Справа № 420/8930/25
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8930/25
У Х В А Л А

06 травня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши заяву представника відповідача в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КСЕНІЯ ТРЕЙДІНГ» (65045, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 76, офіс 5, ) до Хмельницької митниці (29010, м. Хмельницький, вул. Пілотська, буд. 2, ) про визнання протиправним дій та скасування рішення

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 27.03.2025 надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «КСЕНІЯ ТРЕЙДІНГ» до Хмельницька митниця, в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці про коригування митної вартості товарів №UA400000/2024/000232/2 від 04.10.2024.

В обґрунтування позову зазначили, що на підставі Контракту № EK-15022024 від 15.02.2024, Інвойсу № EKS248 від 27.09.2024, Товариство з обмеженою відповідальністю «КСЕНІЯ ТРЕЙДІНГ» ввезло на митну територію України: Товар №1.Код ТН ЗЕД - мийні засоби та засоби для чищення на основі поверхнево-активних речовин, розфасовані для роздрібної торгівлі, в упаковці що не містить озоноруйнуючих речовин (не в аерозольній упаковці); Товар №2.Код ТН ЗЕД - засоби для миття шкіри, у вигляді рідини чи крему, розфасовані для роздрібної торгівлі, не в аерозольній упаковці, з в вмістом поверхнево-активних речовин; Товар №3.Код ТН ЗЕД - засоби для догляду за волоссям, не в аерозольній упаковці, шампуні; Товар №4.Код ТН ЗЕД - неткані матеріали, просочені милом для гігієнічних цілей, розфасовані для роз дрібної торгівлі, в упаковці що не містить озоноруйнуючих речовин (не в аерозоль ній упаковці); Товар №5.Код ТН ЗЕД - мило в інших формах, розфасоване для роздрібної торгівлі, не в аерозольній упаковці, з вмістом поверхнево-активних речовин; Товар №6.Код ТН ЗЕД засоби, призначені для догляду за меблями, розфасовані для роздрібної торгівлі, в упаковці, що не містить озоноруйнуючих речовин, мають очищувальні властивості і залишають на поверхнях тонкий захисний шар; Товар №7.Код ТН ЗЕД - туалетні води, розфасовані для роздрібної торгівлі, в упаковці, що не містить озоноруйнуючих речовин, мають очищувальні властивості і залишають на поверхнях тонкий захисний шар; Товар №8.Код ТН ЗЕД - друкована рекламна продукція, товарні каталоги; Товар №9.Код ТН ЗЕД - презентаційний стенд. У зборі являє собою конструкцію для встановлення на під лозі, із нанесеним зображенням рекламного характеру, для торговельної марки «KAL YON». 03.10.2024, Хмельницькою митницею було прийнято до митного оформлення товари зазначені вище та електронну митну декларацію № 24UA29U7. Відповідач надіслав декларанту Рішення про коригування митної вартості № UA400000/2024/000232/2 від 04.10.2024 (Додаток 11) (далі за текстом Рішення) відповідно до якого: «Джерелом числового значення митної вартості товару: - № 1 є МД від 25.12.2023 №UA500490/2023/008457 (1,21 дол.США), - № 3 є МД від 12.09.2024 № 24UA39U0 (2,81 дол.США), - № 6 є МД від 27.08.2024 № 24UA17U7 (1,74 дол.США), - № 7 є МД від 09.08.2024 № 24UA52U8 (7,01 дол.США ), - № 8 є МД від 12.09.2024 № 24UA34U6 (1,31 дол.США), - № 9 є МД від 18.07.2024 № 24UA01U4 (4,82 дол.США), згідно з якими здійснено митне оформлення подібних товарів за рівнем митної вартості, зазначеної у графі 30 даного рішення. Коригувань на обсяг партії подібних товарів не здійснювалось у зв`язку з відсутністю інформації про вплив їх на рівень митної вартості та в зв`язку з тим, що даний рівень митної вартості є мінімальним серед ідентичних товарів, дата час яких є максимально наближеною до дати на часу ввезення оцінюваних товарів.». Різниця сплачених податків та зборів, між розрахованими Позивачем і скорегованими Відповідачем за оскаржуваним Рішенням, склала: 69588,27 грн. (у тому числі по мито 15419,53 грн, ПДВ 54168,74 грн). У зв`язку з прийнятим Рішенням, відповідач виніс Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA400040/2024/000683. Не погоджуючись з оскаржуваним Рішенням, позивач 04.10.2024 випустив у вільний обіг товари за ЕМД № 24UA98U0 (Додаток 13), відповідно до ст. 55 МК України, з наданням гарантій відповідно до розділу Х МК України, по якій (графа В ЕМД № 24UA98U0) було надмірно сплачено митні платежі в загальному розмірі 69588,27 грн.

