Справа № 320/12081/25
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.

за участю секретаря Головченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОПГРУПП" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 р. у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремлений підрозділ ДПС до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОПГРУПП" про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків

В С Т А Н О В И Л А:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС з заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОПГРУПП", в якому просило суд:

- постановити рішення про зупинення видаткових операцій на рахунках ТОВ «ТОПГРУПП» () (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), шляхом накладення арешту на кошти у сумі 1 635 300,85 грн., що знаходяться в:

1) АБ «Південний», на рахунках:

НОМЕР_1 - валюта: 980 - українська гривня.

НОМЕР_2 - валюта: 980 - українська гривня.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви про зупинення видаткових операцій на рахунках відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що Акт про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим від 12.03.2025 року №18/26-15-13-03-16 складений податковим керуючим у зв`язку з відсутністю ТОВ «ТОПГРУПП» за зареєстрованим у ЄДР місцезнаходженням. Тобто, апелянт наголошує, що з боку ТОВ «ТОПГРУПП» (його посадових осіб або законних представників) дії зі створення перепон для реалізації податковим керуючим податкового органу повноважень та з відмови допускати податковою керуючого для здійснення опису майна були відсутні. Також, апелянт зазначає, що вищевказаний Акт складено без вказівки на те, у чому полягало перешкоджання та яким діям податкового керуючого з боку платника податків, а також, не вказано посадову особу ТОВ «ТОПГРУПП», яка перешкоджала виконанню повноважень податковим керуючим або не допустила податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОПГРУПП» () зареєстровано в органах державної реєстрації як суб`єкт господарської діяльності, є платником податків та перебуває на податковому обліку Головного управління ДПС у м. Києві (Правобережна ДПІ).

Станом на дату звернення до суду за відповідачем обліковується податковий борг на загальну суму 1 635 300,85 грн., за платежами: адміністративні штрафи та інші санкції, на суму - 1 520 871,24 грн.; штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів, на суму - 114 429,61 гривень.

Зазначений вище податковий борг підтверджується Інформацією про розмір та структуру податкового боргу, який підлягає стягненню у справі, станом на 12.03.2025 та інтегрованою карткою платника податків.

19 січня 2022 року податковим органом було сформовано податкову вимогу форми «Ю» за №0-2654.

19 січня 2022 року уповноваженою особою ГУ ДПС у м. Києві в порядку ст. 89 Податкового кодексу України, прийнято рішення №0-2654 про опис майна у податкову заставу, що перебуває у власності платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОПГРУПП» ().

Також, 20 січня 2022 року уповноваженою особою ГУ ДПС у м. Києві складено листа №4216/6/26-15-13-03-12, в якому запропоновано ТОВ «ТОПГРУПП» протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту надати засвідчені підписом посадової особи та скріплені печаткою наступні документи, а саме: баланс (Звіт про фінансовий стан) за останній звітний період з детальною розшифровкою значень рядків активу балансу (найменування, кількість, залишкова балансова вартість), в тому числі дебіторської заборгованості в розрізі дебіторів (найменування дебітора, код ЄДРПОУ, сума дебіторської заборгованості); документи, які свідчать, що активи не можуть бути предметом податкової застави.

Податкова вимога форми «Ю» від 19 січня 2022 року за №0-2654, рішення про опис майна у податкову заставу від 19 січня 2022 року за №0-2654 та лист-повідомлення від 20 січня 2022 року за №4216/6/26-15-13-03-12, були направлені до відповідача за податковою адресою та повернуті до податкового органу з відміткою поштової служби: «за закінченням терміну зберігання».

26 лютого 2025 року, Головним управлінням ДПС у м.Києві складено лист за №19160/6/26-15-13-03-10, в якому повідомлено про проведення податковим керуючим виїзду за податковою адресою ТОВ «ТОПГРУПП», яке відбудеться 12.03.2025 о 14:30 год., про необхідність ТОВ «ТОПГРУПП» забезпечити податковому керуючому доступ до майна та надання документів бухгалтерського та податкового обліку. Також, у листі повідомлено про відповідальність у разі перешкоджання діяльності податкового керуючого.

Вказаний лист було направлено на податкову адресу ТОВ «ТОПГРУПП» засобами поштового зв`язку та вручено за довіреністю 10.03.2025 року.

12 березня 2025 року, податковим керуючим здійснено виїзд за юридичною адресою ТОВ «ТОПГРУПП» (м. Київ, проспект Героїв Сталінграду, буд.14-Г) та встановлено, що за юридичною адресою підприємства, його посадові особи та засновники не знаходяться, місцезнаходження їх не відомо, про що складено Акт обстеження місцезнаходження від 12.03.2025 року о 14:30 год.

Податковим керуючим 12 березня 2025 року о 14:35 год. складено акт про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим №18/26-15-13-03-16.

При цьому, згідно наявної в матеріалах справи Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, у ТОВ «ТОПГРУПП» відсутні відомості про майно.

З огляду на викладене Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України звернулось із заявою про зупинення видаткових операцій на рахунках відповідача, що знаходяться в банківських установах.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законами.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 88.1 ст. 88 ПК України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Підпунктом 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

В силу пп. 89.1.1- 89.1.2 п. 89.1 ст. 89 ПК України, право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; 89.1.2. у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Пунктом 89.2 статті 89 ПК України закріплено, що з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.

У відповідності до п. 89.3 ст. 89 ПК України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято рішення від 19.01.2022 року №0-2654 про опис майна підприємства у податкову заставу.

Згідно п. 91.3 ст. 91 ПК України, податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі.

Підпунктом 169.1.9 пункту 169.1 статті 169 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи.

Відповідно до п. 91.4 ст. 91 ПК України, у разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом. Строк, на який можуть бути зупинені видаткові операції, визначається судом, але не більше двох місяців.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 283 КАС України, провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо: 1) зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках/електронних гаманцях платника податків;

Матеріали справи свідчать, що 12.03.2025 року податковим керуючим здійснено виїзд за податковою адресою ТОВ «ТОПГРУПП» з метою здійснення опису майна у податкову заставу.

Відповідно до Акту обстеження місцезнаходженням від 12.03.2025 року б/н, головним державним інспектором відділу організації стягнення новоствореного боргу ГУ ДПС у м. Киэвы Маєвською О.П. Головного управління ДПС у м. Києві о 14:30 год. здійснено виїзд за юридичною адресою ТОВ «ТОПГРУПП» м. Київ, пр-т Героїв Стадінграда, 14Г, та встановлено, що за даною адресою підприємство - ТОВ «ТОПГРУПП» (), його посадові особи та/або засновники підприємства не знаходяться, місце знаходження їх невідомо.

Вказані обставини були розцінені податковим керуючим Маєвською О.П., як перешкоджання ТОВ «ТОПГРУПП» виконанню функцій податкового керуючого, у зв`язку з чим, податковим керуючим 12.03.2025 о 14:35 год. складено Акт про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим від 12.03.2025 №18/26-15-13-03-16 (а.с. 29).

Задовольняючи заяву про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, суд першої інстанції погодився з позицією податкового органу про наявність факту перешкоджання відповідачем виконанню повноважень податкового керуючого.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його помилковим, з огляду на наступне.

Із приписів п. 91.4 ст. 91 ПК України вбачається, що контролюючий орган має право звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого лише у випадку, якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, про що податковим керуючим складено акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень.

Разом з тим, слід зазначити, що Актом обстеження місцезнаходженням від 12.03.2025 року б/н підтверджується виключно факт відсутності відповідача та його посадових осіб за адресою.

При цьому, ні в Акті про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим від 12.03.2025 №18/26-15-13-03-16, ні в заяві про зупинення видаткових операцій, податковим органом не зазначено, в чому саме виявились дії відповідача по перешкоджанню податковому керуючому у виконанні ним своїх повноважень, хто саме вчиняв такі дії, коли і за яких обставин.

Водночас, як вказав Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 24 січня 2019 року у справі №810/2414/16, визначення словосполучень «недопуск до перевірки» і «відсутність за місцезнаходженням» не є тотожними за своїм значенням, у тому числі і за наслідками, які наступають у разі настання таких обставин у розумінні вимог податкового законодавства України.

Беручи до уваги викладене в сукупності, колегія суддів вважає, що наявні в матеріалах справи акти не свідчать про недопуск платником податків податкового керуючого для здійснення опису майна Товариства у податкову заставу, не подання документів, необхідних для такого опису, або перешкоджання виконанню податковим керуючим своїх повноважень, визначених Податковим кодексом України, що виключає наявність підстав у податкового органу для звернення до суду із даною заявою.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, що викладена у вищевказаній постанові від 24.01.2019 у справі №810/2414/16.

Також, колегія суддів, зазначає, що відповідно до наданого ГУ ДПС у м. Києві в суді апеляційної інстанції витягу з державних реєстрів, у ТОВ «ТОПГРУПП» відсутнє нерухоме майно, проте, позивачем не перевірено наявність у відповідача іншого майна.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції помилково задовольнив заяву Головного управління ДПС у м. Києві про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, а тому, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Колегія суддів приймає до уваги Висновок № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому зазначено, що при викладенні підстав для прийняття рішення суд повинен надати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Судова колегія, також, враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Крім того, у рішеннях ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково задовольнив заяву Головного управління ДПС у м. Києві, про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, а тому, рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні заяви.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОПГРУПП"- задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволені позовних вимог Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремлений підрозділ ДПС- відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та не підлягає оскарженню в силу приписів ч.3 ст.272 КАС України

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

Повне судове рішення складено « 06» травня 2025 року.