Справа № 560/19656/24
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/19656/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В.К.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

06 травня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати пункт 35 рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 08.11.2024 року № 34/д, в частині повернення документів ОСОБА_1 на доопрацювання;

- зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 з доданими документами про призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану" у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця ОСОБА_2 , з яким ОСОБА_1 спільно проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу, з урахуванням висновків викладених у рішенні суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ОСОБА_2 , 27.12.2022 року, проходячи військову службу молодшим сержантом, стрільцем-снайпером 2 механізованого відділення-бойової машини 1 механізованого взводу 3 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , загинув, виконуючи бойові завдання в районі населеного пункту Бахмут Донецької області внаслідок артилерійського обстрілу командно-спостережного пункту військової частини, отримавши поранення несумісне з життям, що підтверджується сповіщенням сім`ї № 256 від 29.12.2022 року, лікарським свідоцтвом про смерть № 8120 від 30.12.2022 року, довідкою про причини смерті № 8120 від 30.12.2022 року, свідоцтвом про смерть від 05.01.2023 року серія НОМЕР_2 . Сповіщенням сім`ї № 256 від 29.12.2022 року позивачу також повідомлено про те, що воно є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг в установленому законодавством порядку.

В подальшому позивач звернулася до Міністерства оборони України із заявою про отримання одноразової грошової допомоги яка нараховується та виплачується членам сім`ї загиблого у разі загибелі (смерті) військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби) під час виконання ним обов`язків військової служби.

Згідно із витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 08.11.2024 року № 34/д, п. 35, документи ОСОБА_1 повернуто на доопрацювання з метою надання документів які відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" підтверджують, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні загиблого.

Позивач стверджує, що майже 18 років після розлучення за рішенням суду від 04.03.2005 року, вона та ОСОБА_2 , були зареєстровані та проживали однією сім`єю разом із дочкою в АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, відповідно мали спільні права та обов`язки, а отже перебували в фактично шлюбних відносинах.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області, яке набрало законної сили 07.06.2024 року, встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Враховуючи наведене, позивач вважає п. 35 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 08.11.2024 року № 34/д протиправним, в зв`язку із чим вона звернулася в суд за захистом своїх прав та інтересів.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги вказує, що рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.03.2005 у справі № 2-107 2005, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 12.03.1999 року відділом РАГС Шепетівського райуправління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 2-розірвано.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 07.05.2024 по справі № 688/765/24 заяву ОСОБА_1 задоволено, встановлено факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Водночас у судовому порядку не встановлено факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 .

Коло осіб які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги визначено статтею16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII, зокрема право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).

30 квітня 2025 року від ОСОБА_1 на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу. У поданому відзиві представник позивачки просить рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.02.2025 у справі №560/19656/24, залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Серед іншого, посилається на постанову Верховного Суду у від 05.02.2025 р. по справі №120/17960/23 вказав :22. Держава має забезпечити рівні та справедливі соціально-правові гарантії для усіх членів сімей військовослужбовців, що загинули (померли) через виконання ними обов`язків військової служби.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.07.2024 року позивач звернулася до начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка, молодшого сержанта ОСОБА_2 .

До заяви позивач додала документи які підтверджують її право на одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю (смертю) ОСОБА_2 за переліком, наведеним у заяві.

На підставі висновку ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30 липня 2024 року № 10/1/9092, заява позивача разом із доданими документами направлена до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України (через управління соціальної підтримки).

Згідно із пунктом 35 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги та компенсаційних сум від 8 листопада 2024 року № 34/д, затвердженого заступником Міністра оборони України 14 листопада 2024 року, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 1974 р.н., про призначення одноразової грошової допомоги в якій вона себе зазначила цивільною дружиною загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 у період дії воєнного стану молодшого сержанта ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), що підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 05.01.2023 та листом Кадрового центру Збройних Сил України від 27.09.2024 № 321/КЦ/10101, комісією відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168, прийнято рішення документи ОСОБА_1 повернути на доопрацювання з метою надання документів які відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" підтверджують, що вона перебувала на утриманні загиблого (копії документів, виданих Пенсійним фондом України, які підтверджують право на призначення пенсії в разі втрати годувальника або факт призначення пенсії за загиблого, судового рішення про встановлення факту перебування на його утриманні відповідно до згаданого Закону на дату загибелі), що дають право на призначення одноразової грошової допомоги.

Таке рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги та компенсаційних сум від 8 листопада 2024 року № 34/д прийнято в зв`язку із тим, що у редакції статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII, чинній на дату смерті військовослужбовця встановлено, що право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя який не одружився вдруге, діти які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).

Відповідно до наданих документів заявниця не відноситься до одного із подружжя, право якого на призначення та отримання одноразової грошової допомоги встановлено статтею 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII, оскільки в неї відсутня реєстрація шлюбу із ОСОБА_2 .

Також судовим рішенням наданим заявницею встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу як члена сім`ї загиблого, а не факт перебування на утриманні загиблого військовослужбовця відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Підтверджуючих документів про право на призначення пенсії у разі втрати годувальника або факт призначення даного виду пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", чи документів про перебування на утриманні загиблого, на розгляд Комісії не надано.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-XII, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до пункту 1, підпункту 1 пунктів 2, 3 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII), одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно із пунктом 1 статті 16-1 Закону № 2011-XII, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

Згідно із пунктом 4 статті 16-1 Закону № 2011-XII, до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до підпункту а) пункту 1, пункту 3 статті 16-2 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону.

Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України з урахуванням такого: розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, не може становити менше 15 мільйонів гривень.

Відповідно до пункту 1 статті 16-3 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників.

Згідно із пунктами 6, 9, 10 статті 16-3 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", статті 9-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та абзаців другого - восьмого пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 28 червня 2023 р. № 3161-IX "Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану" Кабінет Міністрів прийняв постанову від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі Постанова № 168).

Відповідно до пункту 2 Постанови № 168, особам, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, а також їх смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 млн. гривень.

Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період воєнного стану під час виконання ним обов`язків військової служби не може становити менше 15 млн. гривень.

У разі відсутності особистого розпорядження або за наявності неохопленої особистим розпорядженням частки розміру одноразової грошової допомоги право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги (її частки) мають особи, визначені у частині четвертій статті 118-1 Кодексу цивільного захисту України, частині четвертій статті 98 Закону України "Про Національну поліцію" та пункті 4 статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору, у рівних частках.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть його реалізувати протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Днем виникнення такого права є дата, зазначена у свідоцтві про смерть особи, зазначеної у пунктах 1-1-2 цієї постанови, загибель якої сталася в період воєнного стану або смерть якої настала внаслідок причин, зазначених в абзаці першому цього пункту, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).

Аналіз змісту наведених правових норм та застосування їх до встановлених обставин по справі, дає суду підстави зробити такі висновки.

Рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги та компенсаційних сум від 8 листопада 2024 року № 34/д прийнято в зв`язку із тим, що у редакції статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII, чинній на дату смерті військовослужбовця встановлено, що право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя який не одружився вдруге, діти які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців" від 4 липня 2012 року № 5040-VI, Закон № 2011-XII доповнено статтею 16-1 такого змісту: "Стаття 16-1. Особи, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги

1. У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

2. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги" від 29 липня 2022 року № 2489-IX, текст статті 16-1 викладено в такій редакції: "1. У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення)".

Редакція чинної статті 16-1 Закону № 2011-XII прийнята Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги" від 9 грудня 2023 року № 3515-IX, (набрав чинності з 29.03.2024 року).

Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум при прийняті рішення по виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, яка зазначила себе цивільною дружиною загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 у період воєнного стану молодшого сержанта ОСОБА_2 , застосувала статтю 16-1 Закону № 2011-XII в редакції статті відповідно до Закону від 29 липня 2022 року № 2489-IX, взявши до уваги дату смерті військовослужбовця-27.12.2022 року.

Згідно із частиною 3 статті 3 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

На дату подання ОСОБА_1 заяви про виплату одноразової грошової допомоги-29.03.2024 року, на дату прийняття протокольного рішення № 34/д про розгляд заяви ОСОБА_1 , про виплату одноразової грошової допомоги-8 листопада 2024 року, а також на дату розгляду і вирішення даної адміністративної справи, чинна редакція статті 16-1 Закону № 2011-XII, відповідно до пункту 4 якої до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Позивач разом із іншими документами, доданими до заяви про отримання одноразової грошової допомоги надала копію рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 травня 2024 року у справі № 688/765/24, яким вирішено встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Рішення суду набрало законної сили 07 червня 2024 року.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 , та загиблий- ОСОБА_2 проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили, суд робить висновок про те, що позивач за таких обставин має право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 4 статті 16-1 Закону № 2011-XII.

Колегія судідв вважає, що відповідач всупереч вимогам чинного законодавства протиправно застосував при розгляді заяви позивача та прийняття спірного рішення не чинну редакцію статті 16-1 Закону № 2011-XII, внаслідок чого порушено право позивача на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, в зв`язку з чим пункт 35 протокольного рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 8 листопада 2024 року № 34/д. яким вирішено документи ОСОБА_1 повернути на доопрацювання з метою надання документів які відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" підтверджують, що вона перебувала на утриманні загиблого (копії документів, виданих Пенсійним фондом України, які підтверджують право на призначення пенсії в разі втрати годувальника або факт призначення пенсії за загиблого, судового рішення про встановлення факту перебування на його утриманні відповідно до згаданого Закону на дату загибелі), що дають право на призначення одноразової грошової допомоги, необхідно визнати протиправним та скасувати.

Таким чином, враховуючи, що п. 35 протокольного рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 8 листопада 2024 року № 34/д. яким вирішено документи ОСОБА_1 повернути на доопрацювання є протиправним, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що необхідно зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 з доданими документами про призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану" у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця ОСОБА_2 , з яким ОСОБА_1 спільно проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу, з урахуванням правових висновків суду.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Шидловський В.Б.