Справа № 240/16873/20
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м. Житомир справа № 240/16873/20

категорія 111020200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Житомирській області до Приватного підприємства "Адлєр" про застосування арешту коштів,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Житомирській області (далі-позивач) до Приватного підприємства "Адлер" (далі відповідач), в якій позивач просить суд застосувати арешт коштів на рахунках у банку, що обслуговують такого платника податків.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.5 п.78.1 ст. 78 ПК України, та відповідно до наказу начальника ГУ ДПС у Житомирській області № 863 від 07.08.2020 «Про проведення фактичної перевірки ПП "Адлер"" та направлень на перевірку від 10.08.2020 №1206, №1207, №1208 перевіряючими контролюючого органу, 10.08.2020 здійснено виїзд для проведення фактичної перевірки. У зв`язку з відмовою платника податків у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, начальником ГУ ДПС у Житомирській області, 10.08.2020 о 16 год. 45 хв. прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків, відповідно до вимог статті 94 ПК України. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачу встановлений строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався.

16 грудня 2020 ухвалою суду зупинено провадження у справі.

10 грудня 2024 ухвалою суду провадження у справі поновлено.

Згідно з ч. 4ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, установив наявність достатніх підстав для прийняття рішення у справі.

Судом установлено та матеріалами справи підтверджено, що ПП "Адлер", як юридична особа перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Житомирській області.

На підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.2, пп.80.2.5 п.80 ПК України, начальником ГУ ДПС у Житомирській області видано наказ № 863 від 07.08.2020 "Про проведення фактичної перевірки ПП"Адлер", яким наказано провести фактичну перевірку ПП"Адлер"" з 10.08.2020 тривалістю 10 діб, за період діяльності з 01.07.2019 року за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника: Житомирська область, м. Житомир, вул. Авіаторів, буд.9, щодо дотримання вимог, встановлених законодавством України, при здійсненні виробництва, зберігання та обігу підакцизних товарів.

На виконання зазначеного наказу видані направлення на перевірку від 10.08.2020 №1206, №1207, №1208.

10.08.2020 податковим органом складений акт №299/06-30-32-05 про відмову в допуску до проведення фактичної перевірки ПП "Адлер" за змістом якого зазначено, що головним бухгалтером підприємства 10.08.2020 о 15:50 було відмовлено в допуску до проведення перевірки.

10.08.2020 о 16:45 начальником ГУ ДПС у Житомирській області прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків, відповідно до вимог ст. 94 ПКУ.

Не погодившись з наказами відповідач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління ДПС у Житомирській області №863 від 07.08.2020року "Про проведення фактичної перевірки ПП "Адлер", та про визнання протиправним та скасувати рішення начальника Головного управління ДПС у Житомирській області №1 "Про застосування адміністративного арешту майна платника податків" від 10.08.2020, яким застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків ПП"Адлер".

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року по справі №240/13358/20, у задоволенні позовних вимог ПП"Адлер" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу і рішення відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року по справі №240/13358/20 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Адлер" залишено без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27жовтня 2020 року - без змін.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Статтею 80 Податкового кодексу України чітко визначено порядок та підстави проведення фактичної перевірки, а саме наступними нормами:

Пункт 80.1 статті 80 Податкового кодексу України - фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Пункт 80.2 статті 80 Податкового кодексу України - фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- підпункт 80.2.1 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України - у разі коли за результатами перевірки інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення плат податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникла необхідність перевірки таких фактів;

- підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків, законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності пат ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

- підпункт 80.2.3 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України - письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;

- підпункт 80.2.4 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України - неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в час виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав зокрема у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Процедура і підстави застосування адміністративного арешту визначені нормами ст.94 Податкового кодексу України (далі -ПК України).

Визначення адміністративного арешту, як виняткового способу забезпечення виконання обов`язків платника податків, наведене в п.94.1 ст.94 ПК України, за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна.

Згідно з підпунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, арешт майна може бути застосований контролюючими органами лише за наявності обставин, вичерпний перелік яких наведено у підпунктах 94.2.1 - 94.2.7 пункту 4.2 статті 94 Податкового кодексу України, зокрема якщо з`ясовується одна з таких обставин: пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до пункту 94.3 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Згідно з пунктом 94.4 статті 94 ПК України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Пунктом 94.5 статті 94 Податкового кодексу України передбачено, що арешт майна може бути повним або умовним. Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону. Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення (абзац 2 пункту94.5 статті 94 Податкового кодексу України).

Арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 ПК України здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються за наявності однакових підстав і розрізняються лише процедурою застосування - або за рішенням керівника контролюючого органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Системний аналіз положень ст.94 Податкового кодексу України не дає підстав для висновку, що адміністративний арешт коштів платника податків є похідним від адміністративного арешту майна, відмінного від коштів, і може бути застосований судом виключно у випадку існування рішення контролюючого органу про накладення арешту на майно платника податків.

Положення ст.94 Податкового кодексу України не визначає послідовності процедур застосування адміністративного арешту майна та адміністративного арешту коштів.

Натомість, приписи ст.94 Податкового кодексу України викладаються в єдиному контексті та відповідні правові норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків.

Висновки аналогічного характеру викладено в постанові Верховного Суду від 23.04.2021 у справі №640/20759/18.

Аналіз вищевказаних норм Податкового кодексу України дає підстави для висновку, що арешт на кошти платника податків накладається за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України.

Відтак, при вирішенні даного спору та установлення наявності чи відсутності підстав для застосування до Приватного підприємства "Адлер" адміністративного арешту коштів слід встановити наявність чи відсутність законних підстав для проведення перевірки відповідача, дотримання позивачем процедури її призначення.

Тобто, законодавець чітко визначив, що однією із підстав для застосування адміністративного арешту майна є відмова платника податків від проведення фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Отже, застосування адміністративного арешту з наведеної підстави можливе у разі дотримання таких умов:

1) відмова платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної перевірки;

2) вказана перевірка проводиться за наявності законних підстав для її проведення.

Судом установлено, що рішення про застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків до Приватного підприємства "Адлер" прийняте у зв`язку з відмовою останніх від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки.

У свою чергу, фактична перевірка відповідача призначена наказом Головного управління ДПС у Житомирській області № 863 від 07.08.2020.

Враховуючи те, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року по справі №240/13358/20, яке набрало законної сили, підтверджено правомірність та обґрунтованість наказу Головного управління ДПС у Житомирській області "Про проведення фактичної перевірки ПП"Адлер" № 863 від 07.08.2020, у позивача були законні підстави для проведення документальної планової виїзної перевірки відповідача.

Згідно з частиною 1статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Крім цього, частиною 4 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, суд дійшов висновку про наявність у Головного управління ДПС у Житомирській області достатніх правових підстав для звернення до суду щодо застосування арешту коштів на рахунках відповідача, оскільки рішенням Житомирського окружного адміністративного суду підтверджено правомірність та обґрунтованість наказу Головного управління ДПС у Житомирській області "Про проведення фактичної перевірки ПП"Адлер" № 863 від 07.08.2020

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Матеріали справи не містять доказів понесення Головним управлінням ДПС у Житомирській області судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відповідно, підстави для розподілу судових витрат згідно зст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями241-246,255,257-262,295 КАС України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Головного управління ДПС у Житомирській області (10003, м. Житомир, вул. Юрка Тютюнника,7, ) до Приватного підприємтва "Адлер" (10007, м. Житомир, вул.Авіаторів,9, ) про застосування арешту - задовольнити.

Застосувати арешт коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих Приватне підприємство "Адлер".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова

06.05.25