають із цієї Конвенції, та за гарантії і створення умов безпеки для суспільства, захисту інтересів під час провадження діяльності в галузі цивільної авіації та використання повітряного простору України.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 04.04.2018 у справі №815/1656/16, суд дійшов висновку, що «чинні міжнародні договори, до яких приєдналася Україна, є частиною національного законодавства України згідно Конституції України».
Таким чином, приєднавшись до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 р. (Чиказької конвенції), Україна взяла на себе зобов`язання щодо створення необхідних умов для безпечного та ефективного виконання польотів відповідно до стандартів та рекомендованої практики Міжнародної організації цивільної авіації (ICAO).
Згідно із пунктом 1 частини 1статті 54 Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 р., Рада приймає згідно з положеннями Глави VI цієї Конвенції міжнародні Стандарти і Рекомендовану практику; для зручності іменує їх Додатками до цієї Конвенції і повідомляє всі Договірні держави про вжиті заходи. Відповідно до статті 38 Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 р. будь-яка держава, що визнає практично важким дотримуватися в усіх відношеннях будь-яких міжнародних Стандартів або процедур або приводити свої власні правила або практику у повну відповідність з якими-небудь міжнародними Стандартами або процедурами після зміни останніх, або яка визнає за необхідне прийняти правила або практику, які мають яку-небудь особливу відмінність від тих правил, що встановлені міжнародним Стандартом, негайно повідомляє Міжнародну організацію цивільної авіації про відмінності між ї власною практикою і тією, яка встановлена міжнародним Стандартом.
Таким чином, відповідно до правової позиції Верховного Суду Doc. 8126 ICAO є обов`язковим для України.
Судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви.
Згідно до ст. 139 КАС України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя В.В. Горбалінський