Справа № 305/1067/25
Суддя: Ємчук В. Е.
Дата ухвалення: 2025-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 305/1067/25
Провадження по справі 2-а/305/19/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2025 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ємчука В.Е.

за участі: секретаря судового засідання Шемоти М.І.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача Івахнюка І.М.

представника відповідача - Савуляк В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Рахівського районного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позов мотивував тим, що 25 березня 2025 року відповідальним виконавцем адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , старшим солдатом ОСОБА_2 складено протокол №613 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 . Згідно з цим протоколом ОСОБА_1 не з?явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно з повісткою №898210 від 30.10.2024, надісланою засобами поштового зв?язку, за якою йому належало з?явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 11.11.2024 о 09:00 годині для уточнення даних, номер поштового відправлення №400, яка була надіслана поштою та повернута відправнику оператором поштового зв?язку 14.11.2024 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». В той же день, 25 березня 2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 , підполковник ОСОБА_3 виніс постанову №613 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, згідно з якою на ОСОБА_1 накладено штраф в сумі 1 7000,00 гривень. Відповідно до мотивувальної частини постанови: 25.03.22025, близько 09:00 години, ОСОБА_1 з?явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 де було встановлено, що за даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів, останній не з?явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з повісткою № 898210 від 30.10.2024, надісланою засобами поштового зв?язку, за якою йому належало з?явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 11.11.2024 о 09:00 годині для уточнення даних, номер поштового відправлення №400, яка була надіслана 01.11.2024 поштою та повернута відправнику оператором поштового зв?язку 14.11.2024 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Своєю неявкою ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 1 ч.1 та абз.7 4.3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які визначають, що громадяни зобов?язані, зокрема з?являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце зазначені у повістці. З цією постановою він не згідний, оскільки остання винесена без достатніх правових підстав, без належних доказів факту правопорушення вимог законодавства про мобілізацію. Вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а відповідачем не було належним чином з?ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи наявна вина позивача у вчиненні такого правопорушення. Ба більше, відповідач наклав адміністративне стягнення з порушенням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП. В Україні діє воєнний стан і у громадян України, у тому числі у військовозобов?язаних, яким являється позивач, існує обов?язок з?являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці. «Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», який затверджений постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 (далі Порядок) врегулює порядок оповіщення призовників, військовозобов?язаних та резервістів, відповідно до вимог якого у разі надсилання повістки засобами поштового зв?язку, день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання (за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку) особи вважається днем отримання такого поштового відправлення (повістки). Як вбачається з військово-облікового документа, ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 та має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації до 09.05.2025 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Повістку №898210 від 30.10.2024 він не отримував та не відмовлявся від отримання повістки від ІНФОРМАЦІЯ_2 , про вказану повістку йому не було відомо. Просить суд взяти до уваги той факт, що він дійсно зареєстрований та проживає за адресою повідомленою ним ІНФОРМАЦІЯ_4 під час уточнення своїх облікових даних, а саме: АДРЕСА_1 . 07 листопада 2024 року він знаходився вдома, однак працівники «Укрпошти» жодної повістки йому не приносили, а про її наявність позивач довідався лише 25 березня 2025 року від працівника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. На підставі викладеного, вважає, що відсутня подія адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки повістку №898210 від 30.10.2024 він не отримував, про наявність такої йому взагалі не було відомо. Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення, тобто строк накладення стягнення вчинення правопорушення, пов?язаного з порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період має відраховуватися з дня його виявлення. Згідно з трекінгом відстежень «Укрпошти» поштового відправлення №400 повістка №898210 від 30.10.2024 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» була повернута відправнику - ІНФОРМАЦІЯ_3 оператором поштового зв`язку - 14.11.2024. Про вказану обставину зазначено і в оскаржуваній постанові №613 від 25.03.2025 та протоколі №613 про адміністративне правопорушення від 25.03.2025. Тобто інформацією про правопорушення, яке йому інкримінується, орган, уповноважений на складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП володів вже 14.11.2024. Протокол про адміністративне правопорушення №613 та постанова про адміністративне правопорушення №613 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відносно нього були складені 25 березня 2025 року. Тобто на час складення протоколу та винесення оскаржуваної постанови строк притягнення до адміністративної відповідальності, встановлений в ч. 7 ст. 8 КУпАП, сплинув. Враховуючи вищевикладене, вважає, що відповідач протиправно притягнув його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУ ПАП України, оскільки на момент складення протоколу та винесення оскаржуваної постанови, строк притягнення його до адміністративної відповідальності, встановлений в ч. 7 ст. 38 КУпАП, сплинув. З огляду на викладене просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №613 від 25.03.2025, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , підполковником ОСОБА_4 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, згідно з якою на ОСОБА_1 накладено штраф в сумі 17000,00 гривень. Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ухвали про відкриття провадження у справі від 02.04.2025 було відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рахівського районного суду Закарпатської області за адресою: м. Рахів, вул. Карпатська 15. При цьому, відповідачу повідомлено про його право до початку судового розгляду подати суду відзив на позов та докази, у разі заперечення позовних вимог та роз`яснено норми ч. 4 ст. 159 та ч. 2 ст. 77 КАС України.

