Справа № 560/11311/24
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/11311/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Драновський Я.В.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

05 травня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАС Нейл» до Головногоуправління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2024 року позивач, ТОВ «ТАС Нейл», звернувся в суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області (відповідача), в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Хмельницькій області № від 19 липня 2024 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 107 875,54 грн.

Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 23.09.2024 позов задовольнив.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що судом першої інстанції не надано оцінки, що позивачем вперше подано до контролюючого органу Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, який прийнято контролюючим органом та призначено реєстраційний номер від 11.05.2021 року після 17 години останнього дня граничного строку подачі декларації, про що свідчить відповідна квитанція, яка знаходиться в матеріалах справи.

Зазначене свідчить, що жодних технічних проблем щодо роботи програмного забезпечення не відбулося, оскільки поданий платником розрахунок прийнято контролюючим органом та присвоєно реєстраційний номер. В подальшому позивачем виявлено помилку щодо відсутності нарахувань у поданій звітності та вживалися заходи щодо усунення таких порушень, що свідчить про неодноразові спроби позивача надіслати на адресу контролюючого органу розрахунок за формою 4-ДФ.

Вважає, що судом першої інстанції не встановлено, що при спробі подати наступні 14 Розрахунків, позивачем невірно заповнювалися обов`язкові реквізити, а саме «тип документа», де позивачем зазначався знову «Звітний» замість «Новий звітний», що і спричинило виникнення помилки у прийнятті такої звітності.

У відзиві на на апеляційну скаргу представник позивача зазначає, що контролюючий орган взагалі жодним чином не спростовує твердження позивача про протиправність висновків контролюючого органу щодо несвоєчасного відображеного у звітності нарахування єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за звітні періоди 2017-2020 рр. на загальну суму 1 508,99 грн. та за звітні періоди за звітні періоди 2018-2019 рр. на загальну суму 1 576,53 грн. Вказане є підтвердженням того, що контролюючий орган не заперечує протиправність своїх тверджень щодо вказаного порушення та не спростовує жодним чином доводи ТОВ «ТАС НЕЙЛ».

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ "ТАС НЕЙЛ" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2017 по 30.09.2023, валютного законодавства за період з 01.07.2017 по 30.09.2023, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2017 по 30.09.2023, іншого законодавства за період з 01.07.2017 по 30.09.2023. За результатами якої складено акт від 22.03.2024 за №6398/22-01-07-01/21336490.

Перевіркою встановлено ряд порушень, в тому й числі: частини 5 статті 8, частини 2 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI, протягом періоду, з 01.07.2017 по 30.09.2023, а саме:

а) несвоєчасно відображено у звітності нараховану заробітну плату застрахованим особам всього в сумі 4 979 412,30 грн; а) несвоєчасно відображено у звітності нараховану заробітну плату застрахованим особам всього в сумі 4979412,30 грн;

б) несвоєчасно відображено в звітності суми допомоги по тимчасовій непрацездатності всього на загальну суму 63 856,24 грн.

Не погоджуючись із висновками акта перевірки, ТОВ "ТАС НЕЙЛ" подано заперечення від 11.04.2024 на акт документальної планової виїзної перевірки.

За результатами розгляду заперечень ТОВ "ТАС НЕЙЛ" отримано відповідь податкового органу про результати їх розгляду від 25.04.2024, у відповідності до якої було враховано частково враховано доводи платника. Решта висновків акта перевірки було залишено без змін.

На підставі висновків акта перевірки, податковим органом прийнято рішення № від 01 травня 2024 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у сумі 107 875,54 грн та ряд інших податкових повідомлень - рішень.

Не погоджуючись із цим рішенням податкового органу, позивачем було подано скаргу, за результатами розгляду якої вказане вище податкове повідомлення - рішення було скасоване, а скаргу задоволено частково та зобов`язано відповідача винести та направити нове рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

В подальшому, податковим органом прийнято оскаржуване рішення № від 19 липня 2024 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 107875,54 грн.

