Справа № 300/9750/24
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" травня 2025 р. справа № 300/9750/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання звільнити з військової служби, -
ОСОБА_1 (надалі по тексту також позивач, військовослужбовець, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі по тексту також відповідач 1, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), Військової частини НОМЕР_1 (надалі по тексту також відповідач 2, військова частина, ВЧ НОМЕР_1 ), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 "Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час проведення загальної мобілізації" в частині призову ОСОБА_1 та направлення його для проходження військової служби за призовом під час проведення загальної мобілізації до Військової частини НОМЕР_1 ;
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову під час мобілізації ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 ;
- припинити проходження ОСОБА_1 військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період у Військовій частині НОМЕР_1 з моменту набрання рішенням законної сили;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та видати наказ про звільнення з військової служби.
Підставою звернення до суду, на переконання позивача, є протиправні дії щодо його мобілізації у воєнний час, в той час, як він є особою, яка не підлягає мобілізації на підставі пункту 2 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 з 22.12.2024 проходить військову службу за призовом під час мобілізації у складі Військової частини НОМЕР_1 . На автобусній зупинці у с. Красилівка Тисменицького району, Івано-Франківської області 21.12.2024 позивача зупинено працівниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки, якими останнього доставлено до Івано-Франківської обласної клінічної лікарні для проходження військово-лікарської комісії. Втім, за доводами ОСОБА_1 , останній не підлягає призову на військову службу за станом здоров`я, оскільки має захворювання, за наявності яких особа повинна бути визнана тимчасово не придатною до проходження військової служби, а саме захворювання легень з діагнозом правобічний напружений пневмоторакс.
Як стверджує ОСОБА_1 , відповідно до пункту 2 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21 жовтня 1993 року за №3543-XII (надалі по тексту також Закон №3543-XII), не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані визнані в установленому порядку особами з інвалідністю, або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін 6-12 місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).
Також позивач зазначив, що відповідно до пункту 56 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року за №560 (надалі по тексту також Порядок №560) відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". За змістом пункту 60) до ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. З наведених підстав просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
ОСОБА_1 також 28.12.2024 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову, зареєстрованою в канцелярії суду 30.12.2024, одночасно із поданням цього адміністративного позову (а.с.59-61).
Підставою звернення із заявою про забезпечення позову, на переконання позивача, є об`єктивна необхідність збереження існуючого становища заявника до розгляду справи по суті позовних вимог, оскільки відносно останнього "можуть бути прийняті рішення щодо переміщення на нове місце військової служби до іншої частини, в тому числі, в зону бойових дій", що може унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав ОСОБА_1 .
Окрім цього, за доводами заявника, з моменту зарахування останнього до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , "усі [його] пояснення, клопотання, намагання захистити свої права не приносять жодного результату", а також вказує про можливість застосування до нього заходів у виді "відправлення у найнебезпечніші зони, де ведуться бойові дії" у якості покарання.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову заявника ОСОБА_1 від 28.12.2024, зареєстрованої в канцелярії суду 30.12.2024, про заборону командуванню Військової частини НОМЕР_1 в особі командира чи інших компетентних осіб вчиняти будь-які дії щодо переміщення (в тому числі і відрядження) заявника для проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини, на час розгляду адміністративної справи №300/9750/24 (а.с.63-65).
Івано-Франківським окружним адміністративним судом ухвалою від 03.01.2025 відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України). Одночасно судом витребувано додаткові письмові докази, необхідні для розгляду справи (а.с.67-69).
Пунктом 3 ухвали суду від 03.01.2025 відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 28.12.2024 про витребування доказів у ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 .
Також пунктом 4 ухвали суду від 03.01.2025 залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 (надалі по тексту також третя особа, ІНФОРМАЦІЯ_4 ).
На виконання вимог пункту 8 ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.01.2025 ОСОБА_1 скерував до суду заяву від 10.01.2025, у якій зазначив про повідомлення працівників ТЦК та СП про наявність проблем зі здоров`ям, наявності у особи статусу такої, що не підлягає мобілізації, втім засвідчити власні доводи крім власних тверджень позивач не має можливості (а.с.74-76).
Третя особа ІНФОРМАЦІЯ_3 скористалась правом на подання пояснень від 14.01.2025 за №277, які зареєстровано в суді 15.01.2025 за вх.№1164/25 (а.с.78-82). У поданих поясненнях представник третьої особи зазначив, що комісією при ІНФОРМАЦІЯ_5 відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період ОСОБА_1 не надавалась.
Відповідач 1 скористався правом на подання відзиву на позовну заяву. Так, ІНФОРМАЦІЯ_6 скерував через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему відзив із приміткою "Документ сформований в системі "Електронний суд" 20.02.2025" на позовну заяву, реєстрацію якого здійснено судом 20.02.2025 за вх.№4374/25 (а.с.87-98). У поданому відзиві представник відповідача 1 заперечила проти доводів ОСОБА_1 , викладених у позовній заяві, вказує на їх безпідставність та необґрунтованість, з огляду на таке.
Згідно з даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , призваний на військову службу під час мобілізації 22 грудня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_8 . Відповідно до відомостей протоколів засідань Комісії з питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_9 рішення щодо надання ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації не приймалось. За результатами перевірки відомостей Системи електронного документообігу ІНФОРМАЦІЯ_9 , а також записів в Журналі реєстрації вхідної кореспонденції встановлено, що звернення від ОСОБА_1 з питань оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_9 не надходили.
За доводами представника відповідача 1, перелік хвороб, за яких військовозобов`язані можуть бути визнані тимчасово непридатними до військової служби, визначений в Положенні про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженому наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року за №402 (надалі по тексту також Положення № 402). Сам по собі наведений позивачем перелік захворювань згідно з Розкладом хвороб Положення № 402 не належить до захворювань (станів), за яких військово-лікарською комісією могло б бути прийняте рішення щодо визнання військовозобов`язаного тимчасово непридатним до військової служби. Також відсутні відомості щодо наявності в позивача групи інвалідності. Отже, на момент призову щодо ОСОБА_1 рішення військово-лікарської комісії про визнання громадянина тимчасово непридатним до військової служби не приймалось, а тому в позивача було відсутнє право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації і, як наслідок, останній був правомірно призваний до лав Збройних Сил України