Начальник Рахівського РТЦКСП ОСОБА_3 подав 13.04.2025 відзив на позов, в якому зазначив, що ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 позовні вимоги не визнає та заперечує їх у повному обсязі, вважає, що вищевказана позовна заява задоволенню не підлягає. Зазначає, що 24.03.2025 року, приблизно о 09:00 години, громадянин ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де при звірці його військово-облікових даних, за даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів, було встановлено, що останній не з?явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно з повісткою № 898210 від 30.10.2024 року, надісланою засобами поштового зв?язку, за якою йому належало з?явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 11.11.2024 року о 09:00 годині, для уточнення даних, номер поштового відправлення № 400, яка була йому надіслана 01.11.2024 року засобами поштового зв?язку та повернута відправнику оператором поштового зв?язку з 14.11.2024 року, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою, відповідно до довідки Ф.20 про причини повернення поштового відправлення від 07.11.2024 року. Своєю неявкою ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 1 ч. 1 та абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (зі змінами та доповненнями), які визначають, що громадяни зобов?язані, зокрема, з?являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці. Щодо обставин справи ОСОБА_1 пояснив, що користується лише мобільним додатком «Резерв+», паперовий військово-обліковий документ у нього відсутній, оскільки він не звертався за його оформленням, заяву про надання відстрочки і продовження відстрочки від призову постійно подавав засобами поштового зв?язку, без особистої явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Нещодавно він помітив у своєму мобільному додатку «Резерв+» сповіщення про порушення правил військового обліку та вирішив звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_2 для з?ясування причин, де дізнався, що йому надсилалась повістка поштою з вимогою прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тобто, своїми діями та бездіяльністю ОСОБА_1 скоїв правопорушення прямо передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме, порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, оскільки не з?явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 за викликом. Окрім слів, Позивач, той факт, що він 07.11.2024 знаходився вдома, не підтвердив. Працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 не можуть нести відповідальності за роботу листонош АТ «Укрпошта», оскільки вони не підпорядковані районним (міським) ІНФОРМАЦІЯ_6 у своїй роботі керується виключно чинним законодавством України. Позивач повинен сплатити штраф, який було на нього накладено за вчинення правопорушення, а уразі незгоди з тим, що працівники АТ «Укрпошта» намагалися вручити йому повістку та його ствердженням, що він нібито був увесь час вдома, Позивач має право вимагати стягнення сплаченої суми штрафу, у порядку регресу, з АТ «Укрпошта». Позивач не надав доказів поважності причин неявки на розгляд справи про адміністративне правопорушення на 25.12.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 . При притягненні до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_2 діяли виключно на підставі та в межах повноважень і у спосіб визначений чинним законодавством України. Отже, вважає, що позовна заява ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, а судові витрати залишити за позивачем.

В судовому засіданні представник Позивача - адвокат Гафіяк В.Д. та Позивач підтримали позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві та просять позов задовольнити. Вважають, що ОСОБА_1 притягнули до адміністративної відповідальності протиправно, адже на момент накладення на нього адміністративного стягнення вже закінчився строк притягнення до адміністративної відповідальності.

Заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до такого висновку.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою, другою статті 2 КАС України, передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Суд встановив, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 25.03.2025 виніс постанову №613 по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешканця АДРЕСА_1 , якою на останнього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 гривень, за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення було встановлено, що ОСОБА_1 , 25.03.2025 року, близько 09:00 години, прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де було встановлено, що за даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів, останній не з?явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно з повісткою №898210 від 30.10.2024 року, надісланою засобами поштового зв?язку, за якою йому належало з?явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 11.11.2024 року о 09:00 годині, для уточнення даних, номер поштового відправлення №400, яка була йому надіслана 01.11.2024 року засобами поштового зв?язку та повернута відправнику оператором поштового зв?язку 14.11.2024 року як - адресат відсутній за вказаною адресою, відповідно до довідки Ф.20 про причини повернення поштового відправлення від 07.11.2024 року. Своєю неявкою ОСОБА_1 порушив вимоги абз.1 ч. 1 та абз. 7 ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які визначають, що громадяни зобов?язані, зокрема, з?являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці. Отже, громадянин ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП, а саме: порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП №613 від 25.03.2025, що був складений відповідальним виконавцем адміністративного відділення Рахівського РТЦКСП старшим солдатом ОСОБА_2 , під час складення протоколу громадянинові ОСОБА_1 було роз?яснено суть адміністративного правопорушення, зміст статті 63 Конституції України, а також права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, а також право оскаржити постанову у справі про адміністративне правопорушення, розгляд якої відбудеться о 17:00 годині 25.03.2025 в приміщенні Рахівського РТЦКСП кабінет № (приймальня), що підтверджено особистим підписом ОСОБА_1 .

Згідно зі статтею 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМУ від 23 лютого 2022 р. №154 (далі - Положення № 154), - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення таких дій в особливий період.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року №1932-ХІІ особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення і скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначає Закон України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-УІІІ.

У розумінні ст. 1 Закону № 389-УІІІ, воєнним станом вважається особливий правовий режим, що вводиться в Україні або ж в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Згідно із Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України №2105-ІХ від 24 лютого 2022 р., оголошується та проводиться загальна мобілізація (в подальшому Указами Президента воєнний стан та строк загальної мобілізації було неодноразово продовжено та вони існували станом на дату винесення оскаржуваної позивачем постанови, та продовжують існувати на час розгляду даної справи).

Отже, починаючи з 24 лютого 2022 року і на даний час в Україні діє особливий період.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25 березня 1992 року.

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Також у ст. 17 Закону України «Про оборону України» передбачено, що Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно із ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Аналогічне передбачено у п. 24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ № 560 від 16 травня 2024 року (далі Порядок №560).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів (п. 24 Порядку №560).

У п. 29 Порядку №560 передбачено, що має бути зазначено у повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; місце, день і час явки за викликом; підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку; реєстраційний номер повістки; роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки).

Згідно із положеннями п. 34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ № 560 від 16 травня 2024 року, повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання. У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

Положеннями п. 41 вказаного Порядку, визначено, що належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки є, у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки. У разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Згідно з п. 7 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період передбачає, що під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Як вбачається з повістки №898210 Рахівський РТЦКСП сформував повістку, яка була підписана 30.10.2024 начальником Рахівського РТЦКСП ОСОБА_6 , згідно з якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешканця АДРЕСА_1 , повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09:00 годину 11.11.2024, для уточнення даних.

Згідно з довідкою про причини повернення/досилання 07.11.2024 повістка була повернута Рахівському РТЦКСП без вручення, з відміткою уповноваженої особи "Укрпошти" про те, що адресат відсутній за вказаною адресою, отже у розумінні п. 41 Порядку днем вручення повістки про виклик до ТЦК та СП ОСОБА_1 є 07.11.2024.

Також суд зауважує, що жодних поважних причин неприбуття, визначених ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ОСОБА_1 не вказує, а факт неотримання повістки та проставлення відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» є належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного.

Позивач не заперечує свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

На переконання суду, військовозобов`язаний, вказавши адресу місця проживання під час уточнення облікових даних, повинен отримувати направлені йому на цю поштову адресу повідомлення. Відмова від отримання чи не вжиття заходів для отримання надісланих на цю адресу повідомлень, у тому числі повісток, не може вважатися добросовісною поведінкою адресата.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період передбачає, що повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

У разі не уточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

Порядок вручення поштових відправлень визначається Правилами надання послуг поштового зв`язку (далі - Правила), що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, зокрема, вони передбачають порядок вручення рекомендованих поштових відправлень.

Рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника. (п. 82).

Відтак, проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання прирівнюється законодавцем до належного повідомлення особи про виклик її до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, навіть попри те, що фактично особа може бути не ознайомлена із необхідністю явки її до територіального центру.

Добросовісне виконання працівниками "Укрпошти" своїх службових обов`язків у даному випадку презюмується, а в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази протилежного.

Аналогічна правова позиція неодноразово була викладена Верховним Судом, зокрема у постанові від 13 березня 2019 року у справі №639/4278/16-а, а також у справа №806/1943/18 адміністративне провадження N К/9901/2585/20 від 30 листопада 2020 року.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У даному випадку суд встановив факт повернення направленого позивачеві відповідного поштового відправлення, в якому згідно з описом направлялася повістка про явку на 11.11.2024 о 9:00 годині, оскільки останній відсутній за місцем проживання, при цьому ОСОБА_1 не надав жодних доказів на спростування цього факту, не звертався з клопотанням про витребування доказів, у тому числі й від Рахівського відділення Укрпошти.

Таким чином, суд вважає, що позивач повинен був прибути до Рахівського РТКЦСП за повісткою №898210 від 30.10.2024, оскільки він вважається належним чином повідомленим про його виклик, а також відсутні поважні причини його неприбуття, у зв`язку з чим він допустив порушення вимог ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а отже відповідач обґрунтовано з дотриманням вимог чинного законодавства, наявності доказів вчинення адміністративного правопорушення, визнав винуватим ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу.

Що стосується строку накладення адміністративного стягнення, то відповідно до ст. 38 КУпАП аміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, 23.03.2025 ОСОБА_1 з`явився до Рахівського РТЦКСП і тоді було виявлено, що він 11.11.2024 о 09:00 годині не з`явився на виклик згідно із повісткою №898210 від 30.10.2024, отже строк притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП ОСОБА_1 не закінчився, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати відповідно до ст. 139 КАСУ слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 2, 6-10, 20, 77, 78, 90, 139, 242, 243, 244, 246, 255, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Судові витрати залишити за позивачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено 06.05.2025.

Суддя: В.Е. Ємчук