01.04.2025 ухвалою судді позовну заяву залишено без руху, встановивши 10-денний строк для усунення недоліків шляхом надання до суду належним чином (нотаріально) засвідчених перекладів на державну мову всіх документів, доданих до позовної заяви, що складені іноземною мовою.

14.04.2025 до суду від представника позивача надійшла заява (вхід. №ЕС/35223/25) про усунення недоліків.

17.04.2025 ухвалою судді, прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження по справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

30.04.2025 до суду надійшов відзив (вх. №ЕС/41245/25) представника відповідача Хмельницької митниці, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

У вказаному відзиві представник покликається на те, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів за митною декларацією від 03.10.2025 № 24UA29U7 у митного органу виникли сумніви щодо «дійсної вартості» та у правильності визначення митної вартості. Зокрема: заявлена митна вартість - товару №1 0,9117 дол. США/кг, не відповідає мінімальному рівню, за яким здійснюється митне оформлення ідентичних та подібних товарів на інших митницях Держмитслужби 1,21 дол. США/кг; - товару №3 1,9912 дол. США/кг не відповідає мінімальному рівню, за яким здійснюється митне оформлення подібних товарів на інших митницях Держмитслужби 2,81 дол. США/кг; - товару №6 1,1343 дол. США/кг не відповідає мінімальному рівню, за яким здійснюється митне оформлення подібних товарів на інших митницях Держмитслужби 1,74 дол. США/кг; - товару №7 5,9227 дол. США/кг не відповідає мінімальному рівню, за яким здійснюється митне оформлення подібних товарів на інших митницях Держмитслужби 7,01 дол. США/кг; - товару №8 0,1496 дол. США/кг не відповідає мінімальному рівню, за яким здійснюється митне оформлення подібних товарів на інших митницях Держмитслужби 1,31 дол. США/кг; - товару №9 0,0931 дол. США/кг не відповідає мінімальному рівню, за яким здійснюється митне оформлення подібних товарів на інших митницях Держмитслужби 4,82 дол. США/кг. В результаті опрацювання документів, поданих згідно ч.2 та ч.3 ст. 53 МКУ виявлено розбіжності, що впливають на правильність визначення митної 14 вартості та ознаки відсутності окремих складових митної вартості товару: - оплату за товар здійснено до видачі рахунку-фактури, що не відповідає умовам оплати згідно з пунктом 4.1 зовнішньоекономічного контракту; - умови оплати відповідно до рахунку-фактури не відповідають умовам оплати, визначених сторонами в зовнішньоекономічному контракті.

Між ТОВ «КСЕНІЯ ТРЕЙДІНГ» (Покупець) та ENDEKS KIMYA SAN.VE TIC. A.S. (Продавець) укладено контракт № ЕК-1502024 від 15.02.2024. Проте, поданий до митного оформлення інвойс від 27.09.2024 № EKS248, а платіжний документ № 14 від 23.09.2024, що стосується товару (на суму 17 216,82 дол. США, а фактурна вартість 17 620,17 дол. США), не відповідає умовам контракту. Також у поданій до митого оформлення платіжній інструкції в графі 70x «Призначення платежу» зазначено лише оплата згідно Контракту ЕК-15022024 від 15.02.2024. Таким чином, вказана платіжна інструкція не оформлена належним чином, її не можливо ідентифікувати з оцінюваним товаром, тобто не зрозуміло щодо якої саме партії товарів, придбаних Позивачем на підставі цього контракту, була здійснена оплата (адже предметом цього Контракту є не одна поставка, а невизначена кількість таких поставок).

