Справа № 758/5982/25
Суддя: Будзан Л. Д.
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/5982/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року суддя Подільського районного суду міста Києва Будзан Л.Д., ознайомившись з матеріалами адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2025 року до Подільського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Будзан Л.Д. Справу передано судді 28 квітня 2025 року.

Дослідивши адміністративний позов разом із доданими до нього документами, суд дійшов наступного.

У позовній заяві представник позивача також просить поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови. Вказав, що постанову про накладення адміністративного стягнення позивач не отримував, розгляд адміністративної справи відбувся за його відсутності. Позивач дізнався про оскаржувану постанову 16.04.2025 під час ознайомлення з документами виконавчого провадження в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Враховуючи викладене просить суд поновити строк для подачі позовної заяви про оскарження постанови №4А-750 від 01 листопада 2024 року, винесеної ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_1 .

До позовної заяви долучено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 від 16 квітня 2025 року, з виконання постанови №4А-750, виданої 01.11.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 51000,00 гривень.

Щодо вказаного суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Конституція України гарантує право кожного на судовий захист своїх прав та інтересів, що включає також право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правова природа строку звернення до суду дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого фізична або юридична особа, орган державної влади та місцевого самоврядування можуть звернутися до суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено, передусім, необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права.

Частиною 2 ст. 286 КАС України встановлено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Суд звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії» зазначив, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Крім цього, у рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.

Як вказує ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 жовтня 2023 року (справа № 990/139/23, провадження № 11-133заі23) зазначила, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, унаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, день винесення рішення, яке оскаржується, якщо його прийнято за участю особи, або день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії.

Якщо цей день точно встановити неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому сполуку «повинна була дізнатися» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод, щоб дізнатися, яке рішення прийняте або які дії вчинені. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що причини пропуску позивачем строку на оскарження постанови про адміністративне правопорушення є поважними, тому наявні підстави для їх поновлення, що є дискреційним повноваженням суду.

При вирішенні питання про відкриття провадження у зазначеній адміністративній справі були вивчені подані матеріали. Справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та підсудна Подільському районному суду м. Києва. Підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження не встановлено.

Відповідно до ст. 12 КАС України суд здійснює адміністративне судочинство у порядку спрощеного позовного провадження при розгляді справ, незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, зокрема справ у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Визнавши матеріали такими, що відповідають вимогам ст. 160, 161 КАС України, наявні підстави для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, яку слід розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Крім того, представник позивача просить витребувати у ІНФОРМАЦІЯ_1 : копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , на підставі яких було винесено постанову №4А-750 від 01.11.2024.

Згідно до ч. 1 ст. 80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КАС України, про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду (ч. 6 ст. 80 КАС України).

Враховуючи приписи ч. 7-9 ст. 80 КАС України, особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

У разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги предмет спору, зміст заявлених позовних вимог та наявні у матеріалах справи докази, вважає, що клопотання про витребування доказів є обґрунтованими та такими, що підлягаю задоволенню.

Також, суд звертає увагу, що за приписами ч. 6 ст. 18 КАС України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Матеріали справи свідчать, що відповідачем - ІНФОРМАЦІЯ_3 не виконано процесуальний обов`язок, передбачений ст. 18 КАС України та не зареєстровано в обов`язковому порядку електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Невиконання процесуального обов`язку відповідачем щодо обов`язкової реєстрації електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі унеможливлюють направлення судом відповідачу процесуальних документів у порядку, передбаченому КАС України.

Враховуючи зазначене, суд зазначає про обов`язок ІНФОРМАЦІЯ_1 виконати вимоги ст. 18 КАС України, а саме зареєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, де відповідач, також, може ознайомитися з матеріалами справи (ч. 9 ст. 44 КАС України).

Керуючись ст. 121, 168, 171, 248 КАС України, ст. 289 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови №4А-750 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 01 листопада 2024 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 .

Поновити пропущений строк на оскарження постанови №4А-750 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 01 листопада 2024 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 .

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, - прийняти до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Клопотання представника позивача про витребування доказів, задовольнити.

Витребувати у ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ):

- копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , на підставі яких було винесено постанову №4А-750 від 01.11.2024.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Визначити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з моменту вручення йому копії цієї ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Відзив разом із додатками до нього направляються відповідачем до суду разом із підтвердженням відправлення такого відзиву із доданими до нього додатками іншим учасникам справи.

У справах, визначених статями 273-277, 280-283, 285-289 КАС України, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://pd.ki.court.gov.ua.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Леся БУДЗАН