Справа № 240/6239/24
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у роз`ясненні судового рішення)

05 травня 2025 року м. Житомир

справа № 240/6239/24

категорія 10400000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Лятошинського Бориса, 5, заяву відповідача про роз`яснення рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 у справі №240/6239/24, яке постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2025 залишено без змін, позов ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України задоволено частково:

- визнано протиправними дії Державної казначейської служби України щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасне перерахування коштів на виконання рішення суду у справі №295/6172/21;

- зобов"язано Державну казначейську службу України, відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 №4901-VI, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми на виконання рішення суду у справі №295/6172/21, починаючи з дня закінчення тримісячного строку з дня надходження необхідних документів та відомостей до Державної казначейської служби України - 04.01.2023 до моменту виконання виконавчих листів - 20.02.2024, та інфляційні втрати на суму простроченого грошового зобов`язання, за період з 01.12.2022 по 01.02.2024.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 (двадцять) коп.

25 квітня 2025 року до Житомирського окружного адміністративного суду від Державної казначейської служби України надійшла заява (за вх.№32187/25) про роз"яснення рішення суду від 04.11.2024 у справі №240/6239/24, у якій позивач просить роз`яснити рішення суду, у зв"язку з тим, що не має підстав і можливості нарахувати інфляційні втрати на суму простроченого грошового зобов`язання, оскільки Закон про гарантії не передбачає підстав такого нарахування, а Порядок №845 не визначає механізму нарахування інфляційних втрат.

Тому просить суд роз"яснити відповідачу судове рішення від 04.11.2024 у справі №240/6239/24 у частині нарахування інфляційних втрат на суму простроченого грошового зобов`язання за період з 01.12.2022 по 01.02.2024, а саме визначення конкретної (чіткої) суми коштів у вигляді інфляційних втрат на суму простроченого грошового зобов`язання за період з 01.12.2022 по 01.02.2024, що підлягає виплаті ОСОБА_1 .

Частиною 3 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Зважаючи на те, що рішення у даній справі прийнято у письмовому провадженні та керуючись приписами частини третьою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд вважає за можливе розглянути заяву про роз"яснення судового рішення у порядку письмового провадження за наявними у суду матеріалами справи.

Розглянувши подану заяву, дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 129-1 Конституції України проголошено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частиною другою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Положеннями статті 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У пункті 19 Постанови "Про судове рішення в адміністративній справі" від 20.05.2013 року № 7 Пленум Верховного Суду України зазначає, що роз`яснення судового рішення можливо тоді, коли воно є незрозумілим. Поставлені у заяві питання розглядаються тільки судом, який ухвалив судове рішення. За правовою природою роз`яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз`яснення є його складовою, тому заява про роз`яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз`яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Тобто, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Отже, рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто, процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Суд зазначає, що необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена нечіткістю судового акту за змістом, тобто коли певний судовий акт є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких ухвалений такий акт, так і для тих осіб, котрі будуть здійснювати виконання цього судового акту.

Разом з тим, конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а зміст закону свідчить, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, критерієм для роз`яснення судового рішення є встановлення судом факту того, що рішення є незрозумілим, тобто зі змісту його резолютивної частини не можна зробити висновки про обсяг прав та обов`язків учасників справи у спірних правовідносинах.

Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.

Однак, суд вважає за необхідне вказати, що в описовій частині рішення суду від 04.11.2024 у даній адміністративній справі зазначено:

"За даними Державної служби статистики України у 2022 році індекс інфляції склав: жовтень 102,5 %, листопад 100,7 %, грудень 100,7; у 2023 році індекс інфляції склав: січень 100,8 %, лютий -100.7 %; березень -101,5 %, квітень -100,2 %, травень -100,5 %, червень -100,8 %, липень - 99,4 %, серпень - 98,6 %, вересень -100,5 %, жовтень -100,8 %, листопад - 100,5%, грудень - 100,7%, у 2024 році індекс інфляції склав: січень - 100,4%, лютий - 100,3 %.

Суд бере до уваги, що прострочення виконання рішення суду у жовтні 2022 та лютому 2024 року було понад 15 днів, що має значення для врахування індексу інфляції в обох цих місяцях.

З огляду на викладене інфляційні втрати позивача від прострочення виконання судового рішення у справі №295/6172/21 складає за період з 04.10.2022 по 20.02.2024".

Щодо доводів заявника про "визначення конкретної (чіткої) суми коштів у вигляді інфляційних втрат на суму простроченого грошового зобов`язання за період з 01.12.2022 по 01.02.2024", суд наголошує, що в описовій частині рішення суду від 04.11.2024 у даній адміністративній справі, яке залишено без змін постановою суду апеляційної інстанції, зазначено: "Суд також, звертає увагу позивача, що нарахування суми компенсації за невиконання рішення суду (3% річних) та інфляційних втрат є виключною компетенцією відповідача, тому суд не може перебирати на себе повноваження відповідача та втручатись в його дискреційні повноваження. Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень не можуть бути виправдані з підстав доцільності та необхідності врегулювання спірних відносин.".

Зі змісту рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 слідує, що воно в цілому, як і його резолютивна частина, є чітким та зрозумілим, містить виклад встановлених судом обставин та мотивів, з яких суд виходив при його прийнятті, а також посилання на положення закону, якими він керувався.

Окрім того, суд зауважує, що незгода зі змістом прийнятого рішення не є підставою для його роз"яснення. У разі незгоди учасника справи зі змістом прийнятого рішення, положеннями ст.293 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява Державної казначейської служби України про роз`яснення рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 у справі №240/6239/24 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 243, 248, 254, 256, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

ухвалив:

1. У задоволенні заяви відповідача про роз"яснення рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

2. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями) та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Горовенко