Крім того, до митного оформлення було подано автотранспортну накладну CMR від 27.09.2024 А№927573 в якій зазначено фактичного перевізника PE GNEZDILOVA GANNA, а не ELIF INTERNATIONAL LOGISTIK VE DIS TIC.LTD.STI з яким укладено договір № 3007 від 27.09.2024 (ELIF INTERNATIONAL LOGISTIK VE DIS TIC.LTD.STI. надав ще довідку про транспортно-експедиційні витрати на підтвердження транспортних витрат). В зв`язку з тим, що в даному випадку доставку товару здійснював фактичний перевізник PE GNEZDILOVA GANNA, а ELIF INTERNATIONAL LOGISTIK VE DIS TIC.LTD.STI надавав лише експедиторські послуги, тому відповідно до Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» витрати на перевезення під час митного контролю та оформлення не були підтверджені належним чином. Таким чином, розбіжності стосувались документів, поданих згідно з переліком частини 2 статті 53 МКУ, а саме транспортних (перевізних) документів та документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Також, подані до митного оформлення документи не містять усіх, визначних частиною 10 статті 58 МКУ, числових значень складових митної вартості, а саме належним чином підтвердженої вартості перевезення та експедиційних послуг, комісійної та брокерської винагороди.

Враховуючи вищевикладені обставини, Хмельницькою митницею було надіслано декларанту електронне повідомлення про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, зі складанням відповідного переліку: 1)якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) за наявності інші платіжні та / або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару; 3) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 4) якщо здійснювалось страхування страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Однак, оскільки декларантом не було усунуто вищезазначені розбіжності додатково наданими документами, не підтверджено включення окремих складових митної вартості товарів, відповідно до положень частини 6 статті 54 МКУ, Хмельницькою митницею було винесено оскаржуване рішення про коригування митної вартості від 04.10.2024 №UA400000/2024/000232/2.

Також у вказаному відзиві представник відповідача Хмельницька митниця заявлено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Дослідивши вказане клопотання, суд приходить до наступного.

Одним із основних засад (принципів) адміністративного судочинства є офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Згідно ч.1 ст.12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до ч.5 ст.12 КАС України умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст.257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

При цьому, виключний перелік справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, міститься в ч.4 ст.257 та ч.4 ст.12 КАС України. Зокрема, до таких справ відносяться справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб-підприємців - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Суд зауважує, що предмет спору у вказаній адміністративній справі не підпадає під вичерпний перелік справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, а посилання представника відповідача не вмотивовані та не обґрунтовані підставами, які дозволяють суду дійти висновку про неможливість розгляду даної адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

При цьому, суд наголошує, що практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною на підставі Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі "Ахеn v. Germany", заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "Varela Assalino contre le Portugal", заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСІІЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Заявник, у поданому клопотанні не навів жодної належної та достатньої підстави у підтвердження необхідності розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників. Безпосередньо з клопотання представника відповідача не вбачається, які конкретно обставини чи факти, потребують детального встановлення та аналізу саме в судовому засіданні, і не можуть бути встановлені під час розгляду даної справи в порядку письмового провадження.

Представником відповідача не доведено, та судом не встановлено обставин, які б свідчили про наявність підстав для розгляду даної справи в порядку загального позовного провадження, або у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, оскільки характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагають проведення судового засідання, а також враховуючи, що відповідно до статей 47, 162 КАС України сторони наділені правом на подачу доказів та пояснень по справі у письмовому вигляді, про що роз`яснено в ухвалі про відкриття провадження у справі, а бажання сторони у справі викласти під час проведення судового засідання свої аргументи, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників та приймаючи до уваги, що спірні правовідносини не зумовлюють необхідність такого розгляду, будь-яких інших достатніх підстав, з яких вбачається необхідність проведення судового засідання за участі представників сторін, представником відповідача не наведено, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

З урахуванням зазначених обставин, у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розгляду справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Керуючись ст.ст. 12, 243, 248, 256, 262 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання (вх. №ЕС/41245/25 від 30.04.2025) представника відповідача Хмельницької митниці про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА