Справа № 640/13394/20
Суддя: Грицюк Роман Петрович
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 640/13394/20

05 травня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грицюка Р.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Управління Державного агенства рибного господарства у м. Києві та Київській області до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області (Київський рибоохоронний патруль) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про визнання протиправним та скасування рішення від 14.04.2020 № про застосування до позивача штрафу у розмірі 19018,72 грн за період з 21.01.2017 по 22.01.2019 та нарахування пені у розмірі 105,75 грн за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

В обгрунтування позовних вимог позивачем позивачем зазначено про протиправність рішення Головного управління Державної податкової служби у місті Києві від 14.04.2020 № про застосування до нього штрафу у розмірі 19018,72 грн за період з 21.01.2017 по 22.01.2019 та нарахування пені у розмірі 105,75 грн за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, оскільки позивачем вчасно та в повному обсязі було сплачено єдиний внесок за грудень 2016 року, грудень 2017 року, грудень 2018 року.

Окружним адміністративним судом міста Києва 24.06.2020 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", але не розподілені між суддями, передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 152 та частини п`ятої статті 153 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Закону України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ" з метою відновлення належного доступу громадян та юридичних осіб до правосуддя у публічно-правових спорах, наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі - Порядок № 399).

На виконання положень Закону №2825-IX та відповідно до Порядку №399 справу передано на розгляд до Тернопільського окружного адміністративного суду. Ухвалою від 03.03.2025 прийнято до провадження судді за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

Будь-яких заяв по суті спору на адресу Тернопільського окружного адміністративного суду не надходило.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 13.07.2020, відповідач вважає безпідставними позовні вимоги, оскільки позивачем належним чином не виконувались норми статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме, несвоєчасно сплачено єдиний внесок за грудень 2016 року на суму 1066,35 грн (граничний термін сплати 21.01.2017, фактично сплачено 31.01.2017); грудень 2017 року на суму 46682,40 грн (граничний термін 21.01.2018, фактично сплачено 22.01.2018); грудень 2018 року на суму 47344,85 грн (граничний термін 22.01.2019, фактично сплачено 23.01.2019). За порушення термінів сплати відповідачем винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 14.04.2020 № відповідно до вимог чинного законодавства.

У поданій до суду 21.07.2020 відповіді на відзив позивач вважає безпідставними доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, оскільки ним вчасно та в повному обсязі сплачено єдиний внесок за грудень 2016, 2017, 2018 років, що підтверджується поданими звітами та платіжними інструкціями, які не спростовані відповідачем.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.12.2021 замінено відповідача - Головне управління Державної податкової служби у місті Києві () на Головне управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (04116, місто Київ, вул. Шолуденка, будинок 33/19, ).

Справу розглянуто після отримання судом інформації щодо повідомлення належним чином сторін про прийняття її до провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно частини другої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої, другої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив та відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Згідно з рішенням Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 14.04.2020 № на підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» вирішено застосувати до Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області (Київський рибоохоронний патруль) штраф у розмірі 19018,72 грн за період з 21.01.2017 по 22.01.2019 та нарахувати пеню у розмірі 105,75 грн.

Позивачем на адресу Державної податкової служби України 27.04.2020 подано скаргу на рішення від 14.04.2020 № про визнання протиправним та скасування вказаного рішення Головного управління Державної податкової служби у місті Києві.

Рішенням Державної податкової служби України від 29.05.2020 №17574/99-00-08-06-0106 рішення від 14.04.2020 № залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Позивач, вважаючи прийняті рішення необґрунтованими, незаконними та такими, що прийняті з порушенням норм чинного законодавства України, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту другого частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частин другої - четовертої статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок не входить до системи оподаткування. Кошти, що надходять від сплати єдиного внеску та застосування фінансових санкцій відповідно до цього Закону, не можуть зараховуватися до Державного бюджету України, бюджетів інших рівнів та використовуватися на цілі, не передбачені законодавством про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з частиною п`ятою статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» сплата єдиного внеску здійснюється на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується у іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною восьмою статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що єдиний внесок сплачується за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті першому частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі).

Пунктом 2 частини другої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини одинадцятої статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом (частина одинадцята).

Нарахування штрафу і пені за несплату або несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків передбачено статтею 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Так, частиною десятої вказаної статті Закону передбачено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Процедура нарахування і сплати єдиного внеску страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначена Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року №449 (далі по тексту - Інструкція).

Згідно з пунктами 1, 2 розділу VII Інструкції за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Відповідно до частини одинадцятої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" до платників, визначених підпунктами 1- 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції у таких розмірах: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум; за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Пунктом 4 Інструкції передбачено, що факти порушень законодавства, крім тих, що є предметом акта документальної перевірки, та тих, що зазначені у підпункті 2 пункту 2 цього розділу, посадова особа органу доходів і зборів оформляє актом довільної форми, в якому чітко викладається зміст порушення з обґрунтуванням порушених норм законодавчих актів. Такий акт про порушення надсилається (вручається) платнику разом із рішенням про застосування штрафних санкцій.

Відповідно до пункту 5 Інструкції на суму недоїмки платнику єдиного внеску нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення платежу.

Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Документи, які є підставою для нарахування пені: документи, що підтверджують суму єдиного внеску та строк її сплати, - звіт платника щодо нарахування єдиного внеску (з додатним значенням); вимога про донараховані суми єдиного внеску за актами документальних перевірок або повідомленням-розрахунком; рішення суду; документи, що підтверджують суму та дату погашення недоїмки за єдиним внеском, - виписки з рахунків у вигляді електронного реєстру розрахункових документів; корінець прибуткового документа про приймання установою банку платежів готівкою; звіт платника щодо нарахування єдиного внеску з від`ємним значенням; відомості або довідка (витяг) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; свідоцтво про смерть фізичної особи. Таким чином, а несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Таким чином, у разі несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску на платників єдиного внеску накладається штраф, розрахунок якого здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, а на суму недоїмки платнику єдиного внеску нараховується пеня; при цьому факти порушень законодавства щодо несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску, оформлюються актом довільної форми, в якому чітко викладається зміст порушення з обґрунтуванням порушених норм законодавчих актів.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як убачається з рішення Державної податкової служби України від 29.05.2020 №17574/99-00-08-06-0106 позивачем не було належним чином виконано норми статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» , а саме, несвоєчасно сплачено єдиний внесок за грудень 2016 року на суму 1066,35 грн (граничний термін сплати 21.01.2017, фактично сплачено 31.01.2017); за грудень 2017 року на суму 46682,40 грн (граничний термін 21.01.2018, фактично сплачено 22.01.2018); за грудень 2018 року на суму 47344,85 грн (граничний термін 22.01.2019, фактично сплачено 23.01.2019). Відтак, за порушення термінів сплати відповідачем винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 14.04.2020 № відповідно до вимог чинного законодавства.

Разом з тим, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що Управлінням Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області (Київський рибоохоронний патруль) допущено порушення законодавства щодо несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску.

Посилання відповідача на несвоєчасне виконання позивачем обов`язку зі сплати єдиного внеску за період з 21.01.2017 до 22.01.2019 на відповідний рахунок органу доходів і зборів не приймається судом до уваги, оскільки будь-яких доказів несвоєчасної сплати єдиного соціального внеску та наявності підстав для нарахуванні відповідних сум штрафних санкцій та пені до суду не надано.

Як на єдиний доказ правомірності нарахування штрафу і пені, податковий орган посилається на відомості ІКП з Інформаційно-телекомунікаційної системи «Податковий блок» за кодом платежу 71010000.

Пунктом 1 частини десятої статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що днем сплати єдиного внеску вважається у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

У свою чергу позивачем зазначено, що єдиний соціальний внесок сплачено ним своєчасно та у повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень від 05.12.2016 №228 на суму 2487,68 грн, 15.12.2016 №251 на суму 48189,07 грн, 22.12.2016 №264 на суму 59936,05 грн та 26.12.2016 на суму 97660,07 грн. Загальна сума сплаченого єдиного внеску із нарахованого грошового забезпечення за грудень 2016 року становить 208272,87 грн.

Судом враховано, що у графі 3 і 6 про нарахування єдиного внеску, що підлягає сплаті Звіту за грудень 2016 року сума нарахованого внеску позивачем становить 193016,43 грн. (а.с. 39-40)

У графі 3 і 4 щодо нарахування єдиного внеску, що підлягає сплаті, Звіту за грудень 2017 року сума нарахованого внеску становить 376373,78 грн. (а.с. 52-53)

Загальна сума сплаченого єдиного внеску із нарахованого грошового забезпечення за грудень 2017 року становить 375711,51 грн., що підтверджується платіжними дорученням від 21.12.2017 №546 на суму 294029,62 грн і 12.12.2017 №514 на суму 81681,89 грн.

У графі 3, 4 щодо нарахування єдиного внеску, який підлягає сплаті, Звіту за грудень 2018 року сума нарахованого внеску становить 396533,78 грн. (а.с. 65-66)

Загальна сума сплаченого єдиного внеску із нарахованого грошового забезпечення за грудень 2018 року становить 396533,76 грн., що підтверджується платіжним дорученнями від 06.12.2018 №715 на суму 800,00 грн, 12.12.2018 №740 на суму 77633,44 грн, 13.12.2018 №744 на суму 1105,00 грн, 20.12.2018 на суму 213,37 грн, 22.12.2018 на суму 316995,55 грн, загалом на суму 396747,36 грн.

Відтак, матеріалами справи підтверджено вчасну сплату позивачем єдиного внеску за грудень 2016, 2017, 2018 років.

При цьому, при вирішенні спору суд враховує, що згідно розрахунку штрафної санкції податковим органом несвоєчасна сплата позивачем єдиного внеску у 2018 і 2019 роках мала місце 1 день, а у 2017 році 11 днів на суму 1066,30 грн, що не може свідчити про недобросовісне виконання зобов`язань позивачем, зважаючи на фінансування позивача за рахунок коштів Державного бюджету.

Відсутність у справі будь-яких доказів на підтвердження вчиненого порушення позбавляє можливості встановити факт несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) позивачем єдиного внеску, звітний період, за який допущено порушення, та відповідні не сплачені (несвоєчасно сплачені) суми єдиного соціального внеску з огляду на підтвердження позивачем такої сплати платіжними інструкціями, які судом досліджено та про які зазначено у мотивувальній частині цього рішення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, що є підставою для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Державної податкової служби у місті Києві від 14.04.2020 № про застосування до Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області (Київський рибоохоронний патруль) штрафу у розмірі 19018,72 грн за період та нарахування пені у розмірі 105,75 грн за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції ї України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Позивачем доказів понесення витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведення експертиз, суду не надано. Відтак, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області (Київський рибоохоронний патруль) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у місті Києві від 14.04.2020 № про застосування до Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області (Київський рибоохоронний патруль) штрафу у розмірі 19018,72 грн та нарахування пені у розмірі 105,75 грн за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 05 травня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Управління Державного агенства рибного господарства у м. Києві та Київській області (місцезнаходження: вул. Олександра Кониського, 82А, м. Київ, 04053 );

відповідач:

- Головне управління ДПС у м. Києві (місцезнаходження: вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116 ).

Головуючий суддя Грицюк Р.П.