Позивач оскаржив вказане податкове повідомлення-рішення до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, процедури справляння єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (у тому числі підстави та момент виникнення публічного обов`язку з проведення грошових платежів на оплату ЄСВ, алгоритм обчислення розміру платежів, строк виконання публічного обов`язку тощо), заходи державного примусу (у тому числі склади правопорушень у сфері справляння ЄСВ та міри юридичної відповідальності тощо) та механізми реалізації заходів впливу і заходів стягнення визначені нормами Закону України "Про збір та облік єдиною внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року № 2464-VІ (далі - Закон України № 2464-VІ) і деталізовані приписами Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №449 від 20 квітня 2015 року.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону України №2464-VI платник ЄСВ зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України №2464-VI ЄСВ нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу 7), частини 1 статті 4 цього Закону, на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Законами України від 19 вересня 2019 року №115-ІХ та №116-IX було змінено порядок подання звітності про нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зокрема, передбачено щоквартальне подання звітності про нарахування єдиного внеску в розмірах, визначених відповідно до Закону України №2464-VI у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку) до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки та порядку, встановлені Податковим кодексом України.

Пунктами 1 та 4 частини 2 статті 6 Закону України №2464-VI визначено, що з 01 січня 2021 року звітні відомості з нарахування єдиного внеску повинні становити невід`ємну частину відповідної податкової звітності. Форма, за якою подається звітність про нарахування єдиного внеску у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку), встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом України та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На подальший розвиток положень законів України від 19 вересня 2019 року № 115-ІХ та № 116-IX Міністерством фінансів України видано наказ від 15 грудня 2020 року № 773 "Про внесення змін до наказу Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року № 4" та затверджено форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (далі Розрахунок) та Порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (далі - Порядок № 773).

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України №2464-VІ у редакції Закону України від 19 вересня 2019 року №115-ІХ заявник, як платник ЄСВ зобов`язаний подавати звітність, у тому числі про основне місце роботи працівника, про нарахування єдиного внеску в розмірах, визначених відповідно до цього Закону, у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку) до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки та порядку, встановлені Податковим кодексом України. Форма, за якою подається звітність про нарахування єдиного внеску у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку), встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування;

Відповідно до підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України у редакції Закону України від 19 вересня 2019 року № 116-IX особи, які відповідно до цього Податкового кодексу України мають статус податкових агентів, та платники єдиного внеску, зобов`язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (з розбивкою по місяцях звітного кварталу), до контролюючого органу за основним місцем обліку. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку фізичній особі податковим агентом, платником єдиного внеску протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності із зазначених питань не допускається.

У разі якщо відокремлений підрозділ юридичної особи не уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) податок до бюджету, податковий розрахунок за такий підрозділ подає юридична особа до контролюючого органу за основним місцем обліку.

Отже, саме законом було запроваджено правило подання окремих розрахунків за юридичну особу та відокремлений підрозділ юридичної особи, не уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) податок до бюджету.

З 01 січня 2021 року набрав чинності наказ Мінфіну від 05.11.2020 року № 670 "Про затвердження Змін до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Наказ № 670), яким визначено порядок подання звітності з єдиного внеску. Наказ № 670 вносить зміни до Порядку від 14.04.2015 року №435 "Про затвердження Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Оновлені форми звіту з єдиного внеску, запроваджені Наказом № 670, оприлюднені 28 грудня 2020 року та відповідно до п. 46.6 ПКУ мають подаватися з 01 лютого 2021 року.

Таким чином, з 1 кварталу 2021 року платникам податків необхідно було подавати нову об`єднану звітність до контролюючого органу, яка передбачала як нарахування єдиного внеску так і ПДФО та військового збору.

Граничний строк подання об`єднаної звітності за I квартал 2021 року не пізніше 11 травня 2021 року.

Відповідно до пункту 3 частини 11 статті 25 Закону України № 2464-VІ, податковий орган застосовує до платника єдиного внеску за донарахування податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску таку санкцію як штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

За змістом наведеної правової норми штраф підлягає застосуванню як у випадку донарахування заниженого ЄСВ минулих звітних періодів (недоплати) за рішенням контролюючого органу, так і у випадку донарахування заниженого ЄСВ минулих звітних періодів (недоплати) самим платником ЄСВ у документах обов`язкової звітності з ЄСВ.

Також, пункт 7 названої правової норми передбачає застосування податковим органом до платника єдиного внеску санкції за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої цим Законом, у вигляді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання, несвоєчасне подання або подання не за встановленою формою.

За результатами аналізу наведених положень Закону України №2464-VI, можна прийти до висновку, що саме не проведення нарахування та сплати єдиного соціального внеску або несвоєчасність таких дій, які мають наслідком ненадходження або несвоєчасне надходження відповідних сум до державного бюджету, обумовлює штрафну санкцію у вигляді відсотків від таких сум.

Натомість невиконання обов`язку щодо подання, своєчасного подання встановленої форми звітності, або подання її за невстановленою формою, обумовлює накладення штрафу у фіксованому розмірі. Аналогічний підхід застосований і у Податковому кодексі України щодо виконання обов`язків по сплаті податків та поданні податкової звітності.

Як встановлено судом першої інстанції, 11 травня 2021 року ТОВ "ТАС НЕЙЛ" 11.05.2021 (в межах граничного терміну подання звітності) було 15 спроб подати звітність про нарахування єдиного внеску у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (далі об`єднана звітність, Розрахунок) до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску як в цілому по товариству із відображенням нарахувань по єдиному внеску так і по відокремлених підрозділах (із сумами нарахованого доходу та утриманого податку), які не уповноважені нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) податок до бюджету та знаходяться в інших регіонах.

Прийнятий був лише 1 податковий Розрахунок, який був поданий позивачем по нарахованому та виплаченому доходу по відокремленому підрозділу, який територіально розміщений у м. Львові, тому був заповнений лише додаток №4 "Відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору". Тобто без зазначення інформації про суми нарахованого єдиного внеску.

Усі інші 14 поданих розрахунків були не прийняті контролюючим органом, у т.ч. 2 звіти із нарахованими суми єдиного внеску в розмірі 1 062 175,06 грн за 1 квартал 2021 року.

Згідно з отриманими квитанціями №2 причина відмова була: "ДОКУМЕНТ НЕ ПРИЙНЯТО. Виявлені помилки/зауваження: Документ не може бути прийнятий документ в електронному вигляді не відповідає затвердженому формату (стандарту) через відсутність заявлених у пакеті пов`язаних документів (порушено цілісність пакету)".

При цьому, суми єдиного внеску за відповідні звітні періоди 1 кварталу 2021 року були сплачені позивачем вчасно та у повній відповідності до вимог законодавства, тобто одночасно із виплатою доходу працівникам підприємства.

Також, в період з 13.05.2021 по 17.05.2021 року позивачем було вчинено ще 4 спроби подати об`єднану звітність за 1 квартал 2021 року, проте вони не були прийняті контролюючим органом з тієї ж причини, що наведена вище.

Як вірно зазначає суд першої інстанції, саме Держаною податковою службою України не було забезпечено коректної роботи програмного забезпечення податкового органу щодо впровадження нової форми об`єднаної звітності, що підтверджується листами ДПС України від 07.06.2021 № 635/2/99-00-04-02-01-02, від 29.06.2021 № 755/2/99-00-04-02-01-02, а також листом Комітету Верховної Ради України з питань фінансів, податкової та митної політики від 09 липня 2021 року №04-32/12-2021/225975.

Поряд з цим, позивачем в період з 25.05.2021 по 27.05.20221 було подано ряд уточнюючих розрахунків, в одному із яких (№ від 26.05.2021) було відображено суму нарахованого єдиного внеску за 1 квартал 2021 року на загальну суму 1069938,92 грн, яку за роз`ясненням отриманим на гарячій лінії ДПС України було відображено в рядку 4 "Донараховано єдиного внеску у зв`язку з виправленням помилки, до пущених в попередніх звітних періодах, та/або у зв`язку з уточненням проведеним поза межами звітного періоду, усього".

