Справа № 320/14408/21
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 року №320/14408/21

Київський окружний адміністративний суд у складі колегії: головуючої - судді Лисенко В.І., суддів: Леонтовича А.М., Терлецької О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Національного банку України та керівництва Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» щодо нереагування на заяви щодо повернення коштів, які були списані на невідому адресу.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 17 вересня 2021 року невідомими особами з її банківської картки через додаток «Приватбанк24» були списані кошти в розмірі 30 000 грн. та переведені на іншу картку «ПриватБанку». З вказаної суми 28 000 грн. були перераховані на сайт https://axiscapital.io/, а решту було повернуто в «Приватбанк». У цей же день вона звернулася на гарячу лінію «Приватбанк» щодо шахрайських дій невідомих їй осіб, однак на її скарги працівники служби підтримки «Приватбанк» заблокували не тільки її картки, але і її номер телефону, до якого прив`язаний рахунок. Вважала, що саме хтось із працівників банку розповсюдив інформацію про її персональні дані. Згідно з правилами міжнародних платіжних систем протягом 15 днів можливе повернення коштів від банку, в якому здійснено операцію, а тому саме банк повинен повернути кошти на її картковий рахунок. Також вказала, що вона була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» на підставі страхового полісу № 95, а саме: понесення страхувальником непередбачених фінансових витрат внаслідок втрати ним постійного місця роботи згідно правил №3 електронного полісу №DNHEZKF-185H08J від 17.06.2018 року по 06.10.2021 року. Вона працювала заступником мера м. Винники Львівської області, але дана державна установа після виборів 25.10.2020 року була реорганізована, однак не всі її працівники були працевлаштовані у Львівській міській раді. Вона залишилась без роботи і оскаржує своє звільнення в Львівському окружному адміністративному суді. Згідно п. 7.8 цього договору "Втратою постійного місця роботи", є розірвання трудового договору страхувальника за ініціативою роботодавця (власника або уповноваженого ним органу) у випадках зміни в організації виробництва і праці, в тому числі, ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Однак, страхова компанія відмовляється виплачувати їй компенсацію на підставі укладеного договору, не зважаючи на те, що вона підпадає під застраховану категорію. Зазначає, що 05.10.2021 року з її кредитної картки ПрАТ «ВУСО», яка відкрита в АТ КБ «Приватбанк», неправомірно було знято 267,50 грн страхового платежу. У зв`язку з цим, вона, звернулась на гарячу лінію Кабінету Міністрів 1545 за роз`ясненнями щодо позбавлення її гарантій, передбачених Законами України "Про споживче кредитування", "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та "Про захист прав споживачів", 20.09.2021 року вона звернулася з письмовою заявою до банку про надання відповіді на всі усні та письмові (в т.ч. електронні) заяви; надати інформацію, яка в силу Закону України «Про інформацію» та Закону України «Про захист персональних даних» не є інформацією з обмеженим доступом; притягнути до відповідальності винних осіб, однак її звернення залишилися без відповідей. Вказаними діями відповідачів, які виявились у розголошенні її персональних даних третім особам, які незаконним шляхом привласнили належні їй грошові кошти, їй було завдано моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. Внаслідок таких дій, вона, будучи інвалідом 2 групи, отримала серцевий напад. На думку позивачки, внаслідок бездіяльності відповідачів та формальне віднесення до її заяви на повернення коштів та незаконне стягнення невідомими особами з кредитної картки суми 30 00,00 грн., вона отримала великий стрес, тому просить стягнути матеріальну шкоду. Крім того, вказує, що НБУ не притягнуло до відповідальності працівників АТ КБ «Приватбанк», не розглянули по суті її заяву та не повернули її кошти.

АТ КБ «Приватбанк» подало до суду клопотання, в якому просило закрити провадження в частині позовних вимог про визнання протиправними дій АТ КБ «Приватбанк» з огляду на те, що спір в цій частині не є публічно-правовим.

Представник НБУ подав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначив, що позивачкою обрано неефективний спосіб захисту, скарга позивачки була розглянута вчасно та надана відповідь. При цьому, чинним законодавством не передбачено застосування заходів впливу у вигляді накладення дисциплінарних стягнень на керівників банків.

Позивачка надіслала до суду заперечення на відзив та повторне заперечення на повторний відзив, в яких підтримала свої вимоги та пояснення.

Представник НБУ подав заперечення на відповідь на відзив, в яких акцентував увагу на безпідставності позовних вимог позивачки. Також, відповідач зазначає, що звернення фізичної особи не є підставою для проведення позапланової інспекційної перевірки банків, а спори між банком та його клієнтом щодо виконання умов договорів мають цивільно-правовий характер та мають вирішуватись, у випадку недосягнення домовленості між сторонами, у судовому порядку в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.11.2021 справа передана за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.02.2022 позовна заява залишена без руху. Підставою для залишення позову без руху стала невідповідність її формі звернення до суду та невідповідність позовних вимог способу захисту, передбаченого ст.5 КАС України, а саме: позовні вимоги викладені, зокрема до АТ КБ «Приватбанк», яке не є суб`єктом владних повноважень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.04.2022 позовну заяву повернуто позивачу.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.07.2022 скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.04.2022 та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.08.2022 відкрито провадження у справі.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ, дана справа отримана Київським окружним адміністративним судом за належністю, та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена судді Лисенко В.І.

Ухвалою суду від 20.03.2024 справу прийнято до провадження в порядку загального провадження та призначено підготовче засідання на 17.04.2024.

Протокольною ухвалою суду від 22.05.2024 закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті на 26.06.2024.

Протокольною ухвалою суду від 24.07.2024 на підставі ст. ч. 9 ст. 205 КАС України подальший розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 06.05.2025 закрито провадження в частині позовних вимог до АТ КБ "Приватбанк".

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів встановила наступне.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, 17.06.2018 року між позивачкою та ПрАТ «СК`ВУСО» був укладений електронний поліс №№DNHEZKF-185H08J комплексного страхування власника карткового рахунку. Це поліс є підтвердженням укладення електронного договору страхування власника карткового рахунку. Договір страхування укладено на підставі пропозиції щодо комплексного страхування власника карткового рахунку та електронної заяви страхувальника. Поліс є дійсним за наявності сплати страхового платежу на відповідний сплачуваний період страхування.

17 вересня 2021 року невідомими особами з її банківської картки через додаток «Приватбанк24» були списані кошти в розмірі 30 000 грн. та переведені на іншу картку «ПриватБанку». З вказаної суми 28 000 грн. були перераховані на сайт https://axiscapital.io/, а решту було повернуто в «Приватбанк».

У цей же день позивачка звернулася на гарячу лінію «Приватбанк» щодо шахрайських дій невідомих їй осіб, однак, як стверджує в позові, на її скарги працівники служби підтримки «Приватбанк» заблокували не тільки її картки, але і її номер телефону, до якого прив`язаний рахунок.

За результатами звернення позивачки АТ КБ «Приватбанк» листом від 28.09.2021 року було підтверджено переказ грошових коштів та зазначено, що при здійснені переказу були коректно введені номер картки, термін її дії та CVV2 код, а тому у банку відсутні підстави для повернення грошових коштів на картковий рахунок.

29.09.2021 позивачка звернулася до НБУ зі скаргою щодо несанкціонованого списання коштів невстановленими особами з її рахунку, відкритому в АТ КБ «Приватбанк».

Національним банком було направлено до АТ КБ «Приватбанк» відповідний запит від 01.10.2021 № 14-0004/91874, в якому містилося прохання розглянути запит по суті та за результатами його розгляду надати відповідь про вирішення порушених питань на електронну адресу Управління захисту прав споживачів фінансових послуг Національного банку.

За результатом розгляду запиту Управлінню захисту прав споживачів фінансових послуг Національного банку листом від 01.10.2021 № 14-0004/91874 АТ КБ «Приватбанк» було надано відповідь, який було зареєстрована в Національному банку 05.10.2021 X230/93 874/БТ.

Після аналізу інформації, отриманої від АТ КБ «Приватбанк» Управлінням захисту прав споживачів фінансових послуг Національного банку було підготовлено відповідь ОСОБА_1 , яка була направлена позивачці, що не заперечується нею.

За зверненням позивачки Львівським районним управлінням поліції №1 ГУ НП у Львівській області розпочато досудове розслідування, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та за результатами проведеного досудового розслідування слідчим Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області прийнято процесуальне рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вважаючи бездіяльність НБУ щодо нерозгляду належним чином звернення та неповернення коштів позивачці, остання звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР.

Частиною першою статті 1 Закону № 393/96-ВР визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом статті 3 Закону № 393/96-ВР, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

За змістом статті 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно з частиною першою статті 20 Закону № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Національним банком України у відзиві зазначено, що відповідь на заяву позивачки від 30.09.2021 щодо врегулювання взаємовідносин з АТ КБ «Приватбанк» в частині списання коштів з карткового рахунку.

Відповідь на звернення позивачки надана Національним банком України у межах місячного строку, встановленого статтею 20 Закону № 393/96-ВР, що спростовує висновки позивачки про бездіяльність відповідача щодо неналежного розгляду її скарги.

Незгода позивача з формою викладення інформації та її обсягом не можуть бути підставами для висновків щодо незаконності дій Національного банку України чи його бездіяльності в частині надання, та/або ненадання відповіді на поставлене у заяві/скарзі питання.

При цьому, посилання позивачки щодо непритягнення посадових осіб АТ КБ «Приватбанк» до дисциплінарних стягнень не заслуговує на увагу, оскільки аналіз наведених вище норм чинного законодавства свідчить про те, що ними не передбачені підстави проведення позапланової перевірки на підставі звернень фізичних, юридичних осіб та їх представників, а також застосування заходів впливу до посадових осіб банку за наслідками розгляду таких звернень.

Посилання позивачки на правові позиції Верховного суду не беруться судом до уваги, оскільки не релевантними до спірних правовідносин.

За таких обставин відсутні підстави вважати бездіяльність відповідача протиправною.

Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, то зазначена позовна вимога є похідною від вимоги про визнання протиправної бездіяльності НБУ в задоволенні відмовлено, а тому вона також підлягає залишенню без задоволення.

Решта доводів сторін не впливає на висновок суду.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку відсутність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Головуюча суддя Лисенко В.І.

Судді: Леонтович А.М.

Терлецька О.О.