Справа № 140/21669/23
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/21669/23 пров. № А/857/16597/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2023 року (головуючий суддя Мачульський В.В., м. Луцьк) по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЙС ОФІС» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАЙС ОФІС» звернулось в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.06.2023 №.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2023 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 16.06.2023 №.

Стягнуто з Головного управління ДПС у Волинській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЙС ОФІС» судові витрати у розмірі 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні нуль копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн. (три тисячі гривень нуль копійок).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Волинській області оскаржило його в апеляційному порядку, просить рішення суду скасувати і у задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що Головним управління ДПС у Волинській області на підставі направлень та наказу від 15.02.2023 року №272-П, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ВАЙС ОФІС» на підставі п.п. 19-1. 1.6 п. 19-1.1 ст. 19-1, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 п.п 78.1.8, п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УТ, з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2022 року декларації в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість та з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

За результатами перевірки складено акт від 07.03.2023 №2937/07-09/37425069 який надіслано платнику 08.03.2023, отримано платником 20.03.2023.

По суті встановлених порушень винесене податкове повідомлення - рішення від 16.06.2023 №, яке вручено платнику 19.07.2023.

Перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2022 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, встановлено порушення платником податків: п.44.1, 44.6 ст.44, п. 189.1 ст. 189, п.п. г) п.198.5 ст.198, п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198, ст.201 Податкового кодексу України №2755-№ від 02.12.2010 року із змінами та доповненнями, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289, оскільки ним занижено податкове зобов`язання з ПДВ до сплати на загальну суму 510227 грн., в т.ч. за березень 2022 року на суму 126176,0 грн., травень 2022 року на суму 2633,0 грн., липень 2022 року на суму 52707 грн., вересень 2022 року на суму 41928 грн., жовтень 2022 року на суму 61384 грн., листопад 2022 року на суму 100632 грн. та грудень 2022 року на суму 124767 грн.

На підставі пп. 20.1.4 п. 20.1. ст. 20, пп. 75.1.2. п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.8, п. 78.1. ст. 78 та п. 200.11 ст. 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України), у зв`язку з поданням платником податків податкової декларації за грудень 2022 року з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн, Головним управлінням ДПС у Волинській області було видано наказ від 13.02.2023 № 272-П «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ВАЙС ОФІС».

Так, відповідно до пп. 78.1.8 п. 78.1. ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється зокрема, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн.

Зі змісту пп. 78.1.8 п. 78.1. ст. 78 ПК України простежується два окремі випадки проведення документальної позапланової перевірки: перша - подання декларації, в якій заявлено до відшкодування з бюджету суми ПДВ; друга - подання декларації з від`ємним значенням з ПДВ, яке становить більше 100 тис. грн. При цьому у першому випадку позапланова перевірка проводиться за наявності підстав для перевірки, визначених у р. V ПК України.

Поряд із цим, посилання контролюючого органу в наказі на п. 200.11 ст. 200 ПК України, стосується строків проведення перевірки, які передбачені абзацом другим пункту 200.11 статті 200 ПК України, а саме: «у визначені цим пунктом терміни проводяться також документальні перевірки, передбачені підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу».

Контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання, провести документальну перевірку платника податку.

Отже, рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.

Такої позиції також дотримується Верховний Суд (серед інших у постановах від 19.02.2021 справа № 821/1235/17, від 03.05.2022 справа №140/3008/21).

Вважає, що контролюючим органом правомірно видано наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки в якому чітко зазначено підставу проведення, а саме пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України (платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн).

Крім того апелянт зазначає, що з метою проведення інвентаризації запасів здійснено 28.02.2023 року о 13.00 год. виїзд директором ТОВ «ВАЙС ОФІС» Мар`юсік В.Ф. та працівником ГУ ДПС у Волинській області Мельником І.В. до об`єктів товариства,

При виїзді встановлено неможливість проведення інвентаризації, оскільки: перебуваючими військовими відмовлено в доступі на територію належну товариству, пояснивши що на даній території розташований бойовий підрозділ; вхід на територію дозволений по спецпропускам командира військової частини. Щодо контактів командира військової частини для звернення - ними не повідомлено.

Щодо вищенаведеного, директором ТОВ «Вайс Офіс» Мар`юсік В.Ф. повідомлено: за адресою розміщення об`єктів власності (запасів) АДРЕСА_1 військові знаходяться з 25.12.2022 року; договора оренди між ТОВ «ВАЙС ОФІС» та командиром військової частини на даний час не є укладеними. Об`єкт переданий в користування військовим з повідомлення необхідності та в присутності землевпорядника Тойкутського старостинського округу Ковельської Територіальної Громади Прадійчука Анатолія Семеновича у відповідності діючого військового часу, та з умовою укладання відповідного договору. Складання такого договору унеможливлюється в зв`язку із постійними ротаціями/зміною перебуваючих військових.

Разом з тим, підлягає зазначенню наступне:

- За наявними на момент проведення інвентаризації відомостями у власності ТОВ «ВАЙС ОФІС» знаходиться:

- земельна ділянка за адресою м. Ковель, вул. Залізнична, 5 площею 0,06 га на якій розташована будівля (офісно-розважальний центр).

- земельна ділянка на праві оренди за адресою Ковельський район, с.Доротище, вул.Л.Українки,49 площею 0,25 га, на якій розташований нежитловий будинок площею 380,2 кв.м.

Згідно наданих в ході перевірки документів, даних бухгалтерського обліку та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, інших приміщень (складських, навісів, господарських будівель тощо) та площадок/територій у ТОВ «ВАЙС ОФІС» на праві власності та/або оренди не значиться.

За візуальним оглядом за адресою Ковельський район, с.Доротище, вул.Л.Українки,49, знаходиться житловий двоповерховий будинок в певній близькості до проїзджої дороги Ковель-Камінь-Каширський, та є огороджений бетонною огорожею висотою до двох метрів, за яким проглядається вільна територія. З проїжджої частини дороги щебінь не помічений, що в облікованій на балансі товариства кількості щебню 3425,45т не вважається можливим, оскільки з розрахунку наявної у товариства території 0,25га дана кількість щебню мала зайняти територію близько 0,17 га з його висотою більше двох метрів.

Відповідно до «г» п.198.5 ст.198 Податкового Кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п.189.1 ст.189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного періоду і зареєструвати в ЄРПН в терміни, встановлені цим Кодексом, для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами придбаними з податком на додану вартість, у разі якщо такі товари починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Згідно п.189.1. ст.189 Кодексу у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Таким чином, ТОВ «ВАЙС ОФІС» не забезпечено проведення інвентаризації, чим не підтверджено фактичну наявність товарно-матеріальних цінностей за адресою: с. Доротище, вул. Лесі Українки, 49 та, відповідно, не підтверджено факт використання їх в господарській діяльності підприємства/в операціях що пов`язані з виникненням об`єкту оподаткування податком на додану вартість.

Враховуючи вищевикладене, в порушення «г» п.198.5 ст.198 п.189.1 ст.189 Податкового кодексу України ТОВ «ВАЙС ОФІС» занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість за грудень 2022 року на суму 213721,47 грн.

ТОВ «ВАЙС ОФІС» як Покупцем укладено із ФГ «АГРО-ПЛЮС» як Продавцем договір поставки №07/12/22 від 07.12.2022 предметом якого визначено: Продавець зобов`язаний поставити і передати у власність Покупцю товар - систему 8С8^ а Покупець прийняти та оплатити цей товар.

Покупець оплачує поставлені товари за цінами, вказаними у видатковій накладній, на умовах даного договору в порядку і формах, які не суперечать чинному законодавству України.

Пунктом 6.3 даного Договору визначено, що ціну товару включені вартість розвантаження, завантаження товару та монтаж.

Згідно Акту приймання-передачі від 16.12.2022 року дані товари вважаються переданими Покупцю, які знаходяться за адресою с. Доротище, вул. Лесі Українки,49.

В ході перевірки ТОВ «ВАЙС ОФІС» надано Акт списання товарів №30 від 16.12.2022 року на підставі: у офісному приміщенні за адресою: м. Ковель, вул.Залізнична,5 було пошкоджено систему 8С8 ^. Тому було укладено Договір №07/12/22 від 07.12.2022 року на закупівлю нової системи 8С8 ^ та відповідно до п.6.3 Договору монтаж увійшов в ціну товару.

За даними бухгалтерського обліку вчинено запис списання даних тмц з К трах.201 «Сировина і матеріали» в Д трах.92 «Адміністративні витрати» на суму 125000 грн.

При цьому, до перевірки не надано документів, підтверджуючих виконання ФГ «АГРО-ПЛЮС» демонтажних та, відповідно, монтажних робіт даної системи.

З візуального огляду в двоповерховому офісному приміщенні за адресою м.Ковель, вул.Залізнична,5 вмонтовано металопластикові вікна 3 шт, які розділені рамою на окремі віконні секції загальною кількістю 21 шт. Даними вікнами засклено сходові марші суцільно з 1 по 2 поверх будівлі. При цьому зазначається, що за конструкцією система 8С8 ^ включає в себе скляні полотна товщиною 8-10 мм, максимальна висота яких до 2,3 м ширина до 1,0 м. Вся конструкція спирається на нижню рейку та їздить по направляючих. У складеному вигляді скляні створки ховаються одна за одною та можуть складатись у будь-який бік. Ця система встановлюється на терасах, верандах, літніх майданчиках кафе та ресторанів.

Вищенаведене свідчить про неможливість встановлення за своєю конструкцією даної системи в стіну будівлі, якою засклено сходові марші. Таким чином, ТОВ «ВАЙС ОФІС» документально не підтверджено відповідність списання даного товару та, відповідно, не підтверджено факт використання їх в господарській діяльності підприємства/в операціях що пов`язані з виникненням об`єкту оподаткування податком на додану вартість.

Враховуючи, що підприємством відповідно до наданих документів під час перевірки не надано документів, які підтверджують факт списання описаних вище товарів в межах господарської діяльності (що свідчить про відсутність таких документів на момент проведення перевірки), підприємство було зобов`язане у відповідності до п.п. г) п. 198.5 ст. 198 Податкового Кодексу України нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти податкові накладні не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати їх в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом.

Разом з тим підприємством вказаний обов`язок по визначенню податкових зобов`язань та реєстрації податкових накладних не виконано.

В порушення п.44.1, 44.6 ст.44, п. 189.1 ст. 189, п.п. г) п.198.5 ст.198 Податкового Кодексу України, від 02.12.2010 № 2755-'І із змінами та доповненнями з врахуванням вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» ТОВ «ВАЙС ОФІС» занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість за грудень 2022 року на суму 25000 грн.

Крім того встановлено, що в порушення п.201.10 ст.201, п.192.1 ст.192 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-'І із змінами та доповненнями платником не здійснено реєстрацію податкових накладних (відсутня реєстрація) в Єдиному реєстрі податкових накладних на вартість товарів, використаних в операціях, що не є господарською діяльністю платника, за грудень 2022 року на загальну суму 238721,47 грн.

В ході перевірки встановлено: Згідно інформаційних баз, наявних в контролюючому органі, ТОВ «АГРО-ПЛЮС» зареєстровано 23.04.2008 Ковельською районною державною адміністрацією; перебуває на обліку в ГУ ДПС у Волинській області області; зареєстровано платником ПДВ 03.12.2009 року; стан платника 30 - в стані переходу до іншої ДПІ; засновник ОСОБА_1 (ін. НОМЕР_1 ); керівник Рижко Олег Вікторович (ін.). За даними ІКТС «Податковий блок» ОСОБА_2 (ін.) зареєстрований 29.07.2021 року приватним підприємцем; вид діяльності 46.73- ОПТОВА ТОРГІВЛЯ ДЕРЕВИНОЮ, БУДІВЕЛЬНИМИ МАТЕРІАЛАМИ ТА САНІТАРНО ТЕХНІЧНИМ ОБЛАДНАННЯМ ТОВ «ВАЙС ОФІС» як Покупцем в особі В.о. директора Лесик З.І. та ТОВ «АГРО ПЛЮС» як Продавцем в особі директора ОСОБА_3 уклали Договір поставки №23/11/2021 від 23.11.2021 року, яким визначено: 2. Предмет договору 2.1 Піддон дерев`яний (надалі іменується «товар»). 2.2 Пиломатеріали обрізні (надалі іменується «товар»). 2.3 Напівбрус чорновий (надалі іменується «товар»). 2.4 Інші товари вказані в накладних. 3.1 Продавець зобов`язаний: - поставити і передати у власність Покупцю товар окремими партіями за домовленістю Сторін - датою поставки, партії Товару вважається дата експорту від Покупця; - керуватися даним Договором та вимогами чинного законодавства України. 3.2 Покупець зобов`язаний: - прийняти та оплатити поставлені товари відповідно до вимог даного Договору; - забезпечувати Постачальника копіями документів та інформацією, необхідними для виконання Договору, а саме: свідоцтво про державну реєстрацію або виписку, свідоцтво платника податку; - керуватися даним Договором та вимогами чинного законодавства України. - Сторони зобов`язуються: у випадку неможливості виконання однією із Сторін взятих на себе зобов`язань, попередити про це іншу Сторону; - дотримуватися комерційної таємниці і конфіденційності даного Договору; - при виконанні умов Договору підтримувати ділові контакти та вживати всіх необхідних заходів для забезпечення ефективності та розвитку їх комерційних зв`язків. 6.1 . Покупець оплачує поставлені товари за цінами, вказаними у видатковій накладній, на умовах даного Договору в порядку і формах, які не суперечать чинному законодавству України. 6.2 . Покупець може проводити попередню оплату. 6.3 В ціну товару включені вартість розвантаження, завантаження товару 6.4 Ціна на Товар вважається погодженою з моменту підписання сторонами видаткових. накладних, 6.5 .Загальна вартість даного Договору визначається вартістю товару, отриманого протягом дії цього Договору згідно видаткових накладних. Умови поставки відповідно до договору 6.1 здійснювалися транспортом продавця.

Згідно Єдиного реєстру податкових накладних ФГ «АГРО-ПЛЮС» зареєстровано податкові накладні з постачання в адресу ТОВ «ВАЙС ОФІС» товарно-матеріальних цінностей за період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року на загальну суму 4126973,81 грн. в т.ч. ПДВ 687828,97 грн., в т.ч. за грудень 2022 року на суму ПДВ 209509,40 грн. ТОВ «ВАЙС ОФІС» віднесено до складу податкового кредиту відповідних звітних періодів суму ПДВ в розмірі 588188,97 грн., в т.ч. за грудень 2022 року в розмірі 163469,40 грн.

ГУ ДПС у Волинській області спрямовано в адресу ФГ «АГРО-ПЛЮС» письмовий запит від 21.02.2023 року №426/12/03-20-07-09 про надання пояснень та їх документального підтвердження щодо здійснених взаємовідносин із ТОВ «ВАЙС ОФІС» за період з 01.11.2021 року по 31.12.2022 року. ФГ «АГРО-ПЛЮС» відповідь на даний запит надано листом від 28.02.2023 року №28/02/01 із доданням копій документів:

За проведеним аналізом наданих документів встановлено, що ФГ «АГРО-ПЛЮС» товарно-матеріальні цінності (піддони) придбано від ФОП - не платників податку на додану вартість.

Перевіркою дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні ТОВ «ВАЙС ОФІС» фінансово-господарських операцій з придбання піддонів дерев`яних від ФГ «АГРО-ПЛЮС» встановлено наступне.

Відповідно до п.83.ст.83 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Враховуючи зазначене та за результатами аналізу податкової інформації, наявної в контролюючому органі щодо взаємовідносин із контрагентами-постачальниками по ланках походження товарів встановлено:

відсутність будь-якої інформації про зберігання товарів (наявність власних або орендованих складських приміщень, угоди зберігання ТМЦ, відомості про місцезнаходження складів, їх площа, власних складських приміщень/орендодавця); відсутність можливості виконання операцій з постачання товарів та послуг наявним трудовим ресурсам;

товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Отже, товарно-транспортна накладна відноситься до первинної транспортної документації, ведення форм якої для всіх суб`єктів господарської діяльності незалежно від форм власності є обов`язковим та безпосередньо стосується предмету перевірки. Крім того, первинна транспортна документація відноситься до первинних документів, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.

Надані ФГ «АГРО-ПЛЮС» в ході перевірки ТТН:

- не містять інформації щодо часу прибуття автомобіля для завантаження та розвантаження.

- не містять інформації щодо повної адреси пункту навантаження товару.

Разом з тим апелянт зазначає: ТОВ «ВАЙС ОФІС» здійснено фінансово-господарські операції з придбання піддонів від ФОП- не платників ПДВ Рижко О.В., Лещук Ю.А. та Мар`юсік О.Ф., які згідно ТТН доставлено та розвантажено в пункті за адресою с.Любитів вул. Вокзальна,9. За даною адресою знаходяться виробничі/складські приміщення ТОВ «ВЕРБА-ВВ».

ТОВ «ВАЙС ОФІС» як Замовником укладено із ТОВ «ВЕРБА-ВВ» як Виконавцем Договір №01/01/22 про надання послуг від 01.01.2022 року предметом якого визначено: Виконавець зобовґязується надати замовнику послуги по термообробці, маркуванні, ремонту, очистці та обробці хімією піддонів деревґяних. Вартість послуг складає 11 грн. без ПДВ за 1 піддон дерев`яний.

Що свідчить про обізнаність ТОВ «ВАЙС ОФІС» ринкової ціни на виконання ТОВ «ВЕРБА-ВВ» послуг по термообробці, маркуванні, ремонту, очистці та обробці хімією піддонів деревґяних та свідоме здійснення дій з метою мінімізації податку на додану вартість, тобто одержання необґрунтованої податкової вигоди від ФГ «АГРО-ПЛЮС».

Вказані вище факти можуть свідчити про нереальність здійснення операцій з реалізації піддонів від ФГ «АГРО-ПЛЮС» для ТОВ «ВАЙС ОФІС», відповідно, про недостовірність даних первинних документів ТОВ «ВАЙС ОФІС» щодо отримання товару, штучне формування показників податкових накладних ФГ «АГРО-ПЛЮС» виключно з метою формування витрат й податкового кредиту.

Підсумовуючи вищевикладене, а саме відсутність реального походження продукції, відсутність реєстрації складських документів контрагентами постачальниками, недостатність трудових ресурсів у відповідних контрагентів, не здійснення в повній мірі розрахунків за поставлені товари, а також інші факти, викладені вище, свідчать про відсутність реального здійснення господарських операцій з придбання ТОВ «ВАЙС ОФІС» піддонів від ФГ «АГРО-ПЛЮС».

Для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та відповідно будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Отже, підсумовуючи вищенаведене, фактично мало місце оприбуткування та використання в господарській діяльності товарів, джерело походження яких не встановлене.

Необґрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійснення операцій без ділової мети, та обліком операцій без відносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника для штучного створення умов з метою мінімізації податкових зобов`язань з податку на додану вартість.

Крім того апелянт зазначає, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Результат відображений у даних бухгалтерського та відповідно податкового обліку ТОВ «ВАЙС ОФІС» фактично не настав внаслідок відсутності відповідних дій учасників такої операції, у зв`язку з імітацію купівлі-продажу у особи, яка фактично нічого не продавала.

Згідно з п.198.1. ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу».

Відповідно до п.198.3 та п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовлення товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи).

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами) згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пп. 191.1.35 ст. 191 Податкового кодексу України вжиття заходів щодо виявлення, аналізу та перевірки фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією доходів, відноситься до функцій контролюючих органів.

З наведених законодавчих положень вбачається, що підставою для виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку, що містять достовірні відомості про обсяг і зміст господарських операцій.

Враховуючи вищенаведене, на порушення п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198, ст.201 Податкового кодексу ТОВ «ВАЙС ОФІС» завищено податковий кредит з податку на додатку вартість по взаємовідносинах з ФГ «АГРО-ПЛЮС» на загальну суму 418618,30 грн.

Крім того перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду за грудень 2022 року встановлено її завищення на 147112 грн.

Відповідно до пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до вимог статті 83 ПК України, матеріали, які є підставами для висновків під час проведення перевірок: документи, визначені Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Згідно п.44.1 ст.44 Кодексу для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Пунктом 44.6 ст. 44 передбачено що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Зміст господарської операції може встановлюватися з урахуванням змісту цивільно-правових чи господарсько-правових зобов`язань сторін, але не вичерпується останнім. Господарська операція може мати місце навіть за відсутності цивільно-правових чи господарсько-правових відносин між платниками податків. Господарські операції (поставка, продаж, фінансова допомога, інвестиція тощо) є самостійним поняттям, відмінним від правочинів або господарських зобов`язань.

Наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто ті, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника податків.

Отже, основою для списання у сторони, яка передає, і оприбуткування у сторони, яка приймає ТМЦ та послуги, є первинні документи, що виконують функції підтвердження факту здійснення господарської операції або виконання договірних зобов`язань.

Виходячи з вищенаведеного, відображенню у податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, при наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію. Для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Разом з цим, бюджетне відшкодування на рахунок платника в банку декларації за грудень 2021 року неможливе без наявності належних документів, що підтверджують правомірність сум формування податкового кредиту ТОВ «ВАЙС ОФІС», оскільки лише податкові накладні не є безумовною підставою для відшкодування податку на додану вартість. Враховуючи вищевикладене, підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «ВАЙС ОФІС» відсутні.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ГУ ДПС у Волинській області на підставі направлень та наказу від 15.02.2023 року №272-П, у період з 20.02.2023 по 24.02.2023 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ВАЙС ОФІС» на підставі п.п. 19-1. 1.6 п. 19-1.1 ст. 19-1, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 п.п 78.1.8, п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755- VI, з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2022 року декларації в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість та з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

За результатами перевірки складено акт від 07.03.2023 №2937/07-09/37425069 (а.с.7-32).

Перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2022 року у декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, встановлено порушення платником податків: п.44.1, 44.6 ст.44, п. 189.1 ст. 189, п.п. г) п. 198.5 ст.198, п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198, ст.201 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року із змінами та доповненнями, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289, оскільки ним занижено податкове зобов`язання з ПДВ до сплати на загальну суму 510227 грн., в т.ч. за березень 2022 року на суму 126176,0 грн., травень 2022 року на суму 2633,0 грн, липень 2022 року на суму 52707 грн, вересень 2022 року на суму 41928 грн., жовтень 2022 року на суму 61384 грн., листопад 2022 року на суму 100632 грн. та грудень 2022 року на суму 124767 грн.

На підставі вищевказаного акту були винесені податкові повідомлення-рішення:

- № від 05.04.2023, згідно якого збільшено податкове зобов`язання по податку на додану вартість в сумі 36473 гри 80 коп. ( в т.ч. 33158 грн - основний платіж та 3315,80 грн - штрафна санкція);

- № від 05.04.2023, згідно якого збільшено податкове зобов`язання по податку на додану вартість в сумі 561249 грн 70 коп. (в т.ч. 510227 грн - основний платіж та 51022,70 грн - штрафна санкція);

- № від 05.04.2023, згідно якого зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 113954грн.

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями позивач оскаржив їх в адміністративному порядку шляхом подання скарги від 28.04.2023 (а.с.48-50).

За результатами розгляду скарги рішенням ДПС України від 12.06.2023 №14888/6/99-00-06-01-0506 скаргу задоволено частково.

В подальшому на підставі рішення ДПС України від 12.06.2023 №14888/6/99-00-06-01-0506 було сформовано податкове повідомлення рішення № від 16.06.2023, яким позивачу встановлено завищення сум податкового кредиту по взаємовідносинах із ризиковим контрагентом ФГ «АГРО ПЛЮС» на суму 124767 грн. за застосовано штрафні санкції в сумі 12476,70 грн.

Не погоджуючись з прийнятими податковим повідомленням-рішенням № від 16.06.2023, ТОВ «ВАЙС ОФІС» звернулося до Волинського окружного адміністративного суду з даним позовом.

Постановляючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що згідно підпункту14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Статтею 44 ПК України встановлено вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, а також документального підтвердження виконання вимог податкового та іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (пункт44.1 статті 44 ПК України).

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей39та39-2цьогоКодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності, та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії) (пункт44.3 статті 44 ПК України).

У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті86.7 статті 86цьогоКодексуплатник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності (пункт44.6 статті 44 ПК України).

За змістом підпункту14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом198.1 статті 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до пункту198.2 статті 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п.198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом193.1 статті 193цьогоКодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом198.5 статті 198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту189.1 статті 189цьогоКодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу(крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом196.1.7 пункту 196.1 статті 196цьогоКодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом197.1.28 пункту 197.1 статті 197цьогоКодексута операцій, передбачених пунктом197.11 статті 197цьогоКодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом189.9 статті 189цього Кодексу).

Відповідно до пункту198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом201.11 статті 201цьогоКодексу.

За змістом пункту200.4 статі 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту200-1.3 статті 200-1цьогоКодексуна момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з пункту201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При цьому суд першої інстанції вірно врахував що наявність податкової накладної та факт реєстрації податкової накладної в ЄРПН не є єдиною та достатньою підставою, яка надає право платнику податку на додану вартість на віднесення сум сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість до податкового кредиту, оскільки таке право виникає за правилами приписів п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198 ПК України, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг (постанова Верховного Суду України від 16.06.2020 у справі №400/987/19).

Для підтвердження фактичного здійснення господарської операції, підприємство повинно мати відповідні належно оформлені документи, які в сукупності мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податкового обліку.

Також платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій, зокрема формування податкового кредиту з ПДВ та його подальше бюджетне відшкодування. Крім того, прояв такої обачності й обережності при виборі постачальника послуг та вчинення будь-яких дій на предмет перевірки податкової «доброчесності» контрагента, зокрема за доступними електронними базами даних на сайті контролюючого органу, перевірки загальнодоступної інформації щодо наявності кримінальних проваджень за участю контрагента, в подальшому свідчитимуть на користь висновку, що платником податків вжито належні та достатні дії щодо його обізнаності на предмет податкової «надійності» такого контрагента та вказуватимуть на правомірність формування податкового обліку за господарськими операціями з такими контрагентами (постанова Верховного Суду України від 26.06.2018 у справі№816/1422/17).

Складання первинних документів здійснюється з врахуванням сутності господарської операції (відносин); відповідності змісту операції, що зафіксовані в документах, реальним обставинам; прийняття до обліку та виконання лише документів на операції, що не суперечать нормативно-правовим актам, не завдають шкоди державі, підписаних уповноваженими на те особами; введення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності з обов`язковим врахуванням вимог, встановлених відповідними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку.

Якщо ж фактичного здійснення господарської діяльності не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення бухгалтерського обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбаченні чинним законодавством. З урахуванням викладеного, для підтвердження даних бухгалтерського обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, відображенню у податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, а не та, зміст якої лише був відображений в первинних документах. Тому, така господарська операція спрямована лише на формування платником валових витрат та податкового кредиту у зв`язку із відображенням її змісту у первинних документах.

З огляду на вказане суд першої інстанції правильно вказав, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

При цьому судом вірно враховано, що Згідно зі статтею 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати обов`язкові реквізити, передбачені даною статтею.

Підпунктом134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Відтак правильним є твердження, що правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкового кредиту виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції. Водночас, наведені вище норми податкового законодавства у взаємозв`язку з приписами законодавства з питань бухгалтерського обліку та звітності визначають окремі випадки, за яких неможливе формування валових витрат та податкового кредиту, зокрема, це: не пов`язаність здійсненої операції (понесених витрат) з господарською діяльністю покупця (придбання товарів/послуг без мети їх використання у господарській діяльності); фіктивність операцій/нездійснення оподатковуваних операцій; видача податкової накладної особою, яка не є платником податку на додану вартість; відсутність у платника податків юридично значимих первинних документів (постанова Верховного Суду від 04.04.2018 у справі №810/4751/13-а).

Документи, видані від імені суб`єктів господарювання - контрагентів позивача не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами, та як наслідок не можуть визнаватися такими, що посвідчують факт придбання товарів, оскільки вказані обставини є доказом неналежного виконання договірних відносин та штучності укладених правочинів (постанова Верховного Суду від 30.08.2019 справа №2а-12436/11/2670).

Для підтвердження реальності господарських операцій наявність первинних документів є обов`язковою умовою, проте не виключною, адже наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування як витрат так і податкового кредиту, а отже обов`язковою умовою для підтвердження реальності є також встановлення реального руху активів в процесі господарських операцій.

При цьому про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, у тому числі і наявність таких обставин: відсутність первинних документів обліку, відсутність економічної доцільності проведення відповідних господарських операцій, неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку, та інші обставини, які в сукупності можуть свідчити про вчинення операцій, що не мають на меті досягнення позитивного економічного ефекту, натомість мають на меті отримання неправомірної вигоди, у тому числі преференцій з боку держави (податковий кредит) (постанова Верховного Суду від 28.02.2020 у справі №826/4567/15).

Як уже згадувалось вище з акту перевірки(акт №2937/07-09/37425069 від 07.03.2023) вбачається, ТОВ «ВАЙС ОФІС» не забезпечено проведення інвентаризації, чим не підтверджено фактичну наявність товарно-матеріальних цінностей за адресою: с. Доротище, вул. Лесі Українки, 49 та, відповідно, не підтверджено факт використання їх в господарській діяльності підприємства/в операціях що пов`язані з виникненням об`єкту оподаткування податком на додану вартість, а саме: Портландцемент ПЦ ІІ/А- Ш500Р-Н в кількості 140,35т на суму 400 000 грн., Секція огорожі 3D2000*2500*4 ф5,0*5,0*200 ОЦ+КФД в кількості 9 шт на суму 23400,0 грн., щебінь базальтовий в кількості 3425,45 т на суму 645207,37 грн., - всього на загальну суму 1068607,37 грн. Враховуючи вищевикладене, в порушення «г» п.198.5 ст.198 п.189.1 ст.189 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ із змінами та доповненнями ТОВ «ВАЙС ОФІС» занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість за грудень 2022 року на суму 213721,47 грн.

При цьому, контролюючим органом встановлено нереальність здійснення операцій з реалізації піддонів від ФГ «АГРО-ПЛЮС» для ТОВ «ВАЙС ОФІС», відповідно, про недостовірність даних первинних документів ТОВ «ВАЙС ОФІС» щодо отримання товару, штучне формування показників податкових накладних ФГ «АГРО-ПЛЮС» виключно з метою формування витрат й податкового кредиту, що в результаті призвело до порушення позивачем вимог п.44.1, 44.6 ст.44, п.189.1 ст.189, п.п. г) п.198.5 ст.198, п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6, ст.198, ст..201 ПК України, та як наслідок підприємством завищено показників рядка 19 декларації на суму 147112,00 грн, відповідно встановлено заниження ПДВ на суму 408896 грн., завищення заявленого бюджетного відшкодування на суму 101331,00грн.

Надаючи оцінку зазначеним обставинам, суд першої інстанції підставно не погоджується із вказаними висновками перевірки, з огляду на те, що в акті перевірки зазначено, що податковим органом не заперечується факт придбання ТМЦ товариством «ВАЙС ОФІС». Якщо ж відбулось фактичне здійснення господарської операції, а саме придбання послуг, то помилки, допущені при складанні документів або їх відсутність не може бути підставою вважати її недійсною.

Також суд першої інстанції слушно зауважив, що податковий кодекс не забороняє будь-кому проводити господарські операції із контрагентами, які не є платниками ПДВ. Законодавством не надано повноважень податковому органу аналізувати можливість чи неможливість певних трудових ресурсів виконати ту чи іншу роботу, відтак таке твердження податкової являється надуманим та поверхневим. Водночас, в акті перевірки констатовано, що піддони, що придбавались товариством були спочатку передані для здійснення обробки та дезінфекції на ТОВ «ВВ-Верба», яке має достатні виробничі, рубові та фінансові можливості для виконання будь-яких завдань із піддонами. Саме із складського майданчика ТОВ «ВВ-Верба» відбувалась реалізація піддонів та завантаження силами даного товариства піддонів на транспорт.

Крім того, правильним є твердження, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.

При цьому, позивач не наділений правами контролюючих органів та не має можливості перевірити можливість та правильність оформлення працівників, наявність у фізичних осіб-підприємців матеріальних ресурсів чи дозволів на здійснення певних видів діяльності, таким чином можливі порушення, які могли мати місце у їх господарській діяльності не можуть бути підставою для того, щоб ставити під сумнів реальність здійснення операцій.

Таким чином, аналізуючи приписи Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» про те, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, правильним є висновок суду першої інстанції, що аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку. При цьому, кожна з вказаних вище обставин не може бути самостійним беззаперечним свідченням (доказом) відсутності реального характеру господарських операцій, проте наявність таких обставин в сукупності, що має бути встановлено судом, може свідчити на користь висновку про неможливість фактичного проведення (вчинення) господарських операцій.

На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

У матеріалах справи наявна інформація щодо дослідження контролюючим органом первинних бухгалтерських документів під час проведення перевірки, при цьому у контролюючого органу відсутні зауваження щодо наявності недоліків чи дефектів, які ставлять під сумнів реальність господарських операцій.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції підставно вважав, що відповідачем не підтверджено висновки, встановлені під час перевірки, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 16.06.2023 № підлягає скасуванню, оскільки у матеріалах справи відсутні докази, які би підтвердили його правомірність.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, відтак рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області - залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2023 року у справі №140/21669/23 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула