Справа № 354/926/24
Суддя: Єрмак Н. В.
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 354/926/24
Провадження № 2-а/354/3/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Єрмак Н.В., за участю секретаря Духович А.-А.Т. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови,-

встановив:

09.05.2024 року позивач, ОСОБА_1 , звернулася у суд з позовом до відповідача, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просить скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення від 06.03.2024 року серія 4АВ№05108077 за ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 27.05.2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 15.04.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку із наданням доказів поважності його пропуску.

На виконання ухвали суду від 15.04.2025 року, представником позивача подано заяву про поновлення строку на звернення до суду з даним позовом. В обґрунтування заяви зазначає, що 06.03.2024 року, коли позивачці в програму «Штрафи ПДР» і в мобільний додаток «ДІЯ» прийшла інформація про накладення на неї адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення - перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, зафіксоване в автоматичному режимі, в позивачки ще не було підстав вважати, що її права порушено, оскільки 06.03.2024 року о 07:20 год. автомобілем позивачки керував її чоловік ОСОБА_2 . Про відмову у розгляді заяви ОСОБА_2 про визнання правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ним Правил дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі і позивачка, і ОСОБА_2 дізналися 03.05.2024 року, отримавши вказані вище листи у відділенні поштового зв`язку в с. Микуличин, а тому тільки 03.05.2024 року позивачка зрозуміла, що її права порушені.

Представник позивача, позивач в судовому засіданні підтримали клопотання про поновлення строку.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши думку сторін, дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.

Частиною 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У відповідності до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Тобто, законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності законодавством встановлено спеціальний 10-денний строк, який обчислюється з дня вручення постанови.

За приписами ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущений строк. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

Також у рішенні ЄСПЛ у справі "Устименко проти України" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності.

ЄСПЛ у рішенні від 28 березня 2006 року у справі "Мельник проти України" зазначив, що норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Тобто, інститут строків в адміністративному судочинстві сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, звернення до суду.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова була винесена 06.03.2024 року та, як зазначає позивач, їй в програму «Штрафи ПДР» і в мобільний додаток «ДІЯ» прийшла інформація про накладення на неї адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення - перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, зафіксоване в автоматичному режимі та зазначений штраф було сплачено нею в той же день.

Судом не приймаються посилання позивача, що в неї не було підстав вважати, що її права порушено тому, що їй був відомий зміст ст. 14-1 КУпАП, оскільки Конституційний суд України у рішенні від 22 грудня 2010 року по справі №1-34/2010 визнав такою, що не відповідає Конституції Украйни (є неконституційною), статтю 14-1 КУпАП.

Крім того, отримавши інформацію про накладання на неї штрафу, позивач зазначає, що знала про те, що зазначене правопорушення не вчиняла. Тобто, враховуючи позицію позивача, яка зазначає, що 06.03.2024 року не керувала транспортним засобом та не вчиняла порушення ПДР, позивач знала про порушення свого права саме 06.03.2024 року, коли отримала інформацію про накладання на неї штрафу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що наведені позивачем підстави для поновлення строку звернення до суду не є поважними та об`єктивними, а тому відповідна заява позивача задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

На підставі пункту 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Тому суд, зважаючи на те, що провадження у справі відкрито, а під час відкриття провадження питання про поновлення строку на оскарження постанови не вирішувалось, застосовуючи наслідки, визначені в пункті 8 частини першої статті 240 та ч. 3 ст. 123 КАС України, визнає причини пропуску строку на оскарження постанови неповажними, та залишає позовну заяву без розгляду.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 122, 123, 240, 248, 256, 286 КАС України, суд -

ухвалив :

В задоволенні клопотання про поновлення строку на оскарження постанови -відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови - залишити без розгляду.

Згідно ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя: Наталія ЄРМАК