Справа № 127/10207/25
Суддя: Воробйов В. В.
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/80/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2025 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,

за участю секретаря судового засідання Врублевської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, інспектора 1 батальйону 3 роти 1 взводу Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Дзяда Олександра Олександровича про визнання дій незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, інспектора 1 батальйону 3 роти 1 взводу Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Дзяда Олександра Олександровича про визнання дій незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що постановою серії ЕГА №1721924 від 22.03.2025 року інсектора 1 батальйону 3 роти 1 взводу Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Дзяд О.О. його було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 85,00 грн. за ч.1 ст. 182 КУпАП.

Позивач не погоджується з вказаною постановою та вважає, що в його діях відсутня подія адміністративного правопорушення. Дійсно 22.03.2025 року, в суботу, у денний час, близько 14.00 год., він проводив ремонті роботи на захищеному місці - в квартирі №32 по вул. М.Ващука, 1А у м. Вінниці, а саме кріпив інтернет кабель, тривалістю 5-10 хвилин. Сусіди прилеглих квартири були повідомлені про ці роботи та надали згоду. Разом з тим, мешканець 27 квартири (яка знаходиться поверхом нижче у протилежному боці коридору) до нього не звертався, а викликав поліцію. Раніше між ними виникали неприязні стосунки. Під час спілкування, інспектор поліції відмовився пред`явити посвідчення та назвати прізвище особи, що викликала поліцію, чим порушив вимоги ч.3 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію». Також поліцейським не було опитано мешканців сусідніх квартир, не встановлено джерело шуму, не встановлено рівень шуму. Крім того, як зазначає позивач, субота не віднесена КЗпП України до неробочих/святкових днів, тому вказаний вище Закон позивач не порушив.

На підставі викладеного, позивач просив: визнати дії інспектора незаконними, скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1721924 від 22.03.2025 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 85 грн. за ч.1 ст. 182 КУпАП, провадження у справі закрити та стягнути 605,60 грн. судового збору на його користь.

Ухвалою суду від 15.04.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду, установлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву.

24.04.2025 року до суду від представника відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що вимоги позиівача є безпідставними з таких підстав. Під час патрулювання 22.03.2025 року на службовий планшет наряду патрульної поліції роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП надійшов виклик по 102, що за адресою: м. Вінниця, вул. М.Ващука, 1А, кв. 32, про порушення тиші, а саме у вихідний день проводяться ремонтні роботи. Щодо обставин справи, прибувши на виклик, за вказаним адресом було виявлено особу ОСОБА_1 , який не заперечував відповідно до відео з портативного відеореєстратора поліцейського, що проводив ремонті роботи кріпив кабель. Щодо порушення прав передбачених ст. 268 КУпАП, то позивача було повідомлено про розгляд справи та винесення постанови; повідомлено і роз`яснено його права; клопотання щодо надання правової допомоги не надходило; позивач все розумів, клопотань не заявляв. Позивач пояснив, що в суботу 22.03.2025 року вони виконував ремонтні роботи в квартирі, де вони проживають. Згідно з ч. 4 ст. 31 Закону України «Про систему громадського здоров`я» проведення на захищених об`єктах ремонтних робіт, що супроводжуються шумом, забороняється у робочі дні з 21 години до 8 години, а у святкові та неробочі дні цілодобово. Відповідно до п. 9 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, у приміщеннях житлових будинків і гуртожитків заборонено проводити у святкові та неробочі дні цілодобово ремонті роботи, що супроводжуються шумом. Рівень шуму, що утворився під час проведення будівельних робіт, не повинен перевищувати санітарних норм. Також представник просив суд врахувати, що процедурні порушення допущенні суб`єктом владних повноважень при розгляді справи про адміністративне правопорушення не можуть бути обставиною, яка звільняє від відповідальності, у разі підтвердження правопорушення. Таким чином, розглядаючи дану справу інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, тому постанова є правомірною та не підлягає скасуванню. Враховуючи викладене вище, просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Позивач скористався своїм правом та наддав суду відповідь на відзив, згідно з якою представником відповідача не було спростовано жодного доводу, зазначеного в позовній заяві. Натомість представник зазначає, що подія адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення підтверджується лише тим, що останній не заперечив, що проводив ремонті роботи. За побудовою правова норма визначена ч. 4 ст. 32 Закону України «Про систему громадського здоров`я» є бланкетною та щодо рівню шуму відсилає до державних медико-санітарних нормативів, які встановлюють його допустимий рівень. Щодо проведення таких замірів не зазначено ні в оскаржуваній постанові серії ЕГА №1721924 від 22.03.2025 року, ні у відзиві на позовну заяву. Також у відзиві не обгрунтовано, що субота законодавством України віднесена до вихідного чи святкового дня, в які цілодобово заборонено проводити ремонтні роботи. Водночас відповідно до ст.ст. 67,73 КЗпП України субота не відноситься ні до святкових та неробочих днів, ні до вихідних днів. Тому позивач вважає, що вимоги ч. 4 ст. 32 Закону України «Про систему громадського здоров`я» він не порушив, а оскаржувана постанова не містить доказів події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 181 КУпАП та його вини. Враховуючи викладене просив задовольнити позовну заяву.

В судове засідання позивач не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність. Також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явились та про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Тому, їх неявка не є перешкодою для розгляду справи судом по суті на підставі наявних у справі доказів.

З`ясувавши повно і всебічно всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з постанови серії ЕГА №1721924 від 22.03.2025 року у справі про адміністративне правопорушення, 22.03.2025 року о 14 год. 42 хв. у м. Вінниці по вул. Миколи Ващука, 1А, ОСОБА_1 на захищеному об`єкті, а саме в квартирі проводив ремонті роботи, що супроводжувалось шумом, при цьому шум проникав за межі цього приміщення, де допускати це заборонено у вихідні дні цілодобово, чим порушив вимоги ч. 4 ст. 32 Закону України «Про систему громадського здоров`я». За вказаних обставин ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 85,00 грн. (а.с. 5).

Вказана постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1721924 від 22.03.2025 року складена інспектором 1 батальйону 3 роти 1 взводу Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Дзядом О.О., який відповідно до вимог ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч. 1 ст. 182 КУпАП.

Вважаючи постанову серії ЕГА №1721924 від 22.03.2025 року протиправною та такою, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства, ОСОБА_1 просив її скасувати.

Визначаючись щодо заявлених вимог, суд керується наступним.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року, ухваленого за поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією в межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6 Основного Закону України).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Також згідно з п. 9 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до частини першої ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

За змістом ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про систему громадського здоров`я» органи державної влади, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання та громадяни під час здійснення будь-яких видів діяльності з метою запобігання утворенню шуму і зменшення його шкідливого впливу на здоров`я людини зобов`язані: здійснювати відповідні організаційні, господарські, технічні, технологічні, архітектурно-будівельні та інші заходи із запобігання утворенню та зниження шуму до рівнів, визначених державними медико-санітарними нормативами та правилами.

Частиною 1 ст. 182 КУпАП передбачено, що порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях - тягне за собою попередження або накладення штрафу на громадян від п`яти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 182 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях.

Дослідивши відеозаписи з портативних відеореєстраторів поліцейських, долучених до відзиву на позовну заяву, та оскаржувану постанову, судом встановлено, що працівником поліції не було відібрано у сторін конфлікту письмові пояснення, не оглянуто квартиру відповідача, не встановлено достовірно джерело походження шуму та його рівень, справу було розглянуто не безпосередньо на місці вчинення правопорушення, а на сходовій площадці. Крім того, працівниками поліцї не були взяті до уваги пояснення позивача щодо неприязних стосунків із ініціатором виклику працівників поліції, а також щодо перевірки осбставин на предмет вчинення правопорушення іншими особами, оскільки ОСОБА_1 повідомив про можливість проведення ремонтних робіт також й іншими власниками квартир цього багатоквартирного житлового будинку, якими ймовірно міг створюватись шум у квартирі заявника - мешнанця кв.27.

Також суд звертає увагу на ту обставину, що відеозапис з портативних відеореєстраторів працівників поліції про подію розпочанається з 14 год. 29 хв. 22.03.2025 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 та ініціатор виклику працівників поліції мешканець квартири АДРЕСА_1 , перебувають біля квартири позивача, а не у квартирі у якій начебто виконуються ремонтні роботи, що призводить до утворення шуму чи у квартирі заявника про адміністративне правопорушення - мешканця квартири 27, у якій безпосередньо чутно шум від здійснення ремонтних робіт. В звязку з цим, суд позбавлений можливості перевірити обставину вчинення позивачем правопорушення, оскільки працівникам поліції доказ вчинення правопорушення не надано, рівень шуму не замірявся та жодних доказів не було надано суду разом із відзивом. Крім того, працівником поліції не було перевірено на предмет відповідності твердження мешканця квартири АДРЕСА_1 , що викликає сумніви у вчиненні позивачем вказаного правопорушення.

За змістом ч. 4 ст. 32 Закону України «Про систему громадського здоров`я» проведення на захищених об`єктах ремонтних робіт, що супроводжуються шумом, забороняється у робочі дні з 21 години до 8 години, а у святкові та неробочі дні - цілодобово. Власник або орендар приміщень, в яких передбачається проведення ремонтних робіт, зобов`язаний повідомити мешканців прилеглих квартир про початок таких робіт. За згодою мешканців усіх прилеглих квартир ремонтні та будівельні роботи можуть проводитися також у святкові та неробочі дні. Шум, що утворюється під час проведення будівельних робіт, не повинен перевищувати державних медико-санітарних нормативів протягом усіх періодів доби.

Таким чином, в постанові по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1721924 від 22.03.2025 року не зазначено який саме рівень шуму був у квартирі позивача ОСОБА_1 чи у квартирі заявника - №27 та дані спеціальних технічних засобів вимірювання рівня шуму.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 року у справі № 513/899/16-а.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.

У разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені ст. 251 КУпАП), які відповідно до ст. 252 КУпАП повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів надалі виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові (постанова КАС ВС від 15.11.2018 року у справі №524/5536/17).

Аналогічні правові позиції викладені у постановах КАС ВС від 13.03.2020 року справа №234/6323/17, від 31.10.2019 року справа №398/3566/16-а, від 30.05.2018 року справа №337/3389/16-а.

Натомість, як установлено судом, оскаржувана постанова серії ЕГА №1721924 від 22.03.2025 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить жодних посилань на будь-які докази, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КУпАП

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положення ст. 7 КАС України передбачає, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КУпАП.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, а відтак в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КУпАП.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1721924 від 22.03.2025 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП підлягає скасуванню.

Відповідно до змісту п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, крім іншого, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В звязку з цим, вимога позивача про визнання дій інсектора незаконними не підлягає до задоволення, оскільки ч. 3 ст. 286 КАС України вона не передбачена.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням положень ч. 1 ст.139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 3, 18, 23, 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст. 7, 9, 182, 251, 245, 251, 280, 283-284, 287, 288, 293, 294 КУпАП, ст.ст. 2, 4, 8, 9, 11, 72-77, 139, 241-244, 246, 250, 255, 268, 269, 271, 272, 286, 292, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, інспектора 1 батальйону 3 роти 1 взводу Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Дзяда Олександра Олександровича про визнання дій незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Скасувати постанову серії ЕГА №1721924 від 22.03.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.182 КУпАП - закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Вінницькій області 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять гривень 60 копійок) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк після отримання рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідачі:

Управління патрульної поліції у Вінницькій області, вул. Ботанічна, 23, м. Вінниця, 21050, код ЄДРПОУ .

інспектор 1 батальйону 3 роти 1 взводу Управління патрульної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції Дзяд Олександр Олександрович, вул. Ботанічна, 23, м. Вінниця, 21050.

Суддя: