Справа № 520/14205/24
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 р. Справа № 520/14205/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2024, головуючий суддя І інстанції: Панов М.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 20.11.24 по справі № 520/14205/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (7) від 07.03.2024 №49, яким відмовлено у переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (7) перевести та виплачувати з 27 лютого 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VІ, у розмірі передбаченому ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VІ, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (7) при переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VІ, провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 27 лютого 2024 року, зарахувавши періоди роботи з 13.11.1989 по 18.12.1989, з 05.03.1992 по 31.12.1998 та період проходження строкової військової служби з 26.12.1989 по 10.12.1991 до періодів за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, які дають право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області () при переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VІ, провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 27 лютого 2024 року, зарахувавши до страхового стажу період навчання з 01.12.1987 по 25.07.1988;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (7) при переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VІ, провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 27 лютого 2024 року, з урахуванням довідки про заробітну плату №366 від 24.10.2016;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (7) при переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VІ, провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 27 лютого 2024 року, застосувавши при обчисленні пенсії показник середньої заробітної плати за три роки, що передують року звернення, тобто за 2021-2023 роки.

Вимоги вмотивовані тим, що дії відповідача щодо не зарахування періоду навчання з 01.12.1987 по 25.07.1988, періодів роботи з 13.11.1989 по 18.12.1989, з 05.03.1992 по 31.12.1998 та період проходження строкової військової служби з 26.12.1989 по 10.12.1991 до трудового стажу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, які дають право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI. Відмова відповідача у переведенні з пенсії за Списком №1 на пенсію відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI, є протиправними та такими, що порушують його право на належний соціальний захист та справедливий і гарантований державою рівень пенсійного забезпечення. Позивач також зазначає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 07.03.2024 №49, яким відмовлено позивачу у переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (7) від 07.03.2024 №49, яким відмовлено у переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (7) зарахувати період навчання з 01.12.1987 по 25.07.1988, періоди роботи з 13.11.1989 по 18.12.1989, з 05.03.1992 по 31.12.1998 та період проходження строкової військової служби з 26.12.1989 по 10.12.1991 до трудового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, які дають право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (7) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.02.2024 про переведення на пенсію відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI з урахуванням висновків суду та прийняти відповідне рішення.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в загальному розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області ().

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 по справі №520/14205/24, в тій частині , якою задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що у позивача відсутнє право на переведення з пенсії за віком призначеної за списком № 1 згідно Закону №1058-ІV на пенсію за віком згідно Закону №345-VI, оскільки стаж на підземних роботах, обчислений у відповідності до вимог чинного законодавства становить 1 рік.

До пільгового стажу за списком № 1 не враховано періоди роботи з 13.11.1989 по 18.12.1989, з 05.03.1992 по 31.12.1998, згідно довідки № 277 без дати видачі, які видані філією «Шахта Фащевська» Державного унітарного підприємства луганської народної республіки «Центрвугілля», оскільки довідка видана органом, створеним на непідконтрольній Україні території.

До пільгового стажу за списком № 1 не враховано період проходження військової служби з 26.12.1989 по 10.12.1991, оскільки на момент призову на строкову службу не підтверджена робота на посаді, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

До страхового стажу не враховано період навчання з 01.12.1987 по 25.07.1988 згідно довідки від 13.11.2020 №521, виданої «Луганським коледжем інформаційних технологій та підприємництва», оскільки довідка видана органом, створеним на непідконтрольній Україні території.

У позивача відсутнє право на перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 на підставі довідки про заробітну плату №366 від 24.10.2016, виданої за період роботи з 01.10.1995 по 30.09.2000, оскільки довідка видана органом, створеним на непідконтрольній Україні території.

Разом з тим вказує, що в даних правовідносинах, будь які запити, звернення, довідки чи інші документи, підготовлені або видані органами на непідконтрольній території, не підлягають реєстрації та виконанню.

З огляду на викладене, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області вважає, що рішення №49 від 07.03.2024 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, згідно поданої 27.02.2024 заяви, у зв`язку з відсутністю правових підстав, прийнято правомірно.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи ( в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у них доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) 27.02.2024 звернувся через веб-портал ПФУ до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - третя особа, ГУ ПФУ в Харківській області) із заявою про перехід на інший вид пенсії - з пенсії за Списком №1 на пенсію відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VІ.

Також позивач надав заяву від 27.02.2024, в якій просив застосувати показник середньої заробітної плати за три роки, що передують року звернення, тобто за 2021-2023 рр., врахувати до пільгового стажу за Списком № 1 період проходження військової служби з 26.12.1989 по 10.12.1991, врахувати до страхового стажу період навчання з 01.12.1987 по 25.07.1988 згідно довідки від 13.11.2020 №521, врахувати довідку про заробітну плату №366 від 24.10.2016.

За принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області) розглянуло документи позивача та рішенням від 07.03.2024 №49, копію якого додано до позову, відмовило позивачеві в переведенні з пенсії за Списком №1 на пенсію відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VІ, із застосуванням при обчисленні пенсії показника середньої заробітної плати за три роки, що передують року звернення (2021-2023 рр.), у зв`язку з тим, що надані довідки про стаж, навчання та заробітну плату видані органом, створеним на непідконтрольній Україні території.

В обґрунтування прийнятого рішення відповідачем зазначено, що у позивача відсутнє право на переведення з пенсії за віком призначеної за списком № 1 згідно Закону №1058-ІV на пенсію за віком згідно Закону №345-VI, оскільки стаж на підземних роботах, обчислений у відповідності до вимог чинного законодавства становить 1 рік.

До пільгового стажу за списком № 1 не враховано періоди роботи з 13.11.1989 по 18.12.1989, з 05.03.1992 по 31.12.1998, згідно довідки № 277 без дати видачі, які видані філією «Шахта Фащевська» Державного унітарного підприємства луганської народної республіки «Центрвугілля», оскільки довідка видана органом, створеним на непідконтрольній Україні території. З цієї підстави у позивача відсутнє право на перерахунок пенсії із врахуванням довідки № 277, виданої філією «Шахта Фащевська» Державного унітарного підприємства луганської народної республіки «Центрвугілля».

До пільгового стажу за списком № 1 не враховано період проходження військової служби з 26.12.1989 по 10.12.1991, оскільки на момент призову на строкову службу не підтверджена робота на посаді, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

До страхового стажу не враховано період навчання з 01.12.1987 по 25.07.1988 згідно довідки від 13.11.2020 №521, виданої «Луганським коледжем інформаційних технологій та підприємництва», оскільки довідка видана органом, створеним на непідконтрольній Україні території.

У позивача відсутнє право на перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 на підставі довідки про заробітну плату №366 від 24.10.2016, виданої за період роботи з 01.10.1995 по 30.09.2000, оскільки довідка видана органом, створеним на непідконтрольній Україні території.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв всупереч законодавству в сфері пенсійного забезпечення не зарахувавши періоди роботи позивача 13.11.1989 по 18.12.1989, з 05.03.1992 по 31.12.1998 та період проходження строкової військової служби з 26.12.1989 по 10.12.1991, період навчання з 01.12.1987 по 25.07.1988 до періодів за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, які дають право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно з статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Пункт 2 цього Порядку передбачає, що під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно Списку №1, затвердженого постановою КМ СРСР №10 від 26.01.1991, право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 мають всі працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах (розділ 1 позиція 1010100а); геологи дільничі (ІОЮЮОг-20591), головні геологи (ЮЮЮОг-20677) з розділу 1, 1010100г г) робітники, керівники, спеціалісти і службовці, зайняті на підземних роботах 50 процентів і більше робочого часу на рік (в обліковому періоді).

Згідно Списку №1, затвердженого постановою КМУ від 11 березня 1994 р. № 162, право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 мають всі працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах (розділ 1 позиція 1010100а); геологи дільничі (ІОЮЮОг-20591), головні геологи (ЮЮЮОг-20677) з розділу 1, 1010100г г) робітники, керівники, спеціалісти і службовці, зайняті на підземних роботах 50 процентів і більше робочого часу на рік (в обліковому періоді).

Колегія суддів, зазначає, що відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ (далі - Закон України №1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до п.17 указаного Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Тобто, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу або інші документи необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці, при цьому за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання, підтвердження трудового стажу може здійснюватися органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що чоловіки мають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст.114 Закону №1058 після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах, передбачених Списком №1, та за умови повного робочого дня на відповідних роботах, але не менше 80% робочого часу, при цьому, за відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Матеріалами справи підтверджено, що трудова книжка позивача містить в собі записи - відомості щодо характеру роботи позивача за спірні періоди:

- з 13.11.1989 по 18.12.1989 - учень гірника підземного зайнятого повний робочий день під землею у Виробничому об`єднанні по видобутку вугілля «Ворошиловградуголь» шахта «Фащевская» (найменування мовою оригіналу - рос.) (смт. Фащівка, Перевальського району Луганської області, наразі - Алчевський район);

- з 05.03.1992 по 31.12.1998 - гірник підземний з повним підземним робочим днем в Державне ВАТ «Шахта Фащівська» Державної холдингової компанії «Луганськвугілля» (смт. Фащівка, Перевальського району Луганської області, наразі - Алчевський район).

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки або інших бухгалтерських документів.

Суд зазначає, що пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до п.2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (абзац 1 пункт 20 Порядку №637).

Однак, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у разі відсутності трудової книжки або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17, від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17, від 25 квітня 2019 року у справі №159/4178/16-а.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що доводи скаржника про те, що спірні періоди роботи позивача не враховуються до пільгового стажу, оскільки уточнюючі довідки видані органом, створеним на непідконтрольній Україні території, є безпідставними, з огляду на те, що надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно лише у випадку відсутності трудової книжки або коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Між тим записи у трудовій книжці , які містяться у матеріалах справи, підтверджують характер роботи позивача у спірний період за Списком № 1, що надає право на включення спірного періоду до стажу та право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Отже, позивач надав документи, що належним чином підтверджують наявність підстав для зарахування спірних періодів роботи позивача з 13.11.1989 по 18.12.1989, з 05.03.1992 по 31.12.1998 до пільгового стажу, тому відповідач повинен був зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 13.11.1989 по 18.12.1989, з 05.03.1992 по 31.12.1998 до Списку №1, які дають право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI.

Щодо доводів скаржника, про те, що до пільгового стажу позивача за Списком №1, не враховується період проходження строкової військової служби з 26.12.1989 по 10.12.1991, оскільки на момент призову на строкову службу, не підтверджена робота на посаді, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 4 статті 24 Закону України №1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972, при призначенні пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах служба в складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах, служба у військах і органах ВЧК,ОГПУ, НКВС, НКДБ, МДБ, Комітету державної безпеки СРСР, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, служба в органах міліції прирівнюється за вибором особи, яка звертається за пенсією, до роботи, яка передувала чи безпосередньо слідувала за нею.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» час проходження військової служби зараховується громадянам до загального стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12.12.2019 у справі № 683/1774/16-а та у постанові від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17.

Згідно відомостей з трудової книжки НОМЕР_2 , військового квитка НОМЕР_3 , підтверджено, що з 13.11.1989 по 18.12.1989 позивач працював за пільговою професію за Списком №1, а саме: учень гірника підземного зайнятого повний робочий день під землею у Виробничому об`єднанні по видобутку вугілля «Ворошиловградуголь» шахта «Фащевская» (найменування мовою оригіналу - рос.) (смт. Фащівка, Перевальського району Луганської області, наразі - Алчевський район)

18.12.1989 був звільнений у зв`язку з призовом на військову службу.

З 26.12.1989 по 10.12.1991 проходив службу в лавах Радянської Армії, а з 05.03.1992 знову працював за пільговою професію за Списком №1.

Отже, період проходження служби в лавах Радянської Армії з 26.12.1989 по 10.12.1991 має бути зарахований до спеціального стажу роботи за Списком №1 на підставі ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п. 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 та ст. 2 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», та відповідно до стажу роботи на пільгових умовах за Списком №1, який дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI, проте відповідачем протиправно не було зараховано до пільгового стажу позивача за списком № 1 періоду проходження військової служби з 26.12.1989 по 10.12.1991.

Щодо доводів апелянта, про те, що до страхового стажу позивача не враховується період навчання з 01.12.1987 по 25.07.1988 згідно довідки від 13.11.2020 №521, виданої «Луганським коледжем інформаційних технологій та підприємництва», оскільки довідка видана органом, створеним на непідконтрольній Україні території, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, тобто відповідно до статей 56-63 Закону України №1788-ХІІ.

Згідно зі ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII до стажу роботи, що дає право на пенсію, зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі, а також періоди проходження військової служби.

Відповідно до Роз`яснення щодо прирівняння середньої спеціальної освіти, здобутої за часів існування Радянського Союзу в технікумах та училищах, до неповної вищої освіти, наданого листом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 16.03.2011 № 4.7-17/674 Законом Української РСР "Про народну освіту" від 28.06.1974 технікуми (училища) віднесені до середніх спеціальних навчальних закладів, головним завданням яких була підготовка кваліфікованих фахівців із середньою спеціальною та загальною середньою освітою, які мають необхідні теоретичні знання і практичні навички за спеціальністю. Після набуття чинності Закону України "Про освіту" (1060-12) (з 1991 р.) та Закону України "Про вищу освіту" (2984-14) (з 2002 р.) технікуми та училища віднесені до вищих навчальних закладів I рівня акредитації, в яких здійснюється підготовка фахівців за спеціальностями освітньо-кваліфікаційного рівня молодшого спеціаліста. Таким чином, середня спеціальна освіта, здобута за часів існування Радянського Союзу в технікумах та училищах, прирівнюється відповідно до чинного законодавства до неповної вищої освіти освітньо-кваліфікаційного рівня молодшого спеціаліста.

Статтею 34 Закону УРСР «Про освіту» від 23.05.1991 №1060-XII в Українській РСР вищими навчальними закладами є: технікум (училище), коледж, інститут, консерваторія, академія, університет та інші.

Крім того, відповідно до ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Згідно з п. 8 Порядку підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993, період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 1993 року № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, Порядком №637 передбачена можливість зарахування періоду навчання до страхового стажу на підставі записів трудової книжки.

Як вбачається з матеріалів справи, період навчання позивача в ПТУ №44 м. Ворошиловограда підтверджується записом №1 в трудовій книжці позивача НОМЕР_2 , який був внесений підприємством з першого місця роботи, та відповідно завірений печаткою, підписом уповноваженої особи підприємства.

Таким чином, неврахування відповідачем періоду навчання з 01.12.1987 по 25.07.1988 є протиправним, а спірний період має бути зарахований до загального страхового стажу позивача, що дає право на пенсію відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VІ.

Щодо доводів скаржника, про відсутність права у перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 на підставі довідки про заробітну плату №366 від 24.10.2016, виданої за період роботи 3 01.10.1995 по 30.09.2000, оскільки довідка видана органом, створеним на непідконтрольній Україні території, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері реалізації особами, які мають право на пенсію, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення, у випадках, передбачених Конституцією України, регулюються нормами Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 16 Закону № 1058-ІV застрахована особа має право на отримання пенсійних виплат на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-ІV для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» набрав чинності з 01 січня 2004 року.

Згідно ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-ІV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

При цьому відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-ІV врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року №22-1.

Відповідно до п.2.1 Порядку №22-1 за бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (п.2.10 Порядку).

Зміст зазначених норм права свідчить, що роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у відповідних первинних документах за відповідний період. При цьому, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права у спірних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду України від 17.03.2015 у справі № 21-11а15, від 15.12.2015 у справі № 2-а/576/29/14 та Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №358/1179/17, від 17.04.2018 у справі №376/2559/17, від 25.09.2018 у справі №539/1386/17, від 10.07.2019 у справі №539/2726/16-а та від 05 березня 2020 року у справі №539/3234/16-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 3 п. 4.2 розділу IV Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть слугувати підставою для відмови у неврахуванні стажу та заробітної плати при призначенні/перерахунку пенсії.

Відповідно до законодавства, з`ясування відповідності розміру заробітної плати, зазначеної у довідці, покладено на Пенсійний фонд, а відсутність доступу до підприємства не є безумовною підставою для відмови у перерахунку пенсії, оскільки не підтверджує невідповідність інформації, зазначеної у довідці, щодо отриманої заробітної плати.

Більш того, відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Тобто, при вирішенні питання про призначення/перерахунку пенсії, органи Пенсійного фонду наділені широким спектром повноважень для перевірки наданих для призначення/перерахунку пенсії документів.

Згідно із частиною 3 статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у разі якщо пенсія призначена за нормами цього Закону і застрахована особа після призначення пенсії продовжує працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Відповідно до пункту 1.5. Порядку подання та оформлення документів для перерахунку пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок), заява про перерахунок пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" при перерахунку пенсії за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії. Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Згідно ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для пенсіонерів які продовжували працювати і мають менше як 24 місяці страхового стажу перерахунок пенсії проводиться з урахуванням набутого страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії та заробітної плати (доходу), з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії проводиться при виникненні права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15-го числа.

Відповідно до абзацу 6 пункту 4.3. Порядку 22-1 подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону 1058, страховий стаж обчислюється по місяць, що передує місяцю подання особою відповідної заяви.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

У разі якщо відомості про нарахування та сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за місяць, що передує місяцю подання особою заяви про перерахунок пенсії згідно з абзацами першим - третім частини четвертої статті 42 Закону, надійшли протягом чотирьох місяців з дня звернення особи відповідно за перерахунком пенсії, орган, що призначає пенсію, протягом місяця з дня надходження цих відомостей, переглядає прийняте рішення.

Рішення про перерахунок пенсії переглядається на найбільш вигідних умовах відповідно до абзаців першого - третього частини четвертої статті 42 Закону № 1058.

Статтею 4 Закону № 1058 встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України а також інших законів, та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 вказаного Закону передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Частиною 5 цієї статті передбачено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 №1566/11846.

Пунктом 4.3. Порядку № 22-1 встановлено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що не вчинення дій Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області по перевірці відомостей, зазначених у поданій позивачем довідці про заробітну плату, зумовила протиправні дії пенсійного органу щодо відмови врахувати дані про заробітну плату при обрахуванні пенсії позивачу та подальшого не вчинення дій по перерахунку.

Отже, позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до чинного законодавства з урахуванням довідки про заробітну плату №366 від 24.10.2016.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів вважає, що відповідач діяв всупереч законодавству в сфері пенсійного забезпечення не зарахувавши періоди роботи позивача 13.11.1989 по 18.12.1989, з 05.03.1992 по 31.12.1998, період проходження строкової військової служби з 26.12.1989 по 10.12.1991 та період навчання з 01.12.1987 по 25.07.1988 до періодів за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, які дають право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 07.03.2024 №49, яким відмовлено у переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI, ОСОБА_1 , є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 по справі № 520/14205/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді О.В. Присяжнюк В.Б. Русанова