До призову на військову службу, згідно з електронним військово-обліковим документом сформованим позивачем в додатку Резерв+, ОСОБА_1 перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , а відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації оформляється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування військовозобов`язаних на військовому обліку, достеменними в розглядуваній справі будуть твердження ІНФОРМАЦІЯ_8 щодо звернення або не звернення позивача з питань надання відстрочки від призову. В частині, що стосується повідомлення позивачем таких обставин та надання належних підтверджуючих право на відстрочку документів під час здійснення мобілізаційних заходів, - ІНФОРМАЦІЯ_10 ( АДРЕСА_1 ). Також в частині позовних вимог, що стосуються ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не може визнаватись належним відповідачем, оскільки не здійснював мобілізаційних заходів відносно позивача та не видавав наказ про призов на військову службу. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Також відповідач 1 скерував через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему заяву про усунення недоліків із приміткою "Документ сформований в системі "Електронний суд" 20.02.2025", яку зареєстровано судом 20.02.2025 за вх.№4384/25 (а.с.99-102). У вказаній заяві представник ІНФОРМАЦІЯ_9 просив суд долучити до матеріалів адміністративної справи доказ направлення відзиву Військовій частині НОМЕР_1 .
Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалою від 05.03.2025 ініціював перед Міністерством оборони України питання про скерування та/або вручення відповідальним посадовим особам Військової частини НОМЕР_1 ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду про відкриття провадження у справі №300/9750/24 від 03.01.2025, разом із позовною заявою військовослужбовця ОСОБА_1 та копіями доданих до неї документів (а.с.110-111).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.03.2025 витребувано в ІНФОРМАЦІЯ_11 документи, необхідні для повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи (а.с.112-114).
Також Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалою від 05.03.2025 витребував в ІНФОРМАЦІЯ_1 додаткові письмові докази та пояснення, що стосуються перебування на військовому обліку та мобілізації ОСОБА_1 (а.с.115-117).
На виконання вимог ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.03.2025 ІНФОРМАЦІЯ_4 скерував до суду пояснення від 18.03.2025 за №1943, які зареєстровано в суді 18.03.2025 за вх.№6671/25 (а.с.128). У вказаних поясненнях представник третьої особи зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачу не надавалась відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до статті 23 Закону №3543-XII. Також зазначено, що згідно з даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів позивач 21.12.2024 призваний на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 ).
В ході виконання вимог ухвали суду від 05.03.2025 ІНФОРМАЦІЯ_6 надав до суду пояснення від 18.03.2025 за №6/296, реєстрацію яких з відповідними доказами здійснено судом 20.03.2025 за вх.№7036/25 (а.с.129-138). У вказаних поясненнях ІНФОРМАЦІЯ_6 зазначив, що ОСОБА_1 перебував на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_13 , втім із заявою щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації позивач не звертався. ОСОБА_1 21.12.2024 призваний на військову службу під час мобілізації 2-им Відділом ( ІНФОРМАЦІЯ_12 .
Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалою від 21.03.2025 залучив ІНФОРМАЦІЯ_11 , як співвідповідача у справі №300/9750/24 (а.с.140-142).
Як зазначив представник відповідача 2, на підтвердження обставини наявності у позивача підстав для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на період дії особливого стану надав копії медичних висновків про проходження лікування в медичних закладах упродовж тривалого періоду, однак жодного документу про визнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю надано не було. Військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_14 №233/1-4527 ОСОБА_1 21.12.2024 визнано придатним до військової служби, натомість даних про те, що останній оскаржував вказаний висновок у ВЧ НОМЕР_1 немає.
На переконання ВЧ НОМЕР_1 жодних порушень вимог законодавства щодо порядку та способу призову, прийняття ОСОБА_1 на війську службу під час мобілізації відповідачами не допущено. Також позивач не звертався до командування військової частини із рапортами на звільнення з військової служби та останній не повідомляв ВЧ НОМЕР_1 про наявність підстав для звільнення з військової служби. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Івано-Франківський окружний адміністративний суд супровідними листами від 21.03.2025 у справі №300/9750/24 скерував на адресу ІНФОРМАЦІЯ_11 ( АДРЕСА_2 ) копії ухвали про залучення співвідповідача від 21.03.2025, ухвали про відкриття провадження від 03.01.2025, позовної заяви з усіма долученими до неї документами (а.с.144).
Згідно наявного на вказаних супровідних листах відтиску печатки (штампу) діловода Відділу документального забезпечення-канцелярія Івано-Франківського окружного адміністративного суду вказані ухвали та позовна заява надіслані поштовим зв`язком на адресу співвідповідача 24.03.2025.
Відповідно до частини 1 статті 174 КАС України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 251 цього Кодексу.
Днем вручення судового рішення, серед іншого, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3 частини 6 статті 251 КАС України).
З урахуванням вказаного ухвала про залучення співвідповідача від 21.03.2025 та ухвала про відкриття провадження від 03.01.2025 вважаються врученими співвідповідачу належним чином.
ІНФОРМАЦІЯ_11 , станом на день ухвалення рішення, не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву у строк, встановлений судом.
В силу вимог частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши адміністративний позов, відзиви на позов, письмові пояснення, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
Як слідує зі змісту наявної в матеріалах справи облікової картки до військового квитка (тимчасового посвідчення) ОСОБА_1 № НОМЕР_2 у графі (37) Відмітки про взяття, зняття або виключення з обліку, щодо останнього міститься наступна інформація:
- з 23.06.2018 взято на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_3 за ознакою "які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання (абзац 3, пункт 1, частини 1, статті 37)";
- з 20.12.2024 взято на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_10 ( АДРЕСА_1 ) за ознакою "інший випадок";
- з 21.12.2024 знято з військового обліку (абзац 3 пункту 2 частини 5 статті 37) (Мобілізація) які призвані чи прийняті на військову службу;
- з 22.12.2024 взято на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_10 (Рожнятів) за ознакою "інший випадок";
- з 22.12.2024 знято з військового обліку (абзац 3 пункту 2 частини 5 статті 37) (Мобілізація) які призвані чи прийняті на військову службу (а.с.136).
ІНФОРМАЦІЯ_6 21.12.2024 видано направлення №5326/6 на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою встановлення придатності за станом здоров`я до проходження військової служби у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації в особливий період солдата запасу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_15 (а.с.130).
Позаштатною постійно діючою військово-лікарською комісією №2 при ІНФОРМАЦІЯ_9 на базі КНП "Обласна клінічна лікарня" ІФ ОР 21.12.2024 проведено медичний огляд солдата запасу ОСОБА_1 , за наслідками якого видано довідку військово-лікарської комісії №233/1/4527 (згідно кутового штампу №5326/6 від 21.12.2024).
Зі змісту вказаної довідки слідує, що позивач на підставі статті графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ придатний до військової служби.
Позивач ознайомився з вказаною постановою ВЛК про що свідчить його власноруч проставлений підпис із зазначенням ім`я та прізвища і дати ознайомлення 21.12.2024 (а.с.133).
Згідно поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані і відправлені у складі команди НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.12.2024 за №9/4697, солдат ОСОБА_1 призваний ІНФОРМАЦІЯ_10 ( АДРЕСА_1 ) рекомендується до проходження військової служби в розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 (а.с.134-135).
Як слідує зі змісту витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.12.2024 за №285, солдат ОСОБА_1 з 22.12.2024 зарахований на військову службу за призовом у воєнний час стрільцем-санітаром 3 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону (а.с.158).
У адміністративному позові ОСОБА_1 зазначає, що він є особою, яка відповідно до пункту 2 частини 1 статті 23 Закону №3543-XII не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, як військовозобов`язаний, який визнаний в установленому порядку особою з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатним до військової служби за станом здоров`я на термін 6-12 місяці (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).
На засвідчення вказаних обставин позивачем до матеріалів справи долучено копії медичної документації від 18.03.2022 (а.с.19), від 11.05.2022 (а.с.20), рентгенологічного дослідження (а.с.21-22), виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4464/2022 (а.с.23-26), виписки з медичної карти від 07.05.2019 (а.с.27-28), результатів аналізів (а.с.29-30), результатів УЗД діагностики (а.с.31), температурного списку (а.с.32-33), листка лікарських призначень (а.с.34), виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №632 (а.с.35-38), листка огляду та консультацій спеціалістами (а.с.39), медичної карти стаціонарного хворого №632 (а.с.40-42), направлення на госпіталізацію (а.с.43-44), інформованої добровільної згоди пацієнта на проведення діагностики, лікування та на проведення операцій та знеболення (а.с.45), запису лікаря приймального відділення (а.с.46-47), результати обстежень (лабораторні, ультразвукові, рентгенологічні, функціональна діагностика, тощо) (а.с.48-50), листок оглядку та консультації (а.с.51-53), виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №632 (а.с.54-55).
Як слідує зі змісту рапорту ТВО діловода ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.02.2025, проведено перевірку записів вхідної кореспонденції в СЕДО та Журналі реєстрації вхідної кореспонденції за 2024 рік, даних щодо реєстрації звернення від ОСОБА_1 , 1988 не виявлено (а.с.93).
Судом, зі змісту пояснень ІНФОРМАЦІЯ_8 від 18.03.2025 за №1943 та ІНФОРМАЦІЯ_16 від 18.03.2025 за №6/296, з`ясовано, що ОСОБА_1 не звертався із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації (а.с.128, а.с.129).
Вважаючи визнати протиправними та такими, що підлягають скасуванню наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 "Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час проведення загальної мобілізації" в частині призову ОСОБА_1 та направлення його для проходження військової служби за призовом під час проведення загальної мобілізації до Військової частини НОМЕР_1 та наказ командира Військової частини НОМЕР_1 про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , військовослужбовець звернувся з цим позовом до суду з метою захисту свого порушеного права, шляхом припинення проходження позивачем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період у Військовій частині НОМЕР_1 з моменту набрання рішенням законної сили.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України 25.03.1992 року №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі по тексту також - Закон №2232-XII).
Статтею 1 Закону №2232-XII визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до частини 2 статті 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Частиною 1 статті 2 Закону №2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно з частиною 6 статті 2 цього Закону №2232-XII одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина 14 статті 2 Закону №2232-XII).
Згідно з пунктом 20 частини 1 статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 №389-VІІІ (надалі по тексту також - Закон №389-VІІІ) визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Аналогічне визначення воєнного стану міститься і у статті 1 Закону України "Про оборону України" від 06.12.1991 за №1932-XII (надалі по тексту також Закон №1932-XII).
Також статтею 1 Закону №1932-XII передбачено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Так, Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 "Про введення воєнного стану" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та триває по теперішній час.
Указом Президента України від 24.02.2022 за №69/2022 "Про загальну мобілізацію", у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.
Відповідно до вимог статей 20, 22 Закону №2232-XII на військову службу за призовом під час мобілізації приймаються громадяни віком від 18 років та громадяни, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі, тобто до 60 років (для вищого офіцерського складу до 65 років).
Повертаючись до фактичних обставин справи, встановлених вище по тексту судового рішення, згідно поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані і відправлені у складі команди НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.12.2024 за №9/4697, солдат ОСОБА_1 призваний ІНФОРМАЦІЯ_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 ) рекомендується до проходження військової служби в розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 (а.с.134-135).
З огляду на зміст позовної заяви, позивач оскаржує дії та рішення ІНФОРМАЦІЯ_9 , які стосуються мобілізації ОСОБА_1 , що мали місце з 21.12.2024, та наказ командира Військової частини НОМЕР_1 про зарахування останнього до списків особового складу військової частини і просить зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 виключити позивача зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та видати наказ про звільнення з військової служби.
Слід звернути увагу на те, що процес від початку мобілізації особи до проходження такою особою військової служби у військовій частині складається з певних етапів, на кожному з яких визначені суб`єкти владних повноважень здійснюють комплекс заходів у межах правовідносин, які виникають між цією особою та визначеними суб`єктами владних повноважень.
Так, правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні встановлює Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-XII (надалі по тексту також Закон №3543-XII), який визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Абзацом 4 статті 1 Закону №3543-XII передбачено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до частини 3 статті 3 Закону №3543-XII зміст мобілізаційної підготовки становить, зокрема, військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів; підготовка та накопичення військово-навчених людських ресурсів призовників, військовозобов`язаних та резервістів для комплектування посад, передбачених штатами воєнного часу.
Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначені статтею 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Згідно приписів частини 1 статті 22 Закону №3543-XII громадяни зобов`язані, серед іншого, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду, проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) (частина 5 статті 22 Закону №3543-XII).
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.
Поряд з цим статтею 23 Закону №3543-ХІІ передбачено перелік підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Так, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 23 Закону №3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін 6-12 місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).
У позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що останній за станом здоров`я має захворювання, за наявністю яких повинен бути визнаний відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатним до військової служби за станом здоров`я на термін 6-12 місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії), оскільки у позивача захворювання легень з діагнозом правобічний напружений пневмоторакс, а тому на підставі пункту 1 частини 3 статті Закону №3543-XII, позивач не підлягав призову на військову службу під час мобілізації.
На засвідчення вказаної обставини позивачем надано до суду копії медичної документації від 18.03.2022 (а.с.19), від 11.05.2022 (а.с.20), рентгенологічного дослідження (а.с.21-22), виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4464/2022 (а.с.23-26), виписки з медичної карти від 07.05.2019 (а.с.27-28), результатів аналізів (а.с.29-30), результатів УЗД діагностики (а.с.31), температурного списку (а.с.32-33), листка лікарських призначень (а.с.34), виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №632 (а.с.35-38), листка огляду та консультацій спеціалістами (а.с.39), медичної карти стаціонарного хворого №632 (а.с.40-42), направлення на госпіталізацію (а.с.43-44), інформованої добровільної згоди пацієнта на проведення діагностики, лікування та на проведення операцій та знеболення (а.с.45), запису лікаря приймального відділення (а.с.46-47), результати обстежень (лабораторні, ультразвукові, рентгенологічні, функціональна діагностика, тощо) (а.с.48-50), листок оглядку та консультації (а.с.51-53), виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №632 (а.с.54-55).
Частиною 7 статті 23 Закону № 3543-ХІІ установлено, що перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.
Згідно з пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (надалі по тексту також - Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно з пунктом 11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 за №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (надалі по тексту також - Порядок №560, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 56 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Відповідно до пункту 57 Порядку №560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:
голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);
члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
За змістом абзацу 1 пункту 58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.
За правилами пункту 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.
У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
За змістом пункту 63 Порядку №560 військовозобов`язані, які звернулися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки з заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Окремо слід відмітити, що статтею 23 Закону №3543-ХІІ передбачено перелік підстав для отримання відстрочки, а надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення регламентовано Порядком №560.
У контексті наведеного суд зазначає, що право на відстрочку від призову на військову службу повинно бути реалізоване військовозобов`язаним шляхом вчинення ним активних дій (подання заяви за встановленою формою з документами, що підтверджують право на відстрочку) та оформлення його у відповідний спосіб уповноваженим органом (комісією при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах)).
При цьому реалізація такого права може бути здійснена лише до моменту набуття ним статусу військовослужбовця.
Разом з тим, матеріали адміністративної справи не містять доказів подання ОСОБА_1 заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, за формою, визначеною у додатку 4 Порядку №560, до якої долучено документи, що підтверджують право на відстрочку. Доказів подання такої заяви позивачем до суду не надано.
Як слідує зі змісту рапорту ТВО діловода ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.02.2025, проведено перевірку записів вхідної кореспонденції в СЕДО та Журналі реєстрації вхідної кореспонденції за 2024 рік, даних щодо реєстрації звернення від ОСОБА_1 , 1988 не виявлено (а.с.93).
Судом, зі змісту пояснень ІНФОРМАЦІЯ_8 від 18.03.2025 за №1943 та ІНФОРМАЦІЯ_16 від 18.03.2025 за №6/296, з`ясовано, що ОСОБА_1 не звертався із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації (а.с.128, а.с.129).
Згідно поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані і відправлені у складі команди НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.12.2024 за №9/4697, солдат ОСОБА_1 призваний ІНФОРМАЦІЯ_10 ( АДРЕСА_1 ) рекомендується до проходження військової служби в розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 (а.с.134-135).
Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_17 (Рожнятів) 21.12.2024 здійснено ряд мобілізаційних заходів відносно ОСОБА_1 . Вказана обставина не заперечується та визнається обома сторонами.
За змістом частини 1 статті 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Як зазначалось судом, статтею 23 Закону №3543-ХІІ передбачено перелік підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Так, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 23 Закону №3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін 6-12 місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).
Аналіз статті 23 Закону №3543-XII дає підстави дійти висновку про те, що для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 2 частини 1 статті 23 цього Закону необхідно дотримання однієї з умов:
- військовозобов`язаний повинен бути визнаний в установленому порядку особою з інвалідністю;
- військовозобов`язаний повинен бути визнаний відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін 6-12 місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).
Відповідно до пункту 3 Положення про медико-соціальну експертизу, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03.12..2009 за №1317 (надалі по тексту також Положення №1317, чинне на час мобілізації позивача) медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.
Медико-соціальна експертиза потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання проводиться після подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 за №337 "Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві", висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту професійної патології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або територіального органу Пенсійного фонду України, суду чи прокуратури.
Згідно з пунктом 4 Положення №1317 медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії, з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.
За приписами підпункту 1 пункту 11 Положення №1317 міські, міжрайонні, районні комісії визначають:
- ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків;
- потребу осіб з інвалідністю у забезпеченні їх технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення на підставі медичних показань і протипоказань, а також з урахуванням соціальних критеріїв;
- потребу осіб з інвалідністю, потерпілих від нещасного випадку на виробництві, із стійкою втратою працездатності у медичній та соціальній допомозі, в тому числі у додатковому харчуванні, ліках, спеціальному медичному, постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі, побутовому обслуговуванні, протезуванні, санаторно-курортному лікуванні, придбанні спеціальних засобів пересування;
- ступінь стійкого обмеження життєдіяльності хворих для направлення їх у стаціонарні відділення центрів соціального обслуговування;
- причини смерті особи з інвалідністю або особи, ступінь втрати працездатності якої визначений комісією у відсотках на підставі свідоцтва про смерть у разі, коли законодавством передбачається надання пільг членам сім`ї померлого;
- медичні показання на право одержання особами з інвалідністю автомобіля і протипоказання до керування ним.
Видача Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (МСЕК) регламентується Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 30.07.2012 за №577, яким затверджено Інструкцію щодо заповнення форми первинної облікової документації №157-1/о. Цей документ визначає порядок оформлення та видачі довідки, яка підтверджує встановлення інвалідності особи.
Таким чином, статус особи з інвалідністю засвідчується, зокрема, довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (МСЕК), натомість матеріали адміністративної справи позбавлені доказів встановлення ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю, доказів протилежного позивач суду не надав.
ІНФОРМАЦІЯ_6 21.12.2024 видано направлення №5326/6 на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою встановлення придатності за станом здоров`я до проходження військової служби у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації в особливий період солдата запасу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_15 (а.с.130).
Позаштатною постійно діючою військово-лікарською комісією №2 при ІНФОРМАЦІЯ_9 на базі КНП "Обласна клінічна лікарня" ІФ ОР 21.12.2024 проведено медичний огляд солдата запасу ОСОБА_1 , за наслідками якого видано довідку військово-лікарської комісії №233/1/4527 (згідно кутового штампу №5326/6 від 21.12.2024).
Зі змісту вказаної довідки слідує, що позивач на підставі статті графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ придатний до військової служби.
Позивач ознайомився з вказаною постановою ВЛК про що свідчить його власноруч проставлений підпис із зазначенням ім`я та прізвища і дати ознайомлення 21.12.2024 (а.с.133).
Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 за №402 затверджено "Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України" (надалі по тексту також Положення №402).
Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу І Положення №402, коментоване Положення визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями, визначеними у главі 2 цього розділу, а також поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, членів їх сімей, призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Так, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям (пункт 1.2 глави 1 розділу 1 Положення №402).
Пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (надалі по тексту також ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (надалі по тексту також - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
При цьому, постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК, зокрема, такі скасовуються у випадках, коли попередня постанова ВЛК на дату її прийняття не відповідала законодавству та/або була прийнята на підставі недійсних документів.
Слід зазначити, що члени ВЛК діють на принципах верховенства права, законності, поваги та дотримання прав людини і громадянина, доброчесності, колегіальності, рівноправності членів комісії, вільного обговорення і вирішення питань, об`єктивності, неупередженості та обґрунтованості прийнятих рішень, висновків і пропозицій.
В контексті вищезгаданого, коментованим приписом також визначено обов`язки членів ВЛК, так, останні повинні добросовісно, чесно та професійно виконувати свої обов`язки; постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності; не ухилятися від прийняття рішень; не допускати зловживань та неефективного використання державної власності; знати вимоги нормативно-правових актів з питань військово-лікарської експертизи та застосовувати їх під час виконання обов`язків.
Окрім цього, згідно пункту 20.1 глави 20 розділу ІІ Положення №402, постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення.
Голова або члени ВЛК відповідальні за прийняте рішення та видачу документів про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв). ВЛК мають право приймати постанови на виїзних засіданнях та у випадках визначення потреби (відсутності потреби) у продовженні тривалого лікування військовослужбовців під час лікування за кордоном - дистанційно, на підставі оригіналів медичних та військово-облікових документів або належним чином їх засвідчених копій.
За змістом пункту 20.2 глави 20 розділу ІІ Положення №402, постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, не затверджуються, контролюються, переглядаються, а за необхідності скасовуються або відміняються відповідною штатною ВЛК.
Постанови штатних ВЛК можуть прийматися як за результатом проведеного медичного огляду в цих ВЛК, так і на підставі проведеного медичного огляду у позаштатних ВЛК та наданих на розгляд медичних документів.
Як визначено підпунктом "в" пункту 22.1 глави 22 розділу ІІ Положення №402, дані про тих, хто пройшов медичний огляд (прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, військове звання, військова частина, місяць та рік призову на військову службу тощо), діагноз та постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби та про причинний зв`язок записуються в Книгу протоколів засідань ВЛК (ЛЛК).
Крім того, діагноз та постанови ВЛК записуються: на військовозобов`язаних, резервістів - у Картку обстеження та медичного огляду, а зміст постанови комісії, крім того, - у військовий квиток та облікову картку. У випадку діагностування у військовозобов`язаного, резервіста хвороби, зумовленої ВІЛ, діагноз та стаття Розкладу хвороб до військового квитка та облікової картки не записуються. На офіцерів запасу, визнаних ВЛК непридатними до військової служби, а також на військовозобов`язаних, резервістів, які знаходяться на зборах та визнані непридатними до подальшого проходження зборів, складається Свідоцтво про хворобу.
Водночас, відповідно до пункту 22.7 глави 22 розділу ІІ Положення №402, постанова ВЛК про придатність військовослужбовця (військовозобов`язаного, резервіста) до військової служби оформлюється довідкою ВЛК, затвердженню штатною ВЛК не підлягає.
Постанови ВЛК, які не підлягають затвердженню (контролю) штатною ВЛК, оформляються в день медичного огляду і видаються на руки особі, що пройшла медичний огляд, та надсилаються у військову частину та/або до ТЦК та СП в електронній та/або паперовій формі (пункт 22.3 глави 22 розділу ІІ Положення №402).
Так, постанова ВЛК про ступінь придатності військовослужбовця до військової служби чинна протягом 12 місяців з моменту проведення медичного огляду (пункт 22.12 глави 22 розділу ІІ Положення №402).
При цьому, згідно пункту 3.8 глави 3 розділу ІІ Положення №402, постанови ВЛК при ТЦК та СП щодо військовозобов`язаних приймаються згідно з главою 20 цього розділу. Документально оформлені результати проходження військовозобов`язаним медичного огляду ВЛК доставляються до районного (міського) ТЦК та СП не пізніше наступного дня після прийняття постанови про придатність військовозобов`язаного до військової служби. Постанова ВЛК щодо придатності військовозобов`язаного до проходження військової служби вноситься до бази даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів не пізніше наступного дня з дня надходження відповідної постанови до районного (міського) ТЦК та СП.
Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду.

Слід зауважити, що пунктом 3.1 глави 3 розділу ІІ Положення №402 передбачено наступне: медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України, на підставі направлення за формою, наведеною у додатку 11 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560, ВЛК при ТЦК та СП за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які мають договір із НСЗУ на пакет медичних послуг, включений до програми державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік щодо медичного огляду осіб, який організовується ТЦК та СП, лікарями, які входять до складу ВЛК при ТЦК та СП. При цьому особам віком до 45 років видається направлення з метою визначення їх придатності до служби у Десантно-штурмових військах, підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на ВЛК, виданих резервістам та військовозобов`язаним для проходження медичного огляду за формою, наведеною у додатку 12 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560, та видається військовозобов`язаному під особистий підпис.

Контроль за направленням та проходженням військовозобов`язаними медичного огляду ВЛК покладається на керівника відповідного ТЦК та СП.

Порядок проведення медичного огляду військовозобов`язаних врегульований главою 3 розділу ІІ Положення №402.

Згідно з пунктом 3.2 глави 3 розділу ІІ Положення №402, кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей.

Ступінь придатності військовозобов`язаних до військової служби за станом здоров`я кожним лікарем визначається індивідуально.

Висновки про придатність або непридатність військовозобов`язаних до військової служби, подані ними скарги та об`єктивні дані, виявлені у процесі медичного огляду, а також встановлений діагноз вносяться кожним лікарем до картки обстеження та медичного огляду та до інших документів, що засвідчується особистим підписом лікаря та скріплюється його особистою печаткою, із зазначенням дати проведення медичного огляду.

До інформації про діагноз та результати медичних втручань (застосування методів діагностики, профілактики або лікування, пов`язаних із впливом на організм людини), які вносяться до картки обстеження та медичного огляду, додається відповідний код до кожного діагнозу та результату медичних втручань за класифікацією, визначеною НК 025 та НК 026, затвердженими наказом Міністерства економіки України від 04 серпня 2021 року №360 "Про затвердження та скасування національних класифікаторів".

В той же час, під час дії правового режиму воєнного стану кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей.

Зі змісту довідки Позаштатної постійно діючою військово-лікарською комісією №2 при ІНФОРМАЦІЯ_9 на базі КНП "Обласна клінічна лікарня" ІФ ОР від 21.12.2024 за №233/1/4527 (згідно кутового штампу №5326/6 від 21.12.2024) слідує, що позивач на підставі статті графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ придатний до військової служби.

ОСОБА_1 ознайомився з вказаною постановою ВЛК про що свідчить його власноруч проставлений підпис із зазначенням ім`я та прізвища і дати ознайомлення 21.12.2024 (а.с.133).

Разом з тим, матеріали адміністративної справи позбавлені доказів оскарження позивачем довідки Позаштатної постійно діючою військово-лікарською комісією №2 при ІНФОРМАЦІЯ_9 на базі КНП "Обласна клінічна лікарня" ІФ ОР від 21.12.2024 за №233/1/4527 (згідно кутового штампу №5326/6 від 21.12.2024), якою ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби.

Також матеріали адміністративної справи не містять доказів визнання ОСОБА_1 відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін 6-12 місяців.

Таким чином, станом 21.12.2024 судом не встановлено наявності у позивача права на отримання відстрочки від мобілізації на особливий період за підставами передбаченими пунктом 2 частини 1 статті 23 Закону №3543-XII.

Слід звернути увагу на те, що право на відстрочку від призову на військову службу повинно бути реалізоване військовозобов`язаним шляхом вчинення ним активних дій та оформлення його у відповідний спосіб уповноваженим органом (зокрема, районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки). При цьому реалізація такого права може бути здійснена лише до моменту набуття ним статусу військовослужбовця.

Аналогічний правовий висновок сформований Верховним Судом у постанові від 18.01.2024 у справі №280/6033/22.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).

Окремо слід зазначити, що визнання протиправними дій чи рішень ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІНФОРМАЦІЯ_18 (Рожнятів), які стосуються мобілізації ОСОБА_1 , не відновлять порушених прав позивача, оскільки наслідком такого способу захисту прав не може бути звільнення останнього з військової служби.

Як зазначено судом вище, правовідносин між позивачем та ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_17 (Рожнятів), пов`язані з мобілізацією останнього, завершилися прийняттям наказу про призов по мобілізації та направлення позивача з 21.12.2024 у розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, направлення ОСОБА_1 у розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 свідчить про реалізацію такого наказу та виникнення нових правовідносин правовідносин між позивачем та Військовою частиною НОМЕР_1 , які стосуються не мобілізації, а проходження військової служби.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.12.2024 за №285, солдат ОСОБА_1 з 22.12.2024 зарахований на військову службу за призовом у воєнний час стрільцем-санітаром 3 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону (а.с.158).

Такі обставини свідчать про виникнення правовідносин між позивачем та Військовою частиною НОМЕР_1 , а саме правовідносин, пов`язаних із проходженням військової служби.

Суд звертає увагу на те, що для ефективного поновлення порушеного права необхідно, щоб існував чіткий зв`язок між правопорушенням та способом захисту права. Тобто метою заявлених позовних вимог має бути усунення перешкод у здійсненні права, а її досягненням визначений спосіб захисту права, який би вичерпував себе.

З урахуванням вище наведеного суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІНФОРМАЦІЯ_18 (Рожнятів) в частині призову позивача на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 та, відповідно, відсутність правових підстав для скасування наказу співвідповідача про призов військовозобов`язаних на військову службу під час проведення загальної мобілізації в частині призову ОСОБА_1 , а тому позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають.

Щодо позовних вимог про визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та зобов`язання відповідача 2 припинити проходження позивачем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період у Військовій частині НОМЕР_1 з моменту набрання рішенням законної сили та виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 із виданням наказу про звільнення з військової служби, суд зазначає таке.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 за №2232-XII (надалі по тексту також Закон №2232-XII).

Статтею 1 Закону №2232-XII визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

За змістом частини 2 статті 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (надалі по тексту також - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Згідно з частинами 5, 7 статті 1 Закону №2232-XII від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (надалі по тексту також - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до частини 9 статті 1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

- допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік;

- призовники - особи, які взяті на військовий облік;

- військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

- військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

- резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (частина 1 статті 2 Закону №2232-XII).

Згідно із частиною 6 статті 2 цього Закону №2232-XII, одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина 14 статті 2 Закону №2232-XII).

Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 за №1153/2008 (надалі по тексту також Положення №1153/2008) визначається порядок проходження громадянами України (надалі по тексту також - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з виконанням громадянами військового обов`язку в запасі.

Громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (надалі по тексту також - військова служба) в добровільному порядку або за призовом (пункт 2 Положення №1153/2008).

За змістом пункту 5 Положення №1153/2008 громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями Збройних Сил України (надалі по тексту також - військовослужбовці). Статус військовослужбовця підтверджується документом, що посвідчує особу. Форма та порядок його видачі встановлюються Міністерством оборони України.

Відповідно до пункту 6 Положення №1153/2008 початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на ній визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно пункту 4 частини 1 статті 24 Закону №2232-XII початком проходження військової служби вважається: день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

За змістом частини 3 статті 24 Закону № 2232-XII закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Наказом Міністерства оборони України від 15.09.2022 за №280, зареєстровано у Міністерстві юстиції України 14.11.2022 за № 1407/38743, затверджено Інструкцію з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, яка визначає організацію і порядок обліку військовослужбовців та працівників в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України (надалі по тексту також - Інструкція 280).

Відповідно до пунктів 1, 3 Розділу XII Інструкції № 280 облік особового складу в особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців щодо прихованої мобілізації або з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, ведеться у порядку, установленому на мирний час, та з урахуванням особливостей, викладених у цьому розділі.

Військовослужбовці військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період зараховуються в день прибуття до списків особового складу військової частини в порядку, установленому пунктами 13 і 14розділу II цієї Інструкції.

Первинне призначення на посади військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також призначення (переміщення) військовослужбовців, які перебувають на військовій службі, відповідно до їх мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом, здійснюються наказом командира військової частини по стройовій частині до закінчення заходів відмобілізування незалежно від номенклатури посад для призначення.

Пунктом 14 Розділу ІІ Інструкції №280 встановлено, що зарахування до списків особового складу військової частини прибулого особового складу (або прийому на роботу працівників) здійснюється наказом по стройовій частині у день їх прибуття (прийому на роботу) до військової частини.

Підставою для видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини є, зокрема, для військовослужбовців - іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця.

Відповідно до пунктів 1, 2, 8 Розділу V вказаної Інструкції військовослужбовці, які переміщуються по службі з одних військових частин до інших, під час прямування до них рахуються як поповнення. Відправлення поповнення здійснюється як у складі команд, так і поодинці. Під час відправки поповнення з одних військових частин до інших у складі команди на всіх відправлених обов`язково мають бути такі документи, зокрема, іменний список або припис (в якому вказується, коли, кому та за яким вихідним номером вислано їх особові справи) на відправлених - у старшого команди. Прийом поповнення проводиться поіменно, за іменним списком на поповнення, отриманим від старшого команди. Приймати поповнення без поіменної перевірки заборонено.

Слід зазначити, що організація обліку та призову громадян на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період покладена на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Водночас, зарахування до списків особового складу військової частини та виключення з нього здійснюється наказами по стройовій частині відповідної військової частини. Відповідне зарахування здійснюється не на власний розсуд, а на підставі іменних списків команд, які надходять від територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а в разі переміщення військовослужбовця до нового місця служби на підставі іменних списків або припису, виданих військовою частиною звідки вибув військовослужбовець.

Згідно поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані і відправлені у складі команди НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.12.2024 за №9/4697, солдат ОСОБА_1 призваний ІНФОРМАЦІЯ_10 ( АДРЕСА_1 ) рекомендується до проходження військової служби в розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 (а.с.134-135).

Як слідує зі змісту витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.12.2024 за №285, солдат ОСОБА_1 з 22.12.2024 зарахований на військову службу за призовом у воєнний час стрільцем-санітаром 3 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону (а.с.158).

Слід зазначити, що з дня зарахування до списків особового складу військової частини військовозобов`язаний набуває статусу військовослужбовця.

При цьому, оскаржуваний позивачем наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.12.2024 за №285 є виконаним з моменту зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини.

Верховний Суд у постанові від 05.02.2025 у справі №160/2592/23 сформував наступні правові висновки:

"…50. Отже, у спірних правовідносинах порушеним є право позивача на належну процедуру його призову на військову службу під час мобілізації.

51. Обраний же позивачем спосіб захисту порушеного права, який в подальшому застосовано судами обох інстанцій за наслідками розгляду справи, - звільнення з військової служби - є неефективним, адже не вирішує правомірності акту, який приймається за результатом проведеної процедури призову позивача на військову службу.

52. Суд наголошує, що відновлення порушеного права повинно відбуватися в межах спірних правовідносин, відповідно, за участю їхніх учасників. Водночас зобов`язання військової частини НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 з військової служби виходить за межі правовідносин між ІНФОРМАЦІЯ_5 та позивачем щодо порядку його призову на військову службу під час мобілізації, яка є предметом розгляду в цій справі.

52.1. Іншими словами, такий спосіб захисту порушеного права втручатиметься в інші правовідносини, які врегульовані іншими правовими нормами, що не досліджувалися судами попередніх інстанцій, і створюватиме ситуацію невиконуваності судового рішення.

53. До того ж, факт непроходження позивачем медичного огляду під час його призову не є свідченням непридатності позивача до військової служби та не є підставою для звільнення позивача з військової служби відповідно до статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", яка визначає виключний перелік таких підстав.

54. Принагідно зазначити, що в позовній заяві позивач не згадав про стан свого здоров`я, натомість у судовому засіданні від 06.05.2024 зазначив про відсутність хвороб, які б свідчили про його ймовірно можливу непридатність до військової служби.

55. Таким чином, позовна вимога про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби не відповідає суті порушеного права позивача, а задоволення цієї вимоги не призведе до поновлення такого права, а тому висновки судів обох інстанцій про задоволення позовних вимог у цій частині є помилковими.

56. У контексті вказаного варто наголосити, що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу…".

Відповідно до пункту 7 Положення №1153/2008 військова служба закінчується в разі звільнення військовослужбовця з військової служби в запас або у відставку, загибелі (смерті), визнання судом безвісно відсутнім або оголошення померлим.

Підстави звільнення з військової служби за призовом під час мобілізації під час дії воєнного стану визначені пунктом 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах:

а) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі;

б) за станом здоров`я:

на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців;

за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);

в) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі;

г) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);

д) у зв`язку із звільненням з полону (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);

е) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання на службі (для осіб вищого офіцерського складу);

з) у зв`язку із призначенням (обранням) на посаду або перебуванням на посаді судді, судді Конституційного Суду України, члена Вищої ради правосуддя, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, керівника служби дисциплінарних інспекторів Вищої ради правосуддя, його заступника, дисциплінарного інспектора Вищої ради правосуддя.

Пунктом 233 Положення №1153/2008 передбачено, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Відповідно до пункту 2.1.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 31.01.2024 за №40 (надалі по тексту також Інструкція №40), рапорт (заява) це письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення, звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.

Кожен військовослужбовець має право, щоб його звернення було розглянуто в межах розумних термінів, а відтак має бути належний доказ отриманням військовою частиною такого рапорту/заяви військовослужбовця чи його представника (в порядку звернення громадян), який може бути направлений рекомендованим листом із повідомленням про вручення та описом вкладення на адресу військової частини.

За змістом абзацу 4 пункту 241 Положення №1153/2008 накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин.

Суд звертає увагу, що подання рапорту "по команді" означає направлення його в порядку підпорядкування безпосередньому командиру, який після розгляду та задоволення передає далі своєму безпосередньому командиру з відміткою про власне клопотання з відповідного питання, і так далі до прямого керівника, командира військової частини або іншої посадової особи, що наділена правом вирішувати питання по суті, зокрема, питання звільнення військовослужбовця зі служби чи скасування рішень попередніх командирів.

Отож, порядок та підстави припинення військової служби передбачені Законом №2232-XII та Положенням №1153/2008.

Матеріали адміністративної справи не містять доказів звернення ОСОБА_1 до командування ВЧ НОМЕР_1 із рапортом про звільнення з військової служби. Доказів протилежного сторони суду не надали.

Також позивачем не доведено перед судом обставин наявності у позивача підстав для звільнення з військової служби, передбачених статтею 26 Закону №2232-XII.

Слід вкотре зазначити, що після набуття позивачем статусу військовослужбовця Збройних Сил України правовідносини щодо проходження військової можуть бути припинені лише шляхом звільнення з військової служби, підстави та порядок якого визначені Законом №2232-XII та Положенням №1153/2008.

Окремо необхідно звернути увагу на те, що за наявності підстав, визначених Законом №2232-XII, ОСОБА_1 має право звернутись із рапортом до командування військової частини в котрій проходить військову службу про звільнення з військової служби.

Враховуючи вище наведене, підстави для задоволення взаємопов`язаних позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.12.2024 за №285 в частині зарахування позивача до списків особового складу частини та приступлення до виконання обов`язків і зобов`язання припинити проходження ОСОБА_1 військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період у Військовій частині НОМЕР_1 з моменту набрання рішенням законної сили та видати наказ про звільнення з військової служби, відсутні.

Таким чином, суд вважає, що доводи позовної заяви не знайшли свого документального та нормативного підтвердження та спростовуються висновками суду, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність протиправної бездіяльності/дій ІНФОРМАЦІЯ_1 і ІНФОРМАЦІЯ_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 ) щодо призову під час мобілізації ОСОБА_1 , видання наказу про призов військовозобов`язаних на військову службу під час проведення загальної мобілізації в частині призову позивача та направлення його для проходження військової служби за призовом під час проведення загальної мобілізації до Військової частини НОМЕР_1 .

Також судом встановлено відсутність протиправності наказу командира Військової частини НОМЕР_1 про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , а тому такий не підлягає скасуванню.

Позивачем не доведено перед судом наявності законних підстав для припинити проходження ОСОБА_1 військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період у Військовій частині НОМЕР_1 , і, як наслідок, відсутні підстави для зобов`язання відповідача 2 виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та видати наказ про звільнення з військової служби.

За приписами частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у спірному випадку відповідачі діяли на підставі закону, із урахуванням усіх обставин, які мають значення для вірного вирішення порушеного позивачем питання, у зв`язку із чим позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення.

Щодо розподілу судових витрат суд відзначає, що позивач на підставі пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи.

Зважаючи на висновок суду про необґрунтованість адміністративного позову та не понесення позивачем судових витрат по сплаті судового збору, за відсутності доказів оплати сторонами інших судових витрат у справі, керуючись статтею 139 КАС України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстави для розподілу судових витрат у справі.

На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 134, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), АДРЕСА_3 ;

відповідач 1 ІНФОРМАЦІЯ_6 (ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_4 ), АДРЕСА_4 ;

відповідач 2 - Військова частина НОМЕР_1 (ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_5 ), АДРЕСА_5 ;

співвідповідач - ІНФОРМАЦІЯ_11 (ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_6 ), АДРЕСА_2 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_7 ), АДРЕСА_6 .

Суддя Чуприна О.В.