Справа № 420/6168/25
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6168/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Радчука А.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. № 16, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №26 від 31.01.2025 щодо відмови ОСОБА_1 в призначені та виплаті пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 14.10.2014 №1697-VII Про прокуратуру, починаючи з 25.01.2025;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 14.10.2014 №1697-VII Про прокуратуру та зарахувати період навчання з 01.09.1995 по 23.06.2000, починаючи з 25.01.2025.

Адміністративний позов поданий за допомогою системи Електронний суд.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 24.01.2025 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 №1697-VII. За принципом екстериторіальності заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, яким прийнято рішення №26 від 31.01.2025 про відмову в призначені пенсії за вислугу років за відсутності необхідного спеціального стажу 25 років.

Вважаючи протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №26 від 31.01.2025, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Доводи позову мотивовані тим, що відповідно до ст. 86 Закону №1697-VІІ, прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років. Позивачка стверджує, що має необхідний стаж. Проте відповідач протиправно не зарахував до вислуги років періоди навчання з 01.09.1995 по 23.06.2000 року (2 роки 5 місяців 9 днів) на денному відділенні юридичного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка за спеціальністю «Правознавство», відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 86 Закону №1697. Цією нормою передбачено, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання. Як слідує з трудової книжки, стаж роботи позивачки на посаді прокурорів складає більше 15 років (24 роки 01 місяць 03 дні), а з урахуванням половини строку навчання у вищих навчальних юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання з 01.09.1995 по 23.06.2000 (2 роки 5 місяців 11 днів), cтаж вислуги років буде складати 26 років 6 місяців 14 днів. Отже, у позивачки наявна вислуга років і стаж роботи на посадах прокурорів. З урахуванням наведеного наявні підстави, передбачені ч. 8 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», для призначення пенсії відповідно до цього ж Закону, оскільки, позивачка маючи відповідну вислугу в органах прокуратури та стаж роботи на посаді прокурорів, є особою, що відповідає критеріям для призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру».

Що стосується посилання відповідача на те, що до заяви про призначення пенсії за вислугу років від 24.01.2025 не було подано довідок про заробітну плату (грошове забезпечення) прокурорів, позивачка зауважила, що разом із заявою про призначення пенсії за вислугу років вона надала довідку Київської міської прокуратури від 24.01.2025 №21/16 про складові заробітної плати (за період з січня 2020 по грудень 2024) та довідку Київської міської прокуратури від 24.01.2025 №21/16 про складові заробітної плати/грошового забезпечення.

Таким чином позивачка вважає, що має необхідний стаж для призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» та нею дотримані умови для її призначення, а відмова відповідача є протиправною.

Ухвалою суду від 04.03.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін, відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України.

24.03.2025 року до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечує, з позовними вимогами не погоджується, з огляду на наступне.

Так, у відзиві Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зазначає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.01.2025 звернулась до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697. За принципом «екстериторіальності» заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області. Рішенням №26 від 31.01.2025 позивачці відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутність довідок про заробітну плату (грошове забезпечення) прокурорів та у зв`язку відсутністю належно підтверджених 25 років стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років. Повідомлено, що за доданими до заяви про призначення пенсії за вислугу років документами до страхового стажу зараховано всі періоди. Оскільки стаж за вислугу років не відповідає стажу, зазначеному в ст. 86 Закону України, тому відповідно відсутні підстави для призначення пенсії за вислугу років.

01.04.2025 року до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечує, з позовними вимогами не погоджується, з огляду на наступне. По-перше, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зазначає, що за принципом «екстериторіальності» заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, яким прийняте оскаржуване рішення №26 від 31.01.2025 року. По-друге, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві погоджується з прийнятим рішенням №26 від 31.01.2025 року, яким відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про прокуратуру", у зв`язку з відсутністю довідок про заробітну плату (грошове забезпечення) прокурорів та необхідного спеціального стажу 25 років.

Інші заяви по суті справи учасниками справи не надавались.

З огляду на заявлені позивачем вимоги, справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами у заявах по суті справи, позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем проживання із заявою від 24.01.2025 року про призначення пенсії за вислугу років.

Відповідно до п. 1.1 розд. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Згідно з пунктом 4.2 розділу IV Порядку, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

За принципом екстериторіальності заяву позивачки від 24.01.2025 року розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №26 від 31.01.2025 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 24.01.2025 року відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років відповідно частини першої статті 86 Закону за відсутності довідок про заробітну плату (грошове забезпечення) прокурорів та за відсутності необхідного спеціального стажу 25 років.

Результати розгляду документів доданих до заяви:

До заяви про призначення пенсії не надано довідки про заробітну плату (грошове забезпечення) прокурорів.

Стаж роботи за вислугу років складає 24 роки 01 місяць 03 дні, у тому числі стаж роботи на посадах прокурорів 24 роки 01 місяців 03 дні.

Страховий стаж особи становить 28 років 07 місяців 24 дні.

До страхового стажу та спеціального стажу згідно наданих документів зараховано всі періоди роботи. Заявниця працює.

Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату - 09.08.2039.

На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.

Не погоджуючись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №26 від 31.01.2025 року щодо відмови в призначені пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 14.10.2014 №1697-VII Про прокуратуру, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

15.07.2015 року набув чинності Закон України Про прокуратуру від 14.10.2014 №1697-VII.

Питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури регламентовані статтею 86 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 № 1697-VII.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України Про прокуратуру (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Як передбачено ч. 2 ст. 86 Закону України Про прокуратуру, пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно з ч. 5 ст. 86 Закону України Про прокуратуру, працівникам, які не мають вислуги років, передбаченої частиною першою цієї статті, за наявності необхідного стажу роботи на посадах прокурорів, а також страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", після досягнення чоловіками 57 років, а жінками віку, що на п`ять років менше, ніж пенсійний вік, установлений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається у розмірі, пропорційному кількості повних років роботи на прокурорських посадах, із розрахунку 60 відсотків місячної заробітної плати за відповідну вислугу років, передбачену частиною першою цієї статті. Передбачене цією частиною зниження віку для жінок застосовується також до завершення періоду підвищення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 86 Закону України Про прокуратуру, до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів;

слідчими, суддями;

на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою;

у науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання;

на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Тренінговому центрі прокурорів України;

на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури;

військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання;

відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Згідно з ч. 8 ст. 86 Закону України Про прокуратуру, право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії.

Відповідно до ч. 13 ст. 86 Закону України Про прокуратуру, пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах спірних правовідносин звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем проживання із заявою від 24.01.2025 року про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України Про прокуратуру.

Отже, за наявності вислуги років не менше 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років, позивачка може набути право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України Про прокуратуру.

Згідно з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №26 від 31.01.2025 року, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років відповідно частини першої статті 86 Закону за відсутності довідок про заробітну плату (грошове забезпечення) прокурорів та за відсутності необхідного спеціального стажу 25 років.

У позові зазначено, що разом із заявою про призначення пенсії були надані довідки Київської міської прокуратури від 24.01.2025 №21/16 та від 24.01.2025 №21/16 про складові заробітної плати/грошового забезпечення.

Щодо наявності спеціального стажу 25 років позивачка стверджує, що відповідач протиправно не зарахував до вислуги років періоди навчання з 01.09.1995 по 23.06.2000 року (2 роки 5 місяців 9 днів) на денному відділенні юридичного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка за спеціальністю «Правознавство», відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 86 Закону №1697.

Надаючи оцінку наведеним обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно оскаржуваного рішення, до стажу роботи на посадах прокурорів відповідачем у відповідності до записів трудової книжки зараховано 24 роки 01 місяців 03 дні, що сторонами не заперечується.

До стажу роботи за вислугу років відповідачем також зараховано 24 роки 01 місяців 03 дні.

Тобто, відповідач зарахував позивачу до стажу роботи за вислугу років лише стаж роботи на посадах прокурорів.

Водночас, відповідно до ч. 6 ст. 86 Закону України Про прокуратуру, додатково до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, позивач має право на зарахування половини строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.

Згідно правових позиції Верховного Суду (зокрема постанови від 17.01.2022 у справі № 560/1111/20, від 25.08.2021 у справі № 751/2403/17), законодавство розрізняє поняття "вислуга років, що дає право на пенсію" і "стаж роботи на прокурорських посадах". При цьому посади, період роботи на яких зараховується до стажу роботи на прокурорських посадах і до вислуги років, що дає право на пенсію, є відмінними. У той же час, до вислуги років, що дає право на пенсію, включається весь стаж роботи на прокурорських посадах.

Тобто, за вищенаведених положень до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах.

У матеріалах пенсійної справи позивачки наявна копія Диплому серії НОМЕР_2 від 23.06.2000 року (а.с. 75-76, том 1), відповідно до якого ОСОБА_1 закінчила у 2000 році Київський національний університет імені Тараса Шевченка і отримала повну вищу освіту за спеціальністю "Правознавство" та здобула кваліфікацію спеціаліста права.

Також разом із заявою про призначення пенсії позивачкою надавалась архівна довідка КНУ імені Тараса Шевченка від 30.07.2024 №010-17/762, яка наявна у пенсійній справі.

Згідно архівної довідки КНУ імені Тараса Шевченка від 30.07.2024 №010-17/762, ОСОБА_1 з 01.09.1995p. була зарахована до складу студентів першого курсу денного відділення юридичного факультету Київського університету імені Тараса Шевченка (наказ №890-33 від 27.07.1995p.), а в червні 2000р. закінчила повний теоретичний та практичний курс навчання денного відділення юридичного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка за спеціальністю «Правознавство», здобула кваліфікацію «спеціаліст права» та отримала диплом спеціаліста НОМЕР_2 від 23.06.2000р., реєстраційний №125 (наказ №958-33 від 21.06.2000р.).

Згідно записів Трудової книжки серії НОМЕР_3 від 01.09.1994 року, з 29.08.2000 року безперервно працює в органах прокуратури України.

Окрім записів в трудовій книжці серії НОМЕР_3 , наявність стажу підтверджується копіями наказів: наказу прокурора міста Києва від 16.08.2000 №941 про прийняття в органи прокуратури міста Києва на посаду помічника прокурора; наказу прокурора міста Києва від 02.10.2001 №1218; наказу прокурора міста Києва від 21.12.2001 №1536 про призначення на посаду старшого помічника прокурора; наказу прокурора міста Києва від 25.03.2002 №257 про призначення на посаду старшого прокурора; наказу прокурора міста Києва від 01.08.2002 №882; наказу прокурора міста Києва від 26.12.2002 №1650; наказу Прокуратури міста Києва від 21.05.2004 №834; наказу Прокуратур міста Києва від 09.03.2005 №448; наказу Прокуратури міста Києва від 20.03.2007 №287; наказу Прокуратури міста Києва від 22.06.2007 №861; наказу Прокуратури міста Києва від 22.06.2007 №855; наказу Прокуратури міста Києва від 24.12.2007 №2052; наказу Прокуратури міста Києва від 02.09.2010 №1715к; наказу Прокуратури міста Києва від 11.06.2012 №1208к про призначення на посаду прокурора; наказу Прокуратури міста Києва від 24.10.2012 №2780к; наказ Прокуратури міста Києва від 21.10.2013 №3039п про переведення на посаду старшого прокурора; наказу Прокурора міста Києва від 23.07.2015 №2499к; наказу Прокурора міста Києва від 14.12.2015 №4336к, та ін.

Згідно розрахунку стажу Форма РС-право, відповідач врахував прокурорський стаж роботи позивачки з 29.08.2000 по 30.09.2024.

З наведеного слідує, що стаж роботи позивачки на посаді прокурорів складає більше 15 років (24 роки 01 місяць 03 дні), а з урахуванням половини строку навчання у вищих навчальних юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання з 01.09.1995 по 23.06.2000 (2 роки 5 місяців 11 днів), cтаж вислуги років буде складати понад 26 років.

Таким чином, позивачка задовольняє вимогам законодавства щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України Про прокуратуру.

Щодо наявності довідок про заробітну плату (грошове забезпечення) прокурорів.

Судом встановлено, що у матеріалах пенсійної справи позивачки наявні копії довідок Київської міської прокуратури від 24.01.2025 №21/16 та від 24.01.2025 №21/16 про складові заробітної плати/грошового забезпечення.

Крім того, суд вважає, що відсутність довідок про заробітну плату (грошове забезпечення) не може бути підставою для відмови в призначенні пенсії.

Зокрема, під час розгляду заяв про призначання пенсії органи ПФУ використовують довідку форми ОК-5, які містять відомості про нараховані доходи та сплату єдиного соціального внеску.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області №26 від 31.01.2025 року, як такого, що не відповідає критеріям ч. 2 ст. 2 КАС України.

За загальним правилом пенсійного законодавства (зокрема, ч. 1 ст. 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування), пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

У межах спірних правовідносин позивачка звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем проживання із заявою від 24.01.2025 року про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України Про прокуратуру, отже набула право на призначення пенсії з 25.01.2025 року.

Суд також враховує, що стаж роботи за вислугу років, який зараховано відповідачем (24 роки 01 місяць 03 дні, у тому числі стаж роботи на посадах прокурорів 24 роки 01 місяців 03 дні) з урахуванням половини строку навчання вочевидь у підсумку перевищує 25 років, необхідний для призначення пенсії за вислугу років відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України Про прокуратуру.

Таким чином, суд зауважує про відсутність в даному випадку дискреції у відповідача в питанні призначення пенсії, оскільки позивачка задовольняє усім вимогам законодавства щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України Про прокуратуру.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вирішуючи даний спір, суд також враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, і у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення суду.

Суд зазначає, що оскільки подана позивачем заява з документами по суті розглядалась за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області та рішення №26 від 31.01.2025 року про відмову у призначенні пенсії за вислугу років приймалось саме ним, то належним та ефективним способом захисту порушеного права у даному випадку є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років, що дає право на пенсію згідно із ч. 1 ст. 86 Закону України Про прокуратуру, половину строку навчання на денному відділенні юридичного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка за спеціальністю «Правознавство», та призначити з 25.01.2025 року пенсію за вислугу років, відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України Про прокуратуру.

Позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві не підлягають задоволенню, позаяк управління не приймало рішень відносно пенсійного забезпечення позивача.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі статтею 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов належить задовольнити частково.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, у відповідності до приписів ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат здійснюється на користь позивача у розмірі 968,96 грн., де 968,96 грн. - ставка судового збору сплачена за звернення до суду із цим позовом з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, оскільки позов поданий в електронній формі.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74, 76-77, 90, 132, 139, 243-246, 250, 255, 262, 295, 297 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. № 16, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №26 від 31.01.2025 року про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років, що дає право на пенсію згідно із ч. 1 ст. 86 Закону України Про прокуратуру, половину строку навчання на денному відділенні юридичного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка за спеціальністю «Правознавство», та призначити з 25.01.2025 року пенсію за вислугу років, відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України Про прокуратуру.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку і строки, встановлені ст.ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук