Справа № 724/1433/25
Суддя: Скрипник С. М.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 724/1433/25
Провадження № 2-а/724/23/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 року Хотинський районний суду Чернівецької області у складі:

головуючого судді Скрипника С.М.,

за участю секретаря судового засідання Філіпчука Д.В.,

за участі представника відповідача Волковської Н.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хотині в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області, Поліцейського ВП №2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області Квочинського Павла Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанов в справі про адміністративне правопорушення серії БАД №456388 від 11.03.2025 року та ЕНА №4250539 від 12.03.2025 року, -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області,Поліцейського ВП №2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області Квочинського Павла Вікторовича про визнання протиправними та скасування постанов в справі про адміністративне правопорушення серії БАД №456388 від 11.03.2025 року та серії ЕНА №4250539 від 12.03.2025 року.

Адміністративний позов обґрунтовує тим, що постановами по справі про адміністративне правопорушення від 11.03.2025 року БАД №456388 та ЕНА №4250539 від 12.03.2025 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 та ч.5 ст.121 КУпАП та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 гривень та 510 гривень відповідно. Вказані постанови є незаконними через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, так як станом на 11.03.2025 року він дійсно знаходився автомобілі в с. Клішківці по вулиці Головній та близько о 17 годині 00 хвилин, в якості пасажира, а за кермом знаходилася його дружина, яка здійснила зупинку та вийшла із авто по своїм справам та в цей час до автомобіля підійшли працівники поліції, які попросили пред`явити його посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб. На його пояснення стосовно того, що він не керував транспортним засобом працівники поліції не відреагували, тоді він запропонував надати відео де він керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції, однак відеодокази йому надані не були. Згодом працівники поліції сказали, що у них є свідки вчинення ним правопорушення, однак ніяких свідків не було про що він їм відповів, тому в результаті таких дій виникла суперечка, які він намагався зафіксувати на телефон, але йому заборонили проводити відео фіксацію їхнього діалогу та повідомили, що складуть відносно нього адміністративний протокол. Пізніше підійшла його дружина сіла за кермо і вони поїхали по своїм справам.

Просив суд визнати протиправними та скасувати постанови в справі про адміністративне правопорушення серії БАД №456388 від 11.03.2025 року та ЕНА №4250539 від 12.03.2025 року за ч.4 ст.126 та ч.5 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень та 510 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 15 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

28.04.2025 року від Головного УНП в Чернівецької області надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки постанови у вказаній справі відповідають вимогам КУпАП і обставини, зазначені позивачем у позовній заяві, не відповідають дійсності, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Вказують, що 11.03.2025 року близько о 17:00 годині в с. Клішківці по вулиці Головній,34 поліцейськими СРПП ВП №2 (м. Хотин) Квочинськм П.В. був виявлений транспортний засіб марки «Mersedes-Benz Vito» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням позивача, який в порушення вимог підпункту «в» пункту 2.3. ПДР не користувався ременем безпеки, яким обладнаний транспортний засіб під час руху автомобіля. Після зупинки вказаного автомобіля поліцейський перевіривши по базі особу позивача встановив, що ОСОБА_2 керував автомобілем будучи позбавленим права керування транспортним засобом. Постановою Хотинського районного суду Чернівецької області від 18.12.2024 року, яка набрала законної сили, позивача було визнано винним у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляд штрафу у розмірі 17000 гривень та позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Після встановлення наведених фактів та обставин працівником поліції, відповідно до наданих йому повноважень, була винесена постанова за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП та накладено на позивача стягнення у вигляді штрафу в сумі 20400 гривень.

Зазначають, що позовна заява мотивовано безпідставними і необґрунтованими твердженнями позивача, так як беззмістовно викладена мотивувальна частина позову свідчить про те, що не існує конкретних фактичних обставин на підтвердження невинуватості позивача. Позивач вказує, що він перебував у транспортному засобі в якості пасажира, однак вказане спростовується відеозаписом та факт адміністративного правопорушення позивачем в судовому засідання можуть підтвердити свідки. Доводи позивача про його невинуватість є безпідставними та зводяться до перекручуванні фактів і фактично направлені на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене.

Просять суд відмовити у задоволенні заявлених вимог у зв`язку із їх безпідставністю.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ГУНП в Чернівецькій області Волковська Н.В. в судовому засіданні, в режимі відеоконференції, підтримала позицію викладену у відзиві на позовну заяву, у задоволенні позовних вимог просить відмовити за їх безпідставністю.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав, вважає їх безпідставними та необґрунтованими просив у їх задоволенні відмовити, також був допитаний в судовому засіданні в якості свідка та попереджений про кримінальну відповідність за ст.384,385 КК України.

Пояснив суду, що під час патрулювання візуально було виявлено автомобіль, за кермом якого водій перебував без паска безпеки, і вони здійснили зупинку даного транспортного засобу. Коли автомобіль зупинився було видно, як водій перелазить із місця водія на пасажирське сидіння, інших осіб в автомобілі не було. У вказаного водія були наявні ознаки алкогольного сп`яніння. Факт керування транспортний засобом не був зафіксований через технічні причини, в момент зупинки реєстратор перезавантажувався і тому сам рух автомобіля зафіксувати не вдалося. Відеодоказу самого факту керування не має. Стверджує, що в автомобілі знаходився лише Житняк і після зупинки з автомобіля ніхто не виходив і не заходив. Відео фіксація події перервано через технічні особливості бодікамери, іншого відео не збереглося, і в колеги відео з бодікамери також відсутнє. Жодні свідки, які б могли підтвердити факт керування Житняком транспортним засобом відсутні так як відмовилися свідчити посилаючись на ст.63 Конституції України, бо всі вони були із його близького оточення. Також не можливо долучити відео із вуличних камер, оскільки зі слів власників камер спостереження таке відео не збереглося.

Свідок ОСОБА_3 будучи попередженою про кримінальну відповідність за ст.384,385 КК України пояснила суду, що 11.03.2025 року під час патрулювання вони з напарником їхали та у зустрічному напрямку був помічений автомобіль і водій якого не був пристебнутий паском безпеки, вони здійснили розворот і поїхали за автомобілем під керуванням ОСОБА_2 , який зупинив транспортний засіб неподалік від аптеки. До автомобіля підійшов напарник, а вона у цей час працювала у планшеті. Може підтвердити, що під час руху в автомобілі нікого не було, а після зупинки ОСОБА_2 вийшов із місця пасажира. Чому відсутнє відео факту керування їй не відомо.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Згідно п.4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395та зареєстрованої Мін`юстом 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу, що узгоджується з положеннями ч.5 ст.258 КУпАП.

Судом встановлено, що постановою БАД №456388 від 11.03.2025 року поліцейським ВП №2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області капралом поліції Квочинським П.В., було притягнуто до про адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за правопорушення передбачене ч.4 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень.

Як вбачається із вказаної постанови, 11.03.2025 року о 17 год.00 хв. в с. Клішківці по вулиці Головній,34 ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Mersedes-Benz Vito» д.н.з. НОМЕР_1 без права керування транспортним засобом, а саме був позбавлений права керування Хотинським районним судом 18.12.2024 року на 1 рік, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.126 КУпАП (а.с.5).

Постановою ЕНА №4250539 від 12.03.2025 року поліцейським ВП №2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області капралом поліції Квочинським П.В., було притягнуто до про адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за правопорушення передбачене ч.5 ст.121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Як вбачається із вказаної постанови, 11.03.2025 року о 17 год.00 хв. в с. Клішківці по вулиці Головній,34 ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Mersedes-Benz Vito» д.н.з. НОМЕР_1 обладнаним засобом пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, сим порушив п.2.3 «в» ПДР порушення правил користування ременем безпеки, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень (а.с.6).

В матеріалах справи наявна постанова Хотинського районного суду Чернівецької області від 18.12.2024 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік (а.с.23-24).

Судом було досліджено відеозапис події, яка відбувалася 11.03.2025 року приблизно о 17:00 годині в с. Клішківці Дністровського району Чернівецької області, з якого вбачається, що відеозапис розпочинається з моменту, коли автомобіль був припаркований на узбіччі дороги, без увімкнених зовнішніх світлових приладів та особа чоловічої статі перебувала на сидінні пасажира даного автомобіля.

В судовому засіданні було заслухано та допитано в якості свідків покази працівників поліції, зі слів яких вони бачили та можуть усно підтвердити факт керування ОСОБА_2 вказаним автомобілем, та вчинення ним вказаних адміністративних правопорушень.

Дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення.

Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

В обґрунтування звернення з позовом до адміністративного суду позивач посилався на норми Кодексу адміністративного судочинства України. За приписами ч. 1, 3, 4 ст. 3 КАС України Порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Згідно зі ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

На підставі ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зазначена постанова судом перевіряється на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Крім того, судом враховано, що відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції,

у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, судом встановлено, що постановою БАД №456388 від 11.03.2025 року поліцейським ВП №2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області капралом поліції Квочинським П.В., було притягнуто до про адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за правопорушення передбачене ч.4 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень.

На підтвердження вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення відповідачем надано відеозапис, із переглянутого в засіданні якого судом встановлено, що відео фіксація події почалася з моменту коли до припаркованого автомобіля марки «Mersedes-Benz Vito» д.н.з. НОМЕР_1 на узбіччі дороги в населеному пункті підходить працівник поліції, в той же час із детального огляду відеодоказу, а саме о 15:16:15 год. чітко вбачається, що особа чоловічої статі перебуває у салоні автомобіля на пасажирському сидінні, жодних дій які б свідчили, що ОСОБА_2 пересів із водійського сидіння на пасажирське не зафіксовано.

Крім того, вказаним відеодоказом не підтверджено факту керування ОСОБА_2 вказаним автомобілем, оскільки як зазначено вище, відео фіксація починається із моменту, коли автомобіль не перебував у русі, і жодних доказів на підтвердження факту керування вказаним водієм транспортним засобом суду не надано.

Відповідно до п.27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

У справі № 404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Достовірних та належних доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом матеріали справи не містять.

Надані в судовому засідання покази працівників поліції, зі слів яких вони бачили та можуть усно підтвердити факт керування ОСОБА_2 вказаним автомобілем, судом не можуть бути прийняті як об`єктивні докази у справі, оскільки такі особи є представниками владних повноважень, які виконують функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху. Крім того, підтвердити вказані твердження іншими доказами представники відповідачів не змогли, а також не надали відеофіксації вчинення позивачем вказаних адміністративних правопорушень, а також не надали чіткої відповіді чому відео фіксація порушення не велася з моменту нібито вчинення особою адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №489/4827/16-а від 15.04.2020 року.

Відповідно до ч.1ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом із тим, як вбачається із матеріалів справи позивачем оскаржується і постанова серії ЕНА №4250539 від 12.03.2025 року, згідно якої поліцейським ВП №2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області капралом поліції Квочинським П.В., було притягнуто до про адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за правопорушення передбачене ч.5 ст.121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень (а.с.6).

Вказана постанова складена без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і на наступний день після виявлення нібито вказаного правопорушення, що ставить під сумнів обґрунтованість та правомірність вказаної постанови.

Жодних доказів, які б підтвердили, що ОСОБА_2 11.03.2025 року приблизно о 17:00 годин керував транспортним засобом із не пристебнутим паском безпеки матеріали справи не містять.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Як передбачено ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з прецедентною практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п.43 (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Як вбачається із змісту, наявного в матеріалах справи відзиву відповідача, жодних належних доказів та посилань щодо правомірності оскаржуваних постанов не зазначено, наданий відео файл не є належним доказом вчинення позивачем вказаних правопорушень, що в свою чергу не спростовують позиції позивача та наявним доказам у справі.

Таким чином, судом не отримано належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ч.4ст.126 та ч.5 ст.121 КУпАП, а тому факт вчинення ним вказаних правопорушень, є не доведеним, а оскаржувані постанови відповідачем прийняті не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для їх скасування.

За таких обставин, суд вважає, що постанови по справі про адміністративне правопорушення не містять достатніх обставин, які свідчили б про порушення позивачем ч.4ст.126 та ч.5 ст.121 КУпАП.

Суд дійшов до висновку, що оскаржувані постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 20400 гривень і 510 гривень не підтверджує наявність адміністративних правопорушень та інших обставин, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Постанови винесені за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанови - скасуванню.

Відповідно до ч.5 ст.139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн..

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 8, 19, 41, 55, 124 Конституції України, ст. ст. 255, 2565, 258, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 4, 12, 46, 72, 77, 229, 241-256, 257, 286 КАС України, суддя,

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області, Поліцейського ВП №2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області Квочинського Павла Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанов в справі про адміністративне правопорушення серії БАД №456388 від 11.03.2025 року та ЕНА №4250539 від 12.03.2025 року задовольнити.

Постанову серії БАД №456388 від 11.03.2025 року, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень скасувати, провадження у справі закрити.

Постанову серії ЕНА №4250539 від 12.03.2025 року, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень скасувати, провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області, юридична адреса: м.Чернівці вул.Головна, 24, ідентифікаційний код юридичної особи: 40109079 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня його постановлення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Чернівецькій області, юридична адреса: м. Чернівці вул. Головна, 24, ідентифікаційний код юридичної особи: 40109079.

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 06 травня 2025 року.

Суддя: Сергій Миколайович СКРИПНИК