Справа № 120/2047/25
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

05 травня 2025 р. Справа № 120/2047/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 )

Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 )

про: визнання протиправними та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 та Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

У відповідності до ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Так, ухвалою суду від 24.02.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків шляхом надання доказів, якими він обґрунтовує заявлені позовні вимоги.

Суд зауважує, що вказана ухвала надіслана через підсистему "Електронний суд" в електронний кабінет представника позивача - Конякіна Михайла Сергійовича та отримана ним 24.02.2024, що підтверджується відповідною довідкою.

Станом на дату постановлення цієї ухвали відповідні докази позивачем не надано, однак з метою забезпечення права позивача на доступ до правосуддя суд дійшов висновку про можливість витребування таких доказів при розгляді справи.

Водночас, аналізуючи зміст позовної заяви та заявлених позовних вимог, судом встановлено наявність підстав, які перешкоджають відкриттю провадження в даній справі.

Так, відповідно до ч. 1, 2, 3, 5 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як визначено у п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою спонукання учасників адміністративного судочинства до своєчасного вчинення ними процесуальних дій. Регламентування строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Крім цього, строки звернення до суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізналася» та «повинна була дізнатись».

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли їй стало відомо про прийняття певного рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, внаслідок чого відбулося порушення прав, свобод чи інтересів особи. Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів).

При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав.

Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дії, і у неї не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28.05.2021 у справі №380/2355/20.

В межах даної позовної заяви позивачем заявлено такі вимоги:

- визнати протиправним та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.11.2024 №978 щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 звільнити позивача з військової служби з подальшим виключенням його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Отже, у спірному випадку строк звернення позивача до суду з цим позовом обмежується місячним строком, встановленим ч. 5 ст. 122 КАС України, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зауважує, що наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.11.2024 №978 щодо призову на військову службу та направлення до військової частини НОМЕР_1 є індивідуальним актом, що стосується особисто позивача. З урахуванням того, що наказ датований 04.11.2024, а сам факт призову безпосередньо стосується позивача, можна обґрунтовано вважати, що позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав саме в цей день. Адже наказ або вручався особисто, або на його підставі позивач був викликаний, призваний, або ж іншим чином поінформований про рішення, що зачіпає його права. Таким чином, перебіг місячного строку для звернення до адміністративного суду розпочався з 04.11.2024, і, відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України, останній день для подання позову припадає на 04.12.2024.

Водночас з вказаним позовом позивач звернувся лише 13.02.2025 (дата оформлення поштового відправлення), тобто з суттєвим пропуском зазначеного місячного строку.

Ч. 6 ст. 161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

По тексту позовної заяви позивач зазначає, що 06.11.2024 звертався до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про видачу витягу з наказу про його мобілізацію. Зазначена заява була отримана 12.11.2024, однак відповіді на неї не надано.

В подальшому, представником позивача надсилався адвокатський запит щодо отримання витягу із заданого наказу.

З урахування наведеного, позивач вважає, що ним та його представником вживались усі необхідні заходи щодо отримання доказів, що, в свою чергу, призвело до пропуску строку звернення до суду.

У постанові від 17.09.2020 по справі № 640/12324/19 Верховний Суд зазначив, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Позивач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на судове оскарження дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом, як особа, зацікавлена у поданні позовної заяви, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 10.09.2020 по справі №806/2321/16.

Надаючи оцінку твердженням позивача щодо причин пропуску строку звернення, суд зазначає наступне.

Дійсно, з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач 06.11.2024 надіслав до ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву з проханням надати витяг з наказу про його мобілізацію, однак відповіді не отримав. Проте, замість оперативного реагування на бездіяльність суб`єкта владних повноважень, представник позивача лише 10.01.2025, тобто через два місяці, здійснив адвокатський запит щодо отримання цього ж документа. Такий тривалий період бездіяльності з боку позивача та його представника свідчить про відсутність належної процесуальної активності.

Також варто врахувати, що моментом початку перебігу строку звернення до суду є не дата отримання витягу з наказу, а дата, коли особі стало відомо про сам факт призову та видання відповідного наказу, що відбулося 04.11.2024.

Таким чином, пасивне очікування відповіді без належного реагування, а також необґрунтовано пізнє повторне звернення (10.01.2025), не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку.

В даному випадку, реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строків звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, оскільки нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Суд також звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19, відповідно до якої триваюча пасивна поведінка особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Враховуючи наведене в сукупності суд дійшов висновку, що відсутні причини пропуску строку звернення до суду, які суд може вважати поважними, а також відсутні й належні та допустимі докази щодо цього.

Суд зазначає, що наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані ст. 123 КАС України, згідно із частинами першою, другою якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З огляду на викладене та враховуючи невідповідність поданого позову вимогам ст. 161 КАС України, позивачеві слід надати строк для усунення недоліків шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення із зазначенням інших підстав для його поновлення, а також надати належні докази в підтвердження таких підстав.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 248, 256 КАС України,

УХВАЛИВ:

Продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 та Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

Надати позивачеві 7-денний строк, з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви у спосіб, зазначений в мотивувальній частині ухвали.

Дану ухвалу направити позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Маслоід Олена Степанівна