Тобто, позивач вчинив всі належні дії для подання Розрахунку до контролюючого органу, при цьому неприйняття вказаної звітності було спричинено саме незабезпеченням ДПС України належної роботи програмного забезпечення для забезпечення реалізації виконання обов`язків платником податку.

При цьому, після усунення ДПС України несправностей та помилок в роботі програмного забезпечення, та створення контролюючим органом умов для подання нової форми Розрахунку, ТОВ "ТАС НЕЙЛ" було подано до контролюючого органу Розрахунок, який в повній мірі відповідає вимогам законодавства.

Колегія суддів наголошує, що платник податків не може бути притягнений до відповідальності за несвоєчасне виконання ним обов`язку, якщо таке невиконання стало в результаті неналежного виконання контролюючим органом своїх зобов`язань у відповідності до вимог законодавства, оскільки в даному випадку відсутня вина платника податків.

Крім того встановлено, що своєчасність сплати єдиного соціального внеску за 1 квартал 2021 року підтверджується платіжними інструкціями №219 від 22.01.2021, №246 від 22.01.2021, №274 від 25.01.2021, №291 від 26.01.2021, №333 від 29.01.2021, №457 від 08.02.2021, №470 від 08.02.2021, №586 від 15.02.2021, №672 від 19.02.2021, №682 від 22.02.2021, №687 від 22.02.2021, №703 від 22.02.2021, №718 від 22.02.2021, №758 від 24.02.2021, №876 від 05.03.2021, №898 від 05.03.2021, №919 від 05.03.2021, №937 від 05.03.2021, №962 від 10.03.2021, №1052 від 15.03.2021, №1086 від 17.03.2021, №1127 від 22.03.2021, №1148 від 22.03.2021, №1159 від 22.03.2021, №1229 від 25.03.2021, №1309 від 31.03.2021, №1394 від 07.04.2021, №1399 від 07.04.2021, №1407 від 08.04.2021, №1440 від 08.04.2021 (копії яких наявні в матеріалах справи).

Отже, позивачем було своєчасно сплачено до бюджету єдиний соціальний внесок за 1 квартал 2021 року, крім того, позивачем було вчинено всі залежні від нього дії для виконання покладеного на нього обов`язку по своєчасній подачі Розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску по головному підприємству за І квартал 2021 року. Такий розрахунок був прийнятий контролюючим органом для подальшого опрацювання, а зазначена в ньому інформація не була опрацьована саме у зв`язку з неналежною роботою програмного забезпечення органу державної влади.

Крім того слід врахувати, що згідно з підпунктом 911.1 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2464-VI тимчасово штрафні санкції, визначені частиною 11 статті 25 цього Закону, не застосовуються за такі порушення, вчинені у період з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19): несвоєчасна сплата (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску; неповна сплата або несвоєчасна сплата суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів); несвоєчасне подання звітності, передбаченої цим Законом, до податкових органів.

При цьому абзаци другий та третій пункту 7 частини одинадцятої статті 25 цього Закону щодо такого порушення, вчиненого у період з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовується.

Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме положення пункту 9-11.1 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №2464-VІ без урахування положень пункту 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» від 30 червня 2023 року №3219-ІХ.

Відповідно, оскільки застосування санкції, за порушення вимог Закону України №2464-VІ щодо своєчасної подачі Розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску по головному підприємству за І квартал 2021 року, було зупинено, то відповідно відсутні правові підстави для застосування штрафної санкції за несвоєчасне подання звітності.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції в ході судового розгляду справи відповідачем зазначених вище принципів при прийнятті спірного рішення дотримано не було, тому обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не встановлено, що при спробі подати наступні 14 Розрахунків, позивачем невірно заповнювалися обов`язкові реквізити, а саме «тип документа», де позивачем зазначався знову «Звітний» замість «Новий звітний», що і спричинило виникнення помилки у прийнятті такої звітності, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки позивач подавав розрахунки як за основним місцем обліку платника єдиного внеску, так і по відокремлених підрозділах в інших регіонах.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.