Справа № 160/12223/25
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 травня 2025 рокуСправа № 160/12223/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турлакова Н.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до командира Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до командира Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ОСОБА_2 , в якому позивач просить суд:

- визнати бездіяльність ОСОБА_3 командира В/Ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ОБрОГП), полковника щодо невиконання обов`язків, покладених пунктом 6 «Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №413, щодо неподання у місячний строк після завершення військовослужбовцем В/Ч НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ОМБр.) ОСОБА_4 виконання завдань по захисту БАТЬКІВЩИНИ від військової агресії РАСІЇ в УКРАЇНУ 24.02.2022р. на розгляд комісії, утвореної у МІНІСТЕРСТВІ ВНУТРІШНІХ СПРАВ УКРАЇНИ, довідки за формою згідно з додатком 1 до вказаної постанови та документів, які є підставою для надання ОСОБА_5 військовослужбовцю В/Ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ОБрОГП) СТАТУСУ УЧАСНИКА БОЙОВИХ ДІЙ, ОТРИМАННЯ СВІДОЦТВА УЧАСНИКА БОЙОВИХ ДІЙ - протиправною;

- зобов`язати ОСОБА_3 командира В/Ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ОБрОГП), полковника на виконання п. 6 «Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року № 413, невідкладно подати на розгляд комісії, утвореної у МІНІСТЕРСТВІ ВНУТРІШНІХ СПРАВ УКРАЇНИ, довідки за формою згідно з додатком 1 до вказаної постанови та документи із зазначених у п. 4 цього Порядку, які є підставою для надання ОСОБА_5 СТАТУСУ УЧАСНИКА БОЙОВИХ ДІЙ, ОТРИМАННЯ СВІДОЦТВА УЧАСНИКА БОЙОВИХ ДІЙ;

- зобов`язати ОСОБА_3 командира В/Ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ОБрОГП), полковника надати довідку про виконання ОСОБА_5 завдань по захисту БАТЬКІВЩИНИ з 08.06.2022 р. по 07.09.2022 р.;

- зобов`язати ОСОБА_3 командира В/Ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ОБрОГП), полковника надати довідку про обставини отримання поранення ОСОБА_5 , яке призвело до НЕПРИДАТНОСТІ до ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ з ВИКЛЮЧЕННЯМ з ВІЙСЬКОВОГО ОБЛІКУ;

- зобов`язати ОСОБА_3 командира В/Ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ОБрОГП), полковника виплатити ОДНОРАЗОВУ ГРОШОВУ ДОПОМОГУ при ОТРИМАННІ ІНВАЛІДНОСТІ II групи у сумі: 805000,00 грн.;

- стягнути з ОСОБА_6 командира В/Ч НОМЕР_1 (21 ОБрОГП), полковника на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди у розмірі 120600,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу; чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. ст. 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, суд робить висновок, що дана позовна заява подана з порушенням вимог закону, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з ч. 3 ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 59 Кодексу адміністративного судочинства України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Частиною 6 ст. 59 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Згідно з ч. 8 ст. 59 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідності заяви, скарги, клопотання.

Згідно позовної заяви ОСОБА_1 , її підписано та подано представником Романовим Валерієм Петровичем, який діє на підставі довіреності від 21.09.2023.

При цьому, до адміністративного позову додано копію довіреності від 21.09.2023, яка не засвідчена у встановленому законом порядку та є сканованою копією (фотокопією), а отже не є документом, що підтверджує право особи, яка підписала відповідний позов на вчинення такої дії.

За правовим висновком Верховного Суду в ухвалах від 05.01.2018 та 15.01.2018 у справах відповідно №826/7941/17, №820/2589/17 світлокопія документу у розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України не є документом, що посвідчує повноваження учасника справи.

Згідно з ч. 1 ст. 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 244 Цивільного кодексу України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Довіреність може бути видана як на укладення правочину, так і на здійснення інших юридично значимих дій. Довіреність є правочином і, як будь-який правочин, повинна відповідати всім вимогам, встановленим діючим законодавством до правочинів. Так, довіреність може бути видана тільки на виконання правомірних юридичних дій. Воля довірителя повинна відповідати його волевиявленню.

Отже, суд виходить з потреби перевірки саме наявності волевиявлення особи, що її видала.

Суд зауважує, що надана копія довіреності, яка засвідчена Романовим Валерієм Петровичем, не охоплює таких дій, як засвідчення копії довіреності дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому довірителям.

Відповідно до ст. 75 Закону України Про нотаріат від 02.09.1993 за №3425-XII нотаріуси, посадові особи органів місцевого самоврядування та посадові особи консульських установ України, які вчиняють нотаріальні дії, засвідчують вірність копій документів, виданих юридичними особами, за умови що ці документи не суперечать закону, мають юридичне значення і засвідчення вірності їх копій не заборонено законом.

Вірність копії документа, виданого фізичною особою, засвідчується у випадках, якщо справжність підпису фізичної особи на оригіналі цього документа засвідчена нотаріусом, посадовою особою органу місцевого самоврядування, посадовою особою консульської установи України, начальником установи виконання покарань.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за №396/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за №282/20595 засвідчення вірності копій документів і витягів з них здійснюється нотаріусом за усним зверненням заінтересованої особи.

Нотаріуси засвідчують вірність копій документів, виданих юридичними особами, за умови, що ці документи не суперечать закону, мають юридичне значення і засвідчення вірності їх копій не заборонено законом.

Вірність копії документа, виданого фізичною особою, засвідчується у тих випадках, коли справжність підпису фізичної особи на оригіналі цього документа засвідчена нотаріусом або посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування або за місцем роботи, навчання, проживання чи лікування фізичної особи.

На вимогу фізичних або юридичних осіб, щодо яких вчинялася нотаріальна дія, нотаріуси вправі видавати копії документів, що зберігаються у справах державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву або приватного нотаріуса. Вірність таких копій засвідчується за правилами цієї глави з проставленням відмітки «Зі справ нотаріальної контори (архіву, приватного нотаріуса)».

З наведеного видно, що у цьому випадку копія довіреності, що засвідчена у визначеному законом порядку, буде копія, яка засвідчена нотаріусом. Проте такої копії довіреності до суду представником не надано.

Всупереч викладеному надана вищевказана фотокопія довіреності, видана позивачем, не може вважатися судом належним доказом на підтвердження повноважень особи, яка підписала адміністративний позов, оскільки не засвідчено нотаріально. Інших доказів на підтвердження повноважень особи, яка підписала адміністративний позов, до матеріалів адміністративного позову не надано.

Таким чином, додана до позовної заяви копія довіреності не є документом, що посвідчує повноваження представника на підписання та подачу позовної заяви від імені Смовж О.Ю.

Отже, позовна заява підписана особою, у якої відсутні повноваження на вчинення таких дій, що, в свою чергу, є підставою для повернення позовної заяви позивачам на підставі п. 3 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд звертає увагу, що звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, ст.57 Кодексу адміністративного судочинства України та ст.10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника, зокрема, стосовно звернення з позовною заявою до суду.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 в справі № 9901/939/18, який враховується судом в силу ч.5 ст. 242 КАС України.

Приписами ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, суддя робить висновок, що позовну заяву необхідно повернути позивачу на підставі п. 3 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 55, 59, 169, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до командира Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою та долученими документами.

Роз`яснити, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст.294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова