Справа № 400/3861/24
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/3861/24

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Осіпова Ю.В.,

Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу адвоката Алєксєєнка Артема Ігоровича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року, прийнятого в порядку письмового провадження суддею Бульбою Н.О. у місті Миколаїв, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року адвокат Алєксєєнко Артем Ігорович в інтересах ОСОБА_1 (далі Позивач, ОСОБА_1 ) за допомогою системи «Електронний суд» подав до Миколаївського окружного адміністративного суду адміністративний позов до Військової частини НОМЕР_1 (далі Відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ) в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира ВЧ НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 27.05.2023 року № 1933 про результати проведення службового розслідування в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та оголошення «Суворої догани» за порушення вимог статей 1, 13, 16, 127, 128 статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, за вживання алкогольних напоїв, на підставі пункту «в» статті 48;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира ВЧ НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 27.05.2023 року № 1933 про результати проведення службового розслідування в частині позбавлення премії за травень 2023 року у повному обсязі;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира ВЧ НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 27.05.2023 року № 1933 про результати проведення службового розслідування в частині позбавлення додаткової винагороди за травень 2023 року в повному обсязі, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року «Про питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та п. 14 розділу XXXIV наказу Міністра оборони України від 25.01.2023 року № 44 «Про внесення змін до Порядку виплат грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», у зв`язку із вживанням алкогольних напоїв.

Вимоги адміністративного позову обґрунтовані непогодженням із спірним наказом Відповідача в частині, що стосується Позивача, виданого за результатами проведення службового розслідування, на підставі якого останнього притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено «Сувору догану» за порушення вимог статей 1, 13, 16, 127, 128 статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, за вживання алкогольних напоїв, а також позбавлено за травень 2023 року премії у повному обсязі та додаткової винагороди.

В свою чергу притягнення до дисциплінарної відповідальності та оголошення «Суворої догани» із позбавленням права на відповідні виплати за травень 2023 року Позивач вважає незаконним та безпідставним з огляду на не доведення з боку Відповідача під час проведення службового розслідування факту вживання Позивачем алкогольних напоїв та перебування у стані алкогольного сп`яніння. За таких обставин, відсутні підстави для оголошення «Суворої догани», а також припинення відповідних виплат за травень 2023 року.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.01.2025 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову до ВЧ НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу за безпідставністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, представник Позивача звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає його таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, та без повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, тому просить суд апеляційної інстанції скасувати його та постановити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, сторона не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не були свідками події та не надавали пояснень в рамках проведення службового розслідування, призначеного наказом командира ВЧ НОМЕР_1 № 2126 від 18.05.2023 року, оскільки як вбачається з матеріалів справи, Акт службового розслідування складений 25.05.2023 року, а сам Відповідач зазначав, що ОСОБА_2 перебуває в статусі СЗЧ з 21.06.2023 року, а ОСОБА_3 перебуває в статусі СЗЧ з 17.10.2023 року, тобто на момент вчинення правопорушення обидва військовослужбовця перебували в статусі військовослужбовців та були в частині. Більш того, в рамках проведеного службового розслідування будь-які пояснення у військовослужбовців не відбирались. Суд акцентував увагу на тому, що нотаріальні заяви від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були складені особами, які вважаються такими, які самовільно залишили військову частину та майже через 11 місяців, після завершення службового розслідування. З цього приводу апелянт вказує, що під час проведення службового розслідування жоден військовослужбовець допитаний не був та не мав змоги надати свої пояснення. Даний факт підтверджується відсутністю пояснень, в Акті службового розслідування, постраждалих військовослужбовців та інших військовослужбовців, які в момент вибуху перебували в будинку. При цьому скаржник зазначає, що нотаріальні заяви від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є належними та допустимими доказами при вирішенні даного спору, оскільки на момент складання Акту службового розслідування та наказу командира ВЧ НОМЕР_1 № 2126 від 18.05.2023 року про призначення службового розслідування, дані особи перебували у статусі військовослужбовців, фактично обидва були присутні при вчиненні правопорушення та військовою частиною неправомірно було їм відмолено у наданні пояснень.

Крім цього, скаржник зауважує, що судом першої інстанції взагалі не було прийнято до уваги той факт, що алкогольне сп`яніння Позивача під час службового розслідування було встановлено з пояснень бойового медика. Водночас, Відповідачем не було надано належних та допустимих доказів порушення Позивачем службової дисципліни, оскільки відсутній протокол або акт медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, а також відомості про відмову від огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Дана справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позову, з наступних підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено колегією суддів, на підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_1 № 2126 від 18.05.2023 року відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2019 року за № 608 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 року за № 1503/31391, призначено службове розслідування за подією, що сталася 09.05.2023 року та призвела до порушення правил поводження зі зброєю, в результаті порушення військової дисципліни з боку військовослужбовців та низького рівня контролю керівним складом 4 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону ВЧ НОМЕР_1 та складом 1 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону ВЧ НОМЕР_1 .

За результатами службового розслідування було складено Акт службового розслідування від 25.05.2023 року (далі Акт), відповідно до якого під час розслідування встановлено наступне:

« 09.05.2023 року близько 03:30-03:40, відповідно до доповіді командира НОМЕР_2 десантно-штурмового батальйону капітана ОСОБА_4 стало відомо, що у районі зосередження особового складу роти ( АДРЕСА_1 ) сталася подія, що призвела до порушення правил поводження зі зброєю.

В ході проведення службового розслідування з`ясовано, що 08.05.2023 року, близько 23:00 год. військовослужбовці ВЧ НОМЕР_1 : ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вживали імовірно слабоалкогольні напої на місці відпочинку особового складу 4 десантно-штурмової роти НОМЕР_2 десантно-штурмового батальйону. Під час цього дані військовослужбовці прийняли рішення направитись до АДРЕСА_1 , відвідати свого «побратима» - військовослужбовця військової служби ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 (Позивача). Взявши з собою алкогольні напої в невизначеній кількості, вони прибули на місце відпочинку особового складу 1 десантно-штурмового взводу 1 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону ВЧ НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , до Позивача, де з їх слів збирались продовжити розпивання спиртних напоїв разом. В цей же час, відповідно до наданих пояснень, до них на місце відпочинку особового складу 1 десантно-штурмового взводу 1 десантно-штурмової роти, приїздив військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_8 , та поспілкувавшись з Позивачем, поїхав до КСП 1 десантно-штурмової роти НОМЕР_2 десантно- штурмового батальйону, але перед цим, дав вказівку військовослужбовцям ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 убути до місця дислокації їх підрозділу. Факту вживання алкогольних напоїв та грубого порушення військової дисципліни з боку військовослужбовців, ним на той час виявлено не було.

Далі, як видно з пояснень, вищевказані військовослужбовці продовжили вживання алкогольних напоїв, та згодом ОСОБА_6 та Позивач поїхали до невизначеного місця, а ОСОБА_5 та ОСОБА_7 залишились в будинку, грали в телефоні в азартні ігри.

Зі слів військовослужбовця ОСОБА_5 , невдовзі ОСОБА_6 повернувся сам, деякий час перебував разом з ними та знову поїхав у невідомому напрямку, і пізніше знову повернувся разом з Позивачем. В один момент, близько 03:30-03:40 09.05.2023 року коли ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вийшли на вулицю, вони побачили в руці ОСОБА_6 , який проходив мимо, предмет схожий на гранату, але не збагнувши в чому справа, не вжили ніяких заходів, щодо попередження випадку. Під час переміщення військовослужбовців до приміщення будинку, з достовірно невстановлених причин та обставин, безпосередньо всередині приміщення в руках ОСОБА_6 стався вибух гранати, внаслідок якого ОСОБА_6 та Позивач отримали поранення, а саме: Позивач попередній діагноз: «Вогнепальні осколкові множинні сліпі поранення верхніх та нижніх кінцівок, спини та сідниць»; ОСОБА_6 попередній діагноз: «Мінно-вибухова травма. Травматична ампутація правої кінцівки на рівні передпліччя Множинні сліпі поранення лівої нижньої кінцівки. Наскрізне поранення лівої кисті. Скальпована рана скроневої ділянки зліва. ЗЧМТ. Акубаротравма».

Після вибуху, отямившись, зі слів військовослужбовців ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , вони побачили, що ОСОБА_6 та Позивач отримали поранення, тому почали впроваджувати щодо них заходи по наданню першої медичної допомоги. Після чого внаслідок вжитих заходів близько 04:00-04:20 по етапам медичної евакуації постраждалих військовослужбовців було доставлено до ВМГ 66 м. Курахове. Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_7 доповіли про подію капітану ОСОБА_9 та старшому сержанту ОСОБА_10 ..

З пояснень бойового медика 2 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону ОСОБА_11 підтверджується факт вживання алкогольних напоїв військовослужбовцями військової служби: ОСОБА_6 , Позивача, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ..

Факт грубого допущення порушення дисципліни, статей 11, 13. 16, 125. 126, 127.128 статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, а саме: вживання алкогольних напоїв військовослужбовцями військової служби, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та Позивачем, підтверджується також поясненнями інших військовослужбовців та встановленими під час проведення розслідування обставинами.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 11.05.2023 року № 2052, у зв`язку із вживанням алкогольних напоїв та на підставі проведеного огляду на стан сп`яніння органами ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 притягнуто до дисциплінарної відповідальності. У зв`язку із вищевикладеними обставинами, та отриманими пораненнями, провести огляд на стан сп`яніння ОСОБА_6 та Позивача не було можливим.

Відповідно до листа з ВЧ НОМЕР_3 № 1249 від 24.05.2023 року, за вх. № 5227 від 25.05.2023 року, огляд на стан алкогольного сп`яніння військовослужбовців ОСОБА_6 та Позивача при наданні медичної допомоги на етапах евакуації не проводився, у зв`язку із відсутністю вповноваженої штатної посадової особи.

На рівні командира 4 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону ВЧ НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_9 не було організовано належним чином розпорядок дня, наявність особового складу, який перебуває у районі зосередження роти на місці відпочинку особового складу 4 десантно-штурмової роти НОМЕР_2 десантно-штурмового батальйону, виконанням особовим складом заходів зі своєчасного здавання на склад невитрачених боєприпасів та вибухових речовин, не було вжито заходів по запобіганню вчиненню правопорушень військовослужбовцями.

З пояснення військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_10 , стало відомо, що гранати на підрозділ 4 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону ВЧ НОМЕР_1 він не отримував, що підтверджується копією з книги обліку наявності та руху військового майна 4 десантно-штурмової роти. При цьому заходи з організації правильного зберігання і експлуатації озброєння, техніки та іншого майна роти, підтримання внутрішнього порядку в підрозділі не було організовані належним чином.

На рівні командира 1 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону ВЧ НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_12 не було організовано належним чином розпорядок дня, контроль особового складу, який перебуває у районі зосередження роги на місці відпочинку особового складу 1 десантно-штурмової роти НОМЕР_2 десантно- штурмового батальйону.

На рівні головного сержанта роти 1 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону ВЧ НОМЕР_1 військовослужбовцем ОСОБА_8 було втрачено контроль за додержанням військовослужбовцями рядового і сержантського (старшинського) складу військової дисципліни, не було організовано належним чином виконання розпорядку дня в підрозділі, не було вжито заходів по запобіганню вчиненню правопорушень військовослужбовцями, не було виконано негайної доповіді командирові роти та головному сержанту батальйону про факти порушення військової дисципліни в роті.

Зазначені факти порушення дисципліни, вимог та положення статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, обліку та контролю особового складу 4 десантно-штурмової роти та 1 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону ВЧ НОМЕР_1 , що призвели до порушення правил поводження зі зброєю та заподіяло потерпілим тілесні ушкодження, підтверджується поясненнями: ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 ..

Отже, враховуючи обставини та факти, що були встановлені під час проведення службового розслідування, було запропоновано, зокрема:

- вважати завершеним службове розслідування;

- за порушення вимог статей 11, 13, 16, 127, 128 статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, головного сержанта 1 десантно-штурмового взводу 1 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону ВЧ НОМЕР_1 молодшого сержанта за контрактом ОСОБА_1 (Позивача), за вживання алкогольних напоїв, на підставі пункту «в» статті 48 керуючись статтею 53 Дисциплінарного статуту ЗСУ, притягнути до дисциплінарної відповідальності оголосити «Сувору догану»;

- помічнику командира ВЧ НОМЕР_1 з фінансово-економічної роботи начальнику служби на підставі наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 року № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» абзацу 2 пункту 5 розділу XVI, головного сержанта 1 десантно-штурмового взводу 1 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону ВЧ НОМЕР_1 молодшого сержанта за контрактом ОСОБА_1 (Позивача), позбавити премії за травень 2023 року у повному обсязі;

- помічнику командира ВЧ НОМЕР_1 з фінансово-економічної роботи начальнику фінансово-економічної служби на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року «Про питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та п. 14 розділу XXXIV наказу Міністра оборони України від 25.01.2023 року № 44 «Про внесення змін до Порядку виплат грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» щодо врегулювання даних виплат, у зв`язку із вживанням алкогольних напоїв, головного сержанта 1 десантно-штурмового взводу 1 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону ВЧ НОМЕР_1 молодшого сержанта за контрактом ОСОБА_1 (Позивача), позбавити додаткової винагороди за травень 2023 року в повному обсязі.».

На підставі Акту службового розслідування від 25.05.2023 року, командиром ВЧ НОМЕР_4 (з основної діяльності) прийнято наказ за № 1933 від 27.05.2023 року про результати проведення службового розслідування, на підставі якого, з метою недопущення подібних випадків в майбутньому, наказано, крім іншого:

- за порушення вимог статей 11, 13, 16, 127, 128 статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, головного сержанта 1 десантно-штурмового взводу 1 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону ВЧ НОМЕР_1 молодшого сержанта за контрактом ОСОБА_1 (Позивача), за вживання алкогольних напоїв, на підставі пункту «в» статті 48 керуючись статтею 53 Дисциплінарного статуту ЗСУ, притягнути до дисциплінарної відповідальності оголосити «Сувору догану»;

- помічнику командира ВЧ НОМЕР_1 з фінансово-економічної роботи начальнику служби на підставі наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 року № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» абзацу 2 пункту 5 розділу XVI, головного сержанта 1 десантно-штурмового взводу 1 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону ВЧ НОМЕР_1 молодшого сержанта за контрактом ОСОБА_1 (Позивача), позбавити премії за травень 2023 року у повному обсязі;

- помічнику командира ВЧ НОМЕР_1 з фінансово-економічної роботи начальнику фінансово-економічної служби на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року «Про питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та п. 14 розділу XXXIV наказу Міністра оборони України від 25.01.2023 року № 44 «Про внесення змін до Порядку виплат грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» щодо врегулювання даних виплат, у зв`язку із вживанням алкогольних напоїв, головного сержанта 1 десантно-штурмового взводу 1 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону ВЧ НОМЕР_1 молодшого сержанта за контрактом ОСОБА_1 (Позивача), позбавити додаткової винагороди за травень 2023 року в повному обсязі.

В свою чергу ОСОБА_1 не погодився із результатами службового розслідування, притягненням до дисциплінарної відповідальності та позбавленням премії разом з додатковою винагородою за травень 2023 року у повному обсязі, тому звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав.

Розглянувши справу по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позову через ненадання Позивачем доказів на підтвердження протиправності наказу Відповідача в оскаржуваній частині. При цьому, щодо наданих Позивачем до позову копій нотаріально завірених заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суд визнав їх неналежними та недопустимими доказами при вирішенні даного спору, оскільки по-перше дані особи в період проходження служби не були свідками зазначеної події, внаслідок чого не надавали пояснення в рамках проведення службового розслідування, по-друге: нотаріальні заяви були складені зазначеними особами майже через 11 місяців, після завершення службового розслідування, які вважаються такими, що самовільно залишили військову частину.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів не може погодитись з таким висновками суду першої інстанції, оскільки вказаних висновків суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі, у зв`язку з чим допустив невірне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

За правилами ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Колегія суддів вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, з огляду на наступне.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В даному випадку, як з`ясовано колегією суддів, спірним питанням є правомірність притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності у зв`язку із вживанням останнім алкогольних напоїв та перебуванням у стані алкогольного сп`яніння, факт чого встановлено під час службового розслідування.

Однак, судова колегія не може погодитись із висновками службового розслідування щодо вживання Позивачем алкогольних напоїв через недоведеністю цього факту належним чином, з огляду на наступне.

Як передбачено ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Статтями 1-2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV, визначено, що військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

За приписами ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України встановлено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Частинами 1-3 статті 5 Дисциплінарного статуту передбачено, що за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».

Статтею 6 Дисциплінарного статуту установлено, що право командира віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав.

Командир зобов`язаний вжити заходів щодо затримання підлеглого при вчиненні або здійсненні ним замаху на вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із непокорою, опором чи погрозою начальнику, застосуванням насильства, самовільним залишенням військової частини або місця служби, ухиленням від військової служби чи дезертирством, із негайним доставлянням затриманого до уповноваженої службової особи або вжити заходів щодо негайного повідомлення уповноваженої службової особи про затримання та місцезнаходження особи, яка підозрюється у вчиненні діяння з ознаками кримінального правопорушення.

Розділ ІІІ Дисциплінарного статуту визначає види стягнення за порушення військової дисципліни.

Як встановлено статтею 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності накласти дисциплінарне стягнення.

За приписами статті 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений статтями 83-95 Дисциплінарного статуту.

Так, згідно із статтею 83 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Статтями 84, 85 цього ж Статуту установлено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України затверджено наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608. Цей Порядок визначає підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів, які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі.

Відповідно статті 86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Враховуючи викладене, підставою притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання ним службових обов`язків, порушення військової дисципліни. Для притягнення військовослужбовця до такої відповідальності необхідно, щоб був зафіксований сам факт порушення, доведена вина військовослужбовця, встановлено степінь його вини та з`ясовано причини і умови, що сприяли вчиненню ним правопорушення. При цьому, з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення та визначення ступеня вини прийняттю рішення про накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення може передувати проведення службового розслідування.

Відповідно до пункту 1 розділу ІV Порядку № 608 особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника; розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення.

У разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб.

Військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України (пункт 3 розділу ІV Порядку № 608).

Пунктом 1 розділу VІ Порядку № 608 визначено, що за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Вид дисциплінарного стягнення зазначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування.

Аналізуючи оскаржуваний Наказ від 27.05.2023 року № 1933 в частині, що стосуються притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності та процедуру проведення службового розслідування, колегія суддів дійшла висновку про не доведення вину військовослужбовця.

Як вбачається з Акту службового розслідування, факт вживання Позивачем алкогольних напоїв встановлено з пояснень бойового медика 2 десантно-штурмової роти НОМЕР_2 десантно-штурмового батальйону ОСОБА_11 ..

В свою чергу, відповідно до цих пояснень, останніми не підтверджується вживання алкогольних напоїв саме Позивачем.

При цьому, з пояснень ОСОБА_5 також не підтверджується вживання Позивачем алкогольних напоїв в цей день.

В свою чергу, Позивачем не визнається факт вживання алкогольних напоїв.

У постанові по справі № 826/1610/18 Верховний Суд зауважив, що нетверезий стан може бути підтверджено як медичним висновком, так і іншими видами доказів (актами та іншими документами, поясненням сторін і третіх осіб, показаннями свідків), які мають бути відповідно оцінені судом.

Як встановлено ст. 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вказане, колегія суддів зауважує, що надані до суду Відповідачем матеріали, які покладено в основу службового розслідування, не дають підстави стверджувати, що Позивач з 08 по 09 травня 2023 року вживав алкогольні напої.

Разом з тим, сутність дисциплінарного проступку полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Натомість, з наданих до суду матеріалів службового розслідування не встановлено порушень Позивачем вимог статей 1, 13, 16, 127, 128 статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, про що вказано у спірному наказі командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 27.05.2023 року № 1933 «Про результати проведеного службового розслідування».

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї (п. 1 ст. 32), неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів (п. 45 рішення у справі Бочаров проти України від 17.06.2011 р.; п. 75 рішення у справі Огороднік проти України від 05.05.2015 р.; п. 52 рішення у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р.).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять достовірних відомостей, з яких можна було б беззаперечно, за принципом «поза розумним сумнівом» встановити факт вживання Позивачем алкогольних напоїв, та, як наслідок, перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Наведене дає підстав для висновку про недоведеність Відповідачем вживання Позивачем з 08 по 09 травня 2023 року алкогольних напоїв.

Враховуючи не підтвердження матеріалами справи обставин, що передували притягненню Позивача до дисциплінарної відповідальності, колегія суддів не вбачає правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог Позивача щодо скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 27.05.2023 року № 1933 «Про результати проведення службового розслідування» в частині притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки факт його перебування у стані алкогольного сп`яніння Відповідачем належним чином не доведено.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про протиправність притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності через не доведення Відповідачем наявності факту події правопорушення, відтак позовні вимоги в частині оскарження спірного наказу стосовно припинення виплат грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди за травень 2023 року підлягають до задоволенню, як похідні.

Проте, суд першої інстанції приведені обставини та правове регулювання спірних правовідносин не врахував під час розгляду справи по суті, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного наказу у спірній частині.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

В свою чергу, як визначено п.п. 1 та 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 139, 292, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Алєксєєнка Артема Ігоровича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу скасувати.

Прийняти нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 27.05.2023 року № 1933 про результати проведення службового розслідування в частині притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) до дисциплінарної відповідальності та оголошення «Суворої догани» за порушення вимог статей 1, 13, 16, 127, 128 статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, за вживання алкогольних напоїв, на підставі пункту «в» статті 48.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 27.05.2023 року № 1933 про результати проведення службового розслідування в частині позбавлення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) премії за травень 2023 року у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 27.05.2023 року № 1933 про результати проведення службового розслідування в частині позбавлення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) додаткової винагороди за травень 2023 року в повному обсязі, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року «Про питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та п. 14 розділу XXXIV наказу Міністра оборони України від 25.01.2023 року № 44 «Про внесення змін до Порядку виплат грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», у зв`язку із вживанням алкогольних напоїв.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: М.П. Коваль

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко