Справа № 520/27886/23
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Заічко О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 р. Справа № 520/27886/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Заступника начальника - начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Диняка Ярослава Валерійовича на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2024, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 20.02.24 по справі № 520/27886/23

за позовом ОСОБА_1

до Тимчасово виконуючого обов`язки начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Диняка Ярослава Валерійовича (заступника начальника - начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції в Харківській області) , Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції

про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 , апелянт 1) звернувся до суду з адміністративним позовом до Тимчасово виконуючого обов`язки начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Диняка Ярослава Валерійовича (далі - відповідач 1, апелянт 2), Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач 2, УПП в Харківській обл. ДПП) в якому просив:

- визнати протиправними дії заступника начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Диняка Я. В. у ненаданні відповіді в частині розгляду питання надання копії висновку дисциплінарної комісії на його скаргу від 07.12.2022;

- зобов`язати заступника начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Диняка Я. В., виконати вимоги ст.18 Закону України «Про звернення громадян», а саме надати йому відповідь на скаргу від 07.12.2022 стосовно надання копій висновку дисциплінарної комісії.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 у справі № 520/27886/23 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.

Визнано протиправними дії УПП в Харківській області ДПП у ненаданні відповіді на скаргу ОСОБА_1 від 07.12.2022 у частині розгляду питання надання копії висновку дисциплінарної комісії .

Зобов`язано УПП в Харківській області ДПП надати ОСОБА_1 відповідь на його скаргу від 07.12.2022 у частині розгляду питання надання копії висновку дисциплінарної комісії.

Не погодившись повністю із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну, в якій просив рішення суду скасувати частково, ухваливши нове рішення, яким змінити судове рішення у резолютивній частині наступним змістом: «Визнати протиправними дії тимчасово виконуючого обов`язки начальника УПП в Харківській області ДПП Диняка Я. В. у ненаданні відповіді на скаргу ОСОБА_1 від 07.12.2022 у частині розгляду питання надання копії висновку дисциплінарної комісії. В іншій частині просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

В обґрунтування заявлених вимог скарги зазначає, що за приписами ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» посадові особи органів державної влади, яким у спірних правовідносинах є тимчасово виконуючий обов`язки начальника УПП в Харківській області ДПП Диняк Я. В., зобов`язані особисто організувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи. За переконанням скаржника саме у тимчасово виконуючого обов`язки начальника УПП в Харківській області ДПП Диняка Я. В. виникає виключно особиста індивідуальна відповідальність посадової особи щодо виконання вимог Закону України «Про звернення громадян».

Відповідач 1, не погодившись з рішенням суду першої інстанції теж подав апеляційну скаргу з вимогами про скасування оскаржуваного рішення та прийняття нового судового рішення про відмову у задоволенні позову. На підтвердження своїх вимог стверджує про порушення норм матеріального права та неповне з`ясування судом обставин справи. Зокрема, розгляд звернення позивача відбувався у відповідності до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», про що свідчить направлений 06.01.2023 на його адресу лист про продовження строку розгляду звернення до 45 днів та 23.01.2023 лист про результати розгляду поданої скарги. Також апелянт 2 звертає суду увагу на те, що проведення службових розслідування та розгляд звернень громадянина регулюється різними нормативно-правовими актами. В даному випадку Закон України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України» не визначає обов`язку надавати копії матеріалів службового розслідування особам, які не є поліцейськими, стосовно яких проведене службове розслідування. Водночас про результати проведення службового розслідування та застосовані заходи дисциплінарного впливу було проінформовано позивача листом від 12.04.2023, а листом від 13.04.2023 позивачу було направлено копію висновку службового розслідування. Повторне направлення копії зазначеного висновку було здійснене листом від 08.12.2023 як на електронну пошту позивача, так і рекомендованим листом.

Ні позивач, на відповідачі правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Відповідно до положень ч.1 ст. 308 , п.3 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі КАС України) розгляд справи проведено в порядку письмового провадження за наявними у ній доказами та в межах доводів та вимог поданих сторонами апеляційних скарг.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг в їх межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального та матеріального права, виходить з наступного.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України "Про звернення громадян" №393/96-ВР від 02.10.1996 (далі Закон №393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За приписами статті 3 Закону №393/96-ВР заява (клопотання) звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Відповідно до статті 7 Закону №393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Статтею 15 Закону №393/96-ВР передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, медіа, посадової особи, відповідно вимог ст. 16 Закону №393/96-ВР, подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Частиною першою статті 18 Закону №393/96-ВР регламентовано, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Згідно з частиною 1 статті 20 Закону №393/96-ВР, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Згідно з частиною першою статті 19 Закону №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У контексті цього спору, що виник у зв`язку із розглядом органом поліції скарги позивача, суд адміністративної юрисдикції дає правову оцінку власне діям адресата цього звернення на предмет повноти, своєчасності, належності розгляду такого звернення у зіставленні з вимогами Закону № 393/96-ВР (відповідна правова позиція сформована ВС в постанові від 02.07.2020 у справі № 817/1490/18).

Водночас оцінка дій відповідачів надається судом апеляційної інстанції з врахуванням діючих на час спірних правовідносин норм Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.11.2017 № 930 (далі Порядок № 930) саме з метою забезпечення реалізації громадянами конституційного права на звернення, відповідно до приписів Закону № 393/96-ВР

Згідно пункту 13 Порядку №930, усі звернення громадян, що надходять до органів (підрозділів) поліції, підлягають обов`язковій класифікації за встановленими ст. 3 Закону 817/1490/18 видами, а саме: пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) та скарги:

пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, удосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства;

заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та законодавством їхніх прав та інтересів або повідомлення про порушення законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо;

скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно п.1 розд. IV Порядку №930, керівники органів (підрозділів) поліції та їх заступники під час розгляду звернень громадян вивчають суть порушених у них питань, у разі потреби вимагають у виконавців матеріали попередніх перевірок за цими зверненнями, направляють працівників органів (підрозділів) поліції на місця для перевірки викладених у зверненнях фактів та вживають інших заходів для об`єктивного вирішення порушених авторами звернень питань.

Згідно п. 5 розд. IV Порядку №930, звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, ужито необхідних заходів і заявникам надано ґрунтовні та вичерпні відповіді.

Вимогами п. 13 розд. IV Порядку №930 передбачено, що відповідь за результатами розгляду звернення в обов`язковому порядку надає орган (підрозділ) поліції, який його отримав або до компетенції якого належить вирішення порушених у зверненні питань, та підписує керівництво цього органу.

За кожною скаргою громадян на наявність порушень чи недоліків у роботі органів (підрозділів) поліції або на дії (бездіяльність) поліцейських проводиться ретельна перевірка органом чи підрозділом поліції, до якого звернувся зі скаргою громадянин, або тим органом (підрозділом) поліції, якому доручено проведення відповідної перевірки керівництвом Національної поліції України (п. 2 розд. V Порядку).

Рішення за розглядом скарги громадянина приймає керівник органу (підрозділу) поліції (або його заступник), у провадженні якого знаходиться скарга.

У разі визнання скарги громадянина обґрунтованою або такою, що підлягає задоволенню, забезпечується повнота і своєчасність її розгляду, приймаються рішення відповідно до законодавства України і негайно вживають заходів щодо поновлення порушених прав громадянина (п. 4 розд. V Порядку №930).

У разі необхідності підпорядкованому органу (підрозділу) поліції може бути доручено проведення додаткової перевірки конкретних обставин чи відомостей (фактів), викладених у зверненні громадянина, відповідно до законодавства України (п. 4 розд. V Порядку №930).

Громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів (підрозділів) поліції, має право ознайомитися з матеріалами перевірки. Ознайомлення з матеріалами перевірки здійснюється з урахуванням вимог Закону України «Про захист персональних даних» (п. 5 розд. VI Порядку №930).

В ході судового розгляду було встановлено, що у своїй скарзі від 07.12.2022 позивач стверджував про те, що 18.06.2022 відносно нього поліцейським ОСОБА_2 були застосовані неправомірні дії, а саме: його безпідставно звинуватили у тому, що він знаходиться в наркотичному стані та поліцейській наполягав на слідуванні до медичного закладу для встановлення наркотичного оп`яніння, при цьому у поліцейського була вимкнута нагрудна камера.

Скаржником зазначалося, що в порушенні інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, подія не зафіксована в автоматичному режимі. Було вказано на порушення з боку поліцейського вимог діючого законодавства України та Наказів МВС України, зокрема поліцейським ОСОБА_2 .

У скарзі позивач вимагав розпочати службове розслідування щодо дій поліцейського, який порушив вимоги Закону України «Про Національну поліцію», Наказів МВС України, Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», за наслідками якого притягнути дану посадову особу до дисциплінарної відповідальності.

Також ОСОБА_1 просив надати оригінал відповіді та копію висновку дисциплінарної комісії на його поштову адресу та електронну пошту.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, виходив з того, що встановлена Законом України «Про звернення громадян» правова процедура спрямована на забезпечення загального принципу юридичної визначеності, складовою якої є принцип легітимних очікувань як один з елементів принципу верховенства права, тобто особа правомірно очікує отримати у передбачений законом спосіб відповідь на порушене перед суб`єктом, якому адресовано звернення, питання відповідно та у спосіб, передбачений законом.

При цьому суд першої інстанції в якості відповіді на звернення позивача взяв до уваги виключно лист Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області від 12.04.2023 за № 5662 41/14/02-2023, у якому зазначено що відносно поліцейського проведено службове розслідування, щодо події яке мало місце 16.08.2022 під час складання відносно позивача адміністративних матеріалів за ч.1 ст. 130 КУпАП, про що стало відомо зі скарги позивача від 12.12.2022. Також повідомлялось, що за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія прийшла до висновку в установленому порядку до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 застосувати заходи дисциплінарного впливу, згідно з Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України».

Суд першої інстанції дійшов висновку, що надана позивачу відповідь носить виключно поверхневий пізнавальний характер, оскільки листом заступника начальника Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Харківській області Я.В.Диняка від 12.04.2023 за № 5662 41/14/02-2023 не надано відповіді на поставлені адресантом питання і жодним чином не вирішено порушені ним вимоги, що не може визнаватися обґрунтованим і правомірним, адже Законом №393/96-ВР регламентовано надавати відповіді на всі питання, які викладені у скарзі та належать до компетенції органу.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та не відповідають вимогам норм матеріального права.

Так, судом першої інстанції проігноровані надані відповідачем докази розгляду поданої позивачем скарги від 07.12.2022 у відповідності до вимог ст. 20 Закону №393/96-ВР. Зокрема, 06.01.2023 за вих. №М-835/41/02-2023 ОСОБА_1 було направлено лист (а.с. 28) про продовження строку розгляду його звернення до 45 днів у зв`язку з необхідністю додаткового вивчення викладених у скарзі стверджень щодо порушень поліцейськими діючого законодавства.

Остаточний розгляд звернення ОСОБА_1 (в межах встановленого ст. 20 Закону №393/96-ВР) 45-денного строку підтверджується наданням відповіді на його скаргу від 23.01.2023 за вих. № М-825/41/14/02-2023 (а.с. 29), в якій позивача проінформовано про результати розгляду поданої 07.12.2022 скарги. У відповіді зазначено, що викладені у скарзі відомості після їх вивчення є підставою для призначення службового розслідування, оскільки дії працівників Управління патрульної поліції в Харківській області мають ознаки порушення ними службової дисципліни.

Матеріали справи містять підтвердження призначення та проведення службового розслідування стосовно порушення службової дисципліни інспектором взводу №2 роти №3 батальйону №1 Управління поліції в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 , що виразилось у незабезпеченні здійснення безперервної відеофіксації за допомогою портативного відеореєстратора № 472794 та інспектором взводу №2 роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , що виразилось у не відстороненні 16.08.2022 від керування транспортним засобом водія ОСОБА_1 під час складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст.130 КУпАП, відповідно до отриманої скарги позивача 12.12.2022 за вх. № М-825.

Водночас оцінка такого службового розслідування на предмет строків та повноти його проведення судом не здійснюється з огляду на предмет та підстави позову ОСОБА_1 стосовно поданої та розглянутої скарги за приписами Закону №393/96-ВР.

Адже порядок накладення дисциплінарних стягнень врегульовано Законом України «Про Дисциплінарний статут національної поліції України» № 2337-VIII (далі Закон № 2337-VIII), статтею 14 якого визначено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

В даному випадку саме за скаргою позивача були виявлені обставини, які зумовили призначення службового розслідування за наказом УПП в Харківської області від 15.02.2023 №53. Проте права позивача на участь у такому розслідуванні та отримання відповідних письмових результатів за наслідками його розгляду не регулюється нормами Закону №393/96-ВР.

Нормативне упорядкування службового розслідування у Національній поліції було здійснено Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893, яким затверджено: 1) Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі Порядок № 893); 2) Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України (далі Положення).

Згідно п.1 розд. II Порядку № 893, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Розділом V Порядку № 893 передбачено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються ст. 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Отже, приписами Порядку № 893 не передбачено проведення службового розслідування у строки та у відповідності до норм Закону №393/96-ВР.

Згідно п.2 та п. 9 розд. VI Порядку № 893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника.

Проте зазначеними нормативними актами не передбачено обов`язку надання копії висновку службового розслідування особі, за результатами розгляду скарги якої було призначено таке службове розслідування.

Вимоги позивача про надання копії висновку дисциплінарної комісії також не можуть бути обґрунтовані нормами Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки за ст. 1 зазначеного закону публічною інформацією є відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно скарга позивача не може вважатися інформаційним запитом, оскільки для відповіді на неї необхідно було створити інформацію (в даному випадку призначити та провести службове розслідування).

Водночас скарга позивача є реалізацією саме права на звернення, коли особа повідомляє у посадовій особі певну інформацію з метою спонукати її до вчинення дій правового чи організаційно-адміністративного характеру, в яких зацікавлена ця особа.

З огляду на імперативні приписи законодавства колегія суддів констатує відсутність для відповідачів будь-якого іншого правильного способу реагування на скаргу позивача, аніж надання на неї обґрунтованої відповіді від 23.01.2023 за вих. № М-825/41/14/02-2023 (а.с. 29), в якій позивача проінформовано про ініціювання проведення службового розслідування (вчинення дій організаційно-адміністративного характеру) за доводами, викладеними у його скарзі, за результатами проведення якого буде надано остаточну оцінку діям працівників Управління патрульної поліції в Харківській області.

Додатковим підтвердженням відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача надати копії висновку дисциплінарної комісії є наявні в матеріалах справи докази направлення на адресу позивача копії висновку службового розслідування від 16.03.2023 листом від 13.04.2023 № 3707/41/14/02-2023, повторно рекомендованим листом від 08.12.2023 № 13560/41/14/02-2023 та на вказану у скарзі електронну пошту.

Адже ефективний засіб правого захисту можливий за наявності двох обов`язкових умов: забезпечення поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. В даному випадку право позивача на отримання копії акту службового розслідування (у випадку підтвердження про його порушення в ході судового розгляду) не підлягало б поновленню, зважаючи на отримання ним бажаного результату (зважаючи на направлення копії акту на електронну пошту та рекомендованим листом).

Зазначене на вищевикладене колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів та вимог поданої відповідачем1 апеляційної скарги про скасування судового рішення та прийняття нового про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги позивача вказаних висновків не спростовують, оскільки не ґрунтуються на нормах матеріального права та є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, наявність у тимчасово виконуючого обов`язки начальника УПП в Харківській області ДПП Диняка Я. В. особистої індивідуальної відповідальності посадової особи щодо виконання вимог Закону №393/96-ВР не свідчить про порушення ним вимог зазначеного закону.

Доводи позивача про обов`язок відповідача надати копію акту службового розслідування від 16.03.2023 (проведення якого регламентується нормами Закону № 2337-VIII та Порядку № 893) як належну відповідь на його скаргу від 07.12.2022, тобто поза межами встановлених Законом №393/96-ВР та Порядком №930 строків розгляду звернень, проте на підставі їх норм, є необґрунтованими з урахуванням вище зазначеного..

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керуєтьсяст. 322 КАС України,ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язанийз належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення вимог поданої відповідачем апеляційної скарги про скасування рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 у справі № 520/27886/23 та прийняття постанови про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Вимоги поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги задоволенню не підлягають, зважаючи на їх необґрунтованість.

З огляду на вимоги ст. 139 КАС України та результати апеляційного перегляду оскарженого рішення суду першої інстанції, обставини судового розгляду, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу заступника начальника - начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Диняка Ярослава Валерійовича задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року по справі № 520/27886/23 скасувати.

Ухвалити постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій заступника начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Диняка Ярослава Валерійровича у ненаданні відповіді в частині розгляду питання надання копії висновку дисциплінарної комісії на його скаргу від 07.12.2022 залишити без задоволення. .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін