Справа № 380/28922/23
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 рокусправа № 380/28922/23 м.Львів
Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 380/28922/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка - ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області, в якому, із урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 20.03.2024, просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №20178/13-01-24-08 від 14.09.2023, №20179/13-01-24-08 від 14.09.2023, №20183/13-01-24-08 від 14.09.2023, №20185/13-01-24-08 від 14.09.2023, №20189/13-01-24-08 від 14.09.2023, №20181/13-01-24-08 від 14.09.2023, №20187/13-01-24-08 від 14.09.2023, №20186/13-01-24-08 від 14.09.2023 та №21436/13-01-24-08 від 05.10.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання вимог валютного та іншого законодавства, законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2017 по 31.05.2023, про що складено акт від 22.08.2023 №21302/13-01-24-08-03/, за наслідками якого відповідачем прийнято спірні податкові повідомлення-рішення.

Відповідачем 10.08.2023 за №23641/6/13-01-24-08-05 надіслано вимогу про надання інформації та її документального підтвердження, яка позивачкою отримана 12.08.2023 (п`ятниця), а вже 14.08.2023 (понеділок) відповідачем складено акт про ненадання документів до перевірки №1104/13-01-24-08, в позивачки не було достатньо часу для надання запитуваних документів, що свідчить про недобросовісність дій відповідача під час проведення перевірки.

Відповідно висновки відповідача про заниження позивачем сум податків та зборів гуртуються на припущеннях, через відсутність відповідних доказів.

Відповідачем визначено, що на рівні доходів вказаних платником у податкових деклараціях, з врахуванням інформації про виторг, а витрати вказані у деклараціях платника податку не враховано, оскільки до перевірки не представлено документів, якими підтверджується правильність визначення витрат.

Таким чином, висновок податкового органу про те, що перевіркою встановлено рівень доходів платника податків і такий співпадає з даними декларацій не відповідає дійсності, адже відповідач не перевіряв такі дані.

Позивач зазначає, що витрати на придбання товарів, які в подальшому реалізовувались в магазині у селі Тартаків Червоноградського району Львівської області, безпосередньо пов`язані з господарською діяльністю позивачки та підтверджені належним чином оформленими первинними документами (видатковими накладними). Той факт, що позивачкою понесено витрати на придбання товарів підтверджується також актами звірки розрахунків із ТОВ «Сандора» на суму 400714,50 грн, із ТОВ «Львівський лікеро-горілчаний торговий дім» на суму 219180,9 грн.

Вказане свідчить про необґрунтованість висновку відповідача про заниження податкового зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб та військового збору.

Щодо визначення податкового зобов`язання з податку на додану вартість позивач зазначає, що відповідач за основу бере суму виторгу за червень 2021 року травень 2022 року, яка склала 1004474,27 грн, і робить висновок, що позивачка зобов`язана була зареєструватись платником податку на додану вартість. Проте, податковим органом не перевірено чи підлягають операції, здійснені позивачкою, оподаткуванню податком на додану вартість і за якою ставкою слід оподатковувати такі операції.

Висновок відповідача про заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, є передчасним.

Відповідно спірні податкові повідомлення-рішення, що були складені за результатами такої перевірки на підставі Акту перевірки, який є недопустимим доказом у справі, є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки їх було винесено передчасно на підставі висновків перевірки, що не відповідають дійсності та без врахування фактичних обставин.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, що відповідно до наказу ГУ ДПС у Львівській області від 06.07.2023 року № 2527-ПП «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )» проведена документальна позапланова невиїзна перевірка, вищевказаний наказ та письмове повідомлення від 06.07.2023 № 116/13-01-24-08-08 у якому було зазначено: «що відповідно до п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, що слід починаючи із зазначеного терміну, забезпечити надання всіх необхідних документів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків), зокрема фінансову, статистичну та іншу звітність, регістри податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, а також первинні та інші документи, які використовувались в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків і зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби».

Наказ і повідомлення надіслано поштою з повідомленням про вручення 06.07.2023 (згідно квитанції №401) на зареєстровану податкову адресу, а саме: АДРЕСА_1 , який вручено 11.07.2023 року, згідно відмітки на корінці поштового відправлення.

Також позивачу на вказану адресу надіслано вимогу від 10.08.2023 за № 23641/6/13-01-24-08-05 «Про надання інформації та її документального підтвердження» (квитанція від 10.08.2023 №508).

Позивач згідно вищезазначеного повідомлення та вимоги про надання документів не надала первинних документів, які б підтверджували отримані доходи та понесені витрати, а саме: банківські виписки, рахунки, акти виконаних робіт, накладні, договори, книгу обліку доходів і витрат, чеки та інші документи, що стосуються підприємницької діяльності, крім документів щодо нарахування та виплату заробітної плати, про що складено акт від 14.08.2023 за № 1104/13-01-24-08 та від 16.08.2023 за №1110/13-01-24-08.

При перевірці достовірності відображених у деклараціях про майновий стан і доходи за 2017-2023 років сум загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження підприємницької діяльності використано наступні документи:

- відомості, відображені в податкових деклараціях про майновий стан та доходи за період 2017-2023 роки;

- відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів.

Згідно поданих декларацій, встановлено, що платник податків-фізична особа ОСОБА_1 за період з 2017 2023 років отримувала доходи від діяльності з роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Доходи за результатами перевірки визначено на рівні визначених у поданих деклараціях, з врахуванням інформації про виторги у зв`язку із ненаданням до перевірки жодних документів.

На момент підписання акта перевірки позивачем жодних документів до перевірки не представила чим порушено вимоги п. 44.1., п. 44.3., п. 44.5., п. 44.6. ст. 44 ПК України, за незабезпечення зберігання документів та ненадання посадовим особам, які проводять перевірку документів, про що складено відповідний акт від 14.08.2023 та від 16.08.2023.

За результатами проведеної документальної невиїзної перевірки складено акт від 22.08.2023 № 21302/13-01-24-08-03/ НОМЕР_1 , відповідно до якого встановлено відповідні порушення.

На підставі вищевказаного акта перевірки ГУ ДПС у Львівській області прийнято спірні податкові повідомлення-рішення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 02.02.2024 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

Судом встановлені наступні обставини:

06.07.2023 ГУ ДПС у Львівській області прийнято наказ №2527-ПП «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )», яким на підставі п.п. 20.1.4. п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.7 п.78.1 ст.78, ст.79, п.82.2 ст.82 ПК України,наказано провести документальну невиїзну перевірку платника податків фізичної особи ОСОБА_1 з 10 серпня 2023 року, тривалістю 5 робочих днів. Перевірку провести з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання вимог валютного та іншого законодавства, законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2017 по 31.05.2023.

06.07.2023 відповідачем складено повідомлення №116/13-01-24-08-08 про проведення позапланової документальної невиїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 з 10.08.2023 року.

Вказані наказ та повідомлення позивачкою отримано 11.07.2023.

10.08.2023 за №23641/6/13-01-24-08-05 відповідачем позивачці рекомендованим листом з повідомлення про вручення надіслано вимогу про надання інформації та її документального підтвердження.

Вказану вимогу позивачкою отримано 12.08.2023 (п`ятниця).

14.08.2023 посадовими особами ГУ ДПС у Львівській області за №1104/13-01-24-08 складено акт «Про ненадання документів до перевірки».

22.08.2023 ГУ ДПС у Львівській області складено акт за №21302/13-01-24-08-03/ НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків-фізичної особі: ОСОБА_1 РНОБТШ НОМЕР_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати додатків і зборів, дотримання вимог валютного та іншого законодавства, законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2017 по 31.05.2023 року», яким встановлено порушення позивачкою норм податкового законодавства позивачем, а саме:

1. п. 44.1., п. 44.3., п. 44.5., п. 44.6. ст. 44 ПК України, незабезпечення зберігання документів та ненадання посадовим особам, які проводять перевірку документів, що підтверджують показники податкової звітності платника податків.

2. п. 167.1. ст. 167, п. 177.1., п. 177.2., п.п. 177.4.5. п. 177.4. ст. 177 ПК України, донараховано податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 825642,89 грн, в тому числі за 2017 рік на суму - 103089,13 грн, за 2018 рік на суму - 111133,44 грн, за 2019 рік на суму - 96680,70 грн, за 2020 рік на суму - 81591,45 грн, за 2021 рік на суму - 117858,33 грн, за 2022 рік на суму - 242485,70 грн, за 2023 рік на суму - 72804,13 грн.

3. п. 181.1. ст. 181, п. 182.1. ст. 182, п. 183.2., п. 183.10. ст. 183, п. 185.1. ст. 185, п. 187.1. ст. 187, п. 188.1. ст. 188, п. 200.1., п. 200.2., п. 200.4. ст. 200 ПК України, занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету на загальну суму ПДВ 206709,99 грн в тому числі за червень 2022 року - 8462,95 грн, за липень 2022 року - 17935,09 грн, за серпень 2022 року - 22696,32 грн, за вересень 2022 року - 23611,96 грн, за жовтень 2022 року - 23554,92 грн, за листопад 2022 року - 21355,58 грн, за грудень 2022 року - 19476,98 грн, за січень 2023 року - 15484,15 грн, за лютий 2023 року - 17422,07 грн, за березень 2023 року - 18632,0 грн, за квітень 2023 року - 17210,20 грн, за травень 2023 року - 867,77 грн.

4. п. 201.1., п. 201.2., п.201.7., п. 201.8. п. 201.10. ст. 201 ПК України в частині відсутності реєстрації податкової накладної в єдиному реєстрі податкових накладних з податку на додану вартість згідно операцій, що оподатковуються за основною ставкою за травень 2023 року на загальну суму ПДВ 7939,00 грн. Відповідальність за відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних передбачена ст.120-1 ПК України.

5. п.п.1.2., п.п. 1.3., п.п. 1.5., п.п. 1.6. п. 16.1. підрозділу 10 розділу ХХ Кодексу, п.п. 168.1.1., п.п.168.1.2. п. 168.1. ст.168 Закону України від 28.12.2014 №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» в результаті чого донараховано військового збору на загальну суму 68803,57 грн, в тому числі за 2017 рік на суму - 8590,76 грн, за 2018 рік на суму - 9261,12 грн, за 2019 рік на суму - 8056,73 грн, за 2020 рік на суму - 6799,28 грн, за 2021 рік на суму - 9821,53 грн, за 2022 рік на суму - 20207,14 грн, за 2023 рік на суму - 6067,01 грн.

6. п.п. 212.3.11. п. 213.1. ст. 213, п. 223.1. ст. 223, п.п. 222.3.1. п. 222.3. ст. 222 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, заниження податкового зобов`язання з акцизного податку за вересень 2022 року на загальну суму 494,23 грн.

7. п. 223.1., п. 223.2. ст. 223 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями встановлено не подання декларації з акцизного податку та розрахунків суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (Додаток 6) за вересень 2022 року.

На підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням ДПС у Львівській області винесено наступні податкові повідомлення-рішення:

- №20178/13-01-24-08 від 14.09.2023, яким до платника податків фізичної особи ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1020 грн;

- №20179/13-01-24-08 від 14.09.2023, яким платнику податків фізичній особі ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на 1032053,61 грн, в тому числі: 825642,89 грн за податковим зобов`язанням та 206410,72 грн за штрафними (фінансовими) санкціями;

- №20183/13-01-24-08 від 14.09.2023, яким платнику податків фізичній особі ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на 258387,49 грн, в тому числі: 206709,99 грн за податковим зобов`язанням та 51677,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- №20185/13-01-24-08 від 14.09.2023, яким до платника податків фізичної особи ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 3400 грн;

- №20189/13-01-24-08 від 14.09.2023, яким до платника податків фізичної особи ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 3969 грн;

- №20181/13-01-24-08 від 14.09.2023, яким платнику податків фізичній особі ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на 86004,46 грн, в тому числі: 68803,57 грн за податковим зобов`язанням та 17200,89 грн за штрафними (фінансовими) санкціями;

- №20187/13-01-24-08 від 14.09.2023, яким платнику податків фізичній особі ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем акцизний податок на 617,79 грн, в тому числі: 494,23 грн за податковим зобов`язанням та 123,56 грн за штрафними (фінансовими) санкціями;

- №20186/13-01-24-08 від 14.09.2023, яким до платника податків фізичної особи ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 340 грн;

- №21436/13-01-24-08 від 05.10.2023, яким до платника податків фізичної особи ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 3969,50 грн.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивача вважає спірні рішення протиправними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам податкового законодавства.

Судом частково враховуються аргументи наведені позивачем про протиправність спірних рішень з наступних підстав згідно встановлених судом обставин та вимог законодавства:

З матеріалів справи вбачається, що платник податків-фізична особа ОСОБА_1 за період з 2017 2023 років, перебувала на загальній системі оподаткування та була платником акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного, декларування, єдиного внеску, для фізичних осіб-підприємців у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність, військового збору, податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, єдиного внеску нарахованого роботодавцем на суми заробітної плати винагороди за договорами ЦПХ, податку на додану вартість, та отримувала доходи від діяльності з роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Згідно із ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із п.п. 16.1.5. п. 16.1. ст. 16 ПК України (в редакції на час спірних правовідносин), платник податків зобов`язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Згідно із п. 44.1. ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Вимоги цієї статті щодо обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, застосовуються також до нерезидентів, які здійснюють господарську діяльність на території України через постійне представництво (незалежно від наявності у нерезидента зареєстрованого (акредитованого, легалізованого) відокремленого підрозділу), та до іноземних юридичних осіб, визначених у підпункті 133.1.5 пункту 133.1 статті 133 цього Кодексу.

Згідно із п. 44.3. ст. 44 ПК України, платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків, але не менше:

44.3.1. 2555 днів - для документів та інформації, необхідних для здійснення податкового контролю відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу;

44.3.2. 1825 днів - для первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, що складаються особами, визначеними пунктом 133.1 статті 133, підпунктом 133.2.2 пункту 133.2 та пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, а також юридичними особами, які обрали спрощену систему оподаткування, за винятком документів, до яких застосовується більш тривалий строк зберігання згідно з підпунктом 44.3.1 цього пункту;

44.3.3. 1095 днів - для інших документів, на які не поширюються вимоги підпунктів 44.3.1 та 44.3.2 цього пункту;

44.3.4. 1095 днів - для документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, включаючи дозвільні документи.

Строки зберігання документів та інформації, визначені цим пунктом, розраховуються з дня подання податкової звітності чи іншої звітності, передбаченої цим Кодексом, для складення якої використовуються зазначені документи та/або інформація, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного строку подання такої звітності, а для документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - з дня завершення строку їх дії).

У разі ліквідації платника податків документи, визначені пунктом 44.1 цієї статті, за період діяльності платника податків не менш як 1825 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідних для здійснення податкового контролю відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що передували даті ліквідації платника податків, у встановленому законодавством порядку передаються до архіву.

Передбачені цим пунктом строки зберігання документів та інформації продовжуються на період зупинення відліку строку давності у випадках, передбачених пунктом 102.3 статті 102 цього Кодексу.

Згідно із ст. 44.5. ст. 44 ПК України, у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити (із наданням оформлених відповідно до законодавства документів, підтверджуючих настання події, що призвела до такої втрати, пошкодження або дострокового знищення документів) контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації, надано авторизацію відповідно до Митного кодексу України або дозвіл на застосування спеціальних (у тому числі транзитних) спрощень.

Згідно із п. 44.6. ст. 44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Згідно із п. 86.7. ст. 86 ПК України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Згідно із п. 167.1. ст. 167 ПК України, ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Згідно із п. 177.1. ст. 177 ПК України, доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно із п. 177.2. ст. 177 ПК України, об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно із п.п. 177.4.5. п. 177.4. ст. 177 ПК України, не включаються до складу витрат підприємця:

витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем;

витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації;

витрати на придбання та утримання основних засобів, визначених абзацами восьмим - десятим підпункту 177.4.6 цього пункту;

документально не підтверджені витрати.

Згідно із п. 181.1. ст. 181 ПК України, у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі операцій з постачання товарів/послуг з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі (зокрема, але не виключно шляхом встановлення спеціального застосунку або додатку на смартфонах, планшетах чи інших цифрових пристроях), нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

Згідно із п. 182.1. ст. 182 ПК України, якщо особа, яка відповідно до пункту 181.1 статті 181 цього Кодексу не є платником податку у зв`язку з тим, що обсяги оподатковуваних операцій відсутні або є меншими від встановленої зазначеною статтею суми, вважає за доцільне добровільно зареєструватися як платник податку, така реєстрація здійснюється за її заявою.

Згідно із п. 183.2. ст. 183 ПК України, у разі обов`язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу.

Згідно із п. 183.10. ст. 183 ПК України, будь-яка особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до контролюючого органу реєстраційну заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Згідно із п. 185.1. ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку в тому числі і з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно із п. 187.1. ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», незалежно від дати накладення електронного підпису.

Згідно із п. 188.1. ст. 188 ПК України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Згідно із п. 200.1. ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно із п. 200.2. ст. 200 ПК України, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Згідно із п. 200.4. ст. 200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно із п. 201.1. ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із п. 201.2. ст. 201 ПК України, форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із п. 201.7. ст. 201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Згідно із п. 201.8. ст. 201 ПК України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Згідно із п. 201.1. ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Згідно із п.п 212.3.1-1. п. 212.3. ст. 212 ПК України, особи - суб`єкти господарювання роздрібної торгівлі, які здійснюють реалізацію підакцизних товарів, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням пункту продажу товарів не пізніше граничного терміну подання декларації акцизного податку за місяць, в якому здійснюється господарська діяльність.

Згідно із п.п. 222.3.1. п. 22.3. ст. 222 ПК України, суми податку перераховуються до бюджету суб`єктом господарювання роздрібної торгівлі, який здійснює реалізацію підакцизних товарів, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації за місячний податковий період.

Згідно із п. 223.1. ст. 223 ПК України, базовий податковий період для сплати податку відповідає календарному місяцю.

Згідно із п. 223.2. ст. 223 ПК України, платники податку, визначені пунктом 212.1 статті 212 цього Кодексу (крім імпортерів підакцизних товарів, зазначених у підпунктах 215.3.4, 215.3.5, 215.3.5-1, 215.3.5-2, 215.3.6, 215.3.7, 215.3.8 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу), подають щомісяця не пізніше 20 числа наступного звітного (податкового) періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію з акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу..

Згідно із п.п. 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ в редакції Закону № 71-VIII від 28.12.2014, об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Згідно із п.п. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ в редакції Закону № 71-VIII від 28.12.2014, ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Згідно із п.п. 1.5 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ в редакції Закону № 71-VIII від 28.12.2014, відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Згідно із п.п. 1.6 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ в редакції Закону № 71-VIII від 28.12.2014, платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Відповідач щодо спірних податкових повідомлень рішень зазначає наступне:

Щодо податкового повідомлення-рішення від 14.09.2023 № 20178/13-01-24-08.

На момент підписання акта перевірки платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 жодних документів до перевірки не представила.

Наказ та повідомлення про проведення перевірки від 06.07.2023 отримані ФОП ОСОБА_1 11.07.2023, відповідно до ст. 85 ПК України, після початку перевірки у платника податків виникає обов`язок надання усіх документів, що пов`язані з предметом перевірки, при цьому перевірка була розпочата 10.08.2023 - отже ФОП ОСОБА_1 мала можливість підготувати документи до перевірки у проміжку між 11.07.23 та 10.08.23 та надати їх 10.08.23.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 14.09.2023 № 20179/13-01-24-08.

Платник податку - фізична особа на загальній системі оподаткування не має право включати до складу витрат, документально не підтверджені витрати.

Відповідно до наданих до перевірки документів щодо нарахування та виплату заробітної плати перевіркою підтверджено витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату, а саме: за 2017 рік підтверджено витрат в сумі 20608,00 грн, за 2018 рік - 33507,00 грн, за 2019 рік - 62220,00 грн, за 2020 рік - 70760,00 грн, за 2021 рік - 88450,00 грн, за 2022 рік - 39300,00 грн, за 2023 рік - 16750,00 грн.

Перевіркою повноти та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб встановлено заниження чистого оподатковуваного доходу за 2017-2023рр. на загальну суму 4586904,93 грн в тому числі за 2017 рік на суму - 572717,40 грн, за 2018 рік на суму - 617408,00 грн, за 2019 рік на суму - 537115,00 грн, за 2020 рік на суму - 453285,83 грн, за 2021 рік на суму - 654768,50 грн, за 2022 рік на суму - 1347142,80 грн, за 2023 рік на суму - 404467,40 грн.

ФОП ОСОБА_1 до перевірки не надано жодних документів перевіркою зроблено висновок про підтвердження доходів за результатами перевірки на рівні визначених у поданих деклараціях, з врахуванням інформації про виторги, оскільки сума виторгів проведених через зареєстровані РРО відповідає сумі визначених доходів, однак це твердження не є остаточним, оскільки до перевірки не надано інформації про рух коштів по 2 рахунках платника податків.

Тобто суми виторгів зафіксовані зареєстрованими РРО відповідають даним декларацій про майновий стан та доходи, однак міг мати місце факт отримання платником податків інших доходів на розрахунковий рахунок без проведення їх через РРО, які ймовірно могли бути не відображені у податковій декларації про майновий стан та доходи.

Даний факт перевіркою не був досліджений, оскільки до перевірки платником не було надано жодних документів, а як стверджує у позовній заяві сам платник податків - інформація про рух коштів по розрахунковому рахунку є банківською таємницею яку платник податків не може розкрити при проведенні перевірки.

Щодо не підтвердження документальною перевіркою витрат пов`язаних з підприємницькою діяльністю - перевіркою не можуть бути підтверджені жодні дані які містяться у податковій звітності платника податків без їх документального підтвердження, окрім тих які містяться у інформаційних ресурсах податкового органу.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 14.09.2023 № 20183/13-01-24-08 та №20185/13-01-24-08.

Позивач у період з 01.01.2017 по 31.05.2023 роки здійснювала підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування.

Відповідно до ІС «Податковий блок» платник податків-фізична особа ОСОБА_1 зареєстрована платником ПДВ, свідоцтво платника ПДВ від 03.05.2023 року № 200784177, індивідуальний податковий номер платника ПДВ 60, свідоцтво платника ПДВ анульовано автоматично 31.05.2023 року по причині - 41 ліквідація за власним бажанням.

Відповідно до ІС «Податковий блок» платник податків-фізична особа ОСОБА_1 для ведення господарської діяльності використовувала РРО, моделі MG-V545T, фіскальний номер (за період з 20.11.2017 по 31.05.2023).

Згідно Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій (СОД РРО) платник податків-фізична особа отримала виторгу, а саме: за червень 2021 року на суму - 73126,5 грн, за липень 2021 року на суму - 92940,0 грн, за серпень 2021 року на суму - 77753,0 грн, за вересень 2021 року на суму - 80208,0 грн, за жовтень 2021 року на суму 68064,0 грн, за листопад 2021 року на суму - 76234,0 грн, за грудень 2021 року на суму 98651,5 грн, за січень 2022 року на суму - 93305,0 грн, за лютий 2022 року на суму - 105506,0 грн, за березень 2022 року на суму 34786,02 грн, за квітень 2022 року на суму - 121118,75 грн, за травень 2022 року на суму - 82781,5 грн всього отримано виторгу (виручки) на загальну суму 1004474,27 грн.

Враховуючи вищенаведене, платник податків-фізична особа ОСОБА_1 перебуваючи на загальній системі оподаткування та отримавши дохід (виручку) з червня 2021 року по травень 2022 року в сумі 1004474,27 грн., що перевищив 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), зобов`язана була зареєструватися як платник податку на додану вартість у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) згідно вимог, передбачених статтею 183 ПК України.

Оскільки сума доходу, отримана платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 від реалізації товарів/послуг з червня 2021 року по травень 2022 року становить 1004474,27 грн, платнику податків слід було до 10.06.2022 року подати до ДПІ у Сокальському районі ГУ ДПС у Львівській області заяву на реєстрацію платником податків на додану вартість за формою 1-ПДВ, однак таку заяву у зазначений термін платник податків не подав, чим порушено вимоги п.183.2 ст.183 ПК України.

Платником податків не подано податкові декларації з податку на додану вартість за липень-грудень 2022 року та січень-квітень 2023 року.

За період з 11.06.2022 по 30.04.2023 платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 задекларовано податкових зобов`язань по податку на додану вартість у сумі 0 грн.

Платник податків - фізична особа ОСОБА_1 з 03.05.2023 року зареєструвалася платником ПДВ, отже за травень 2023 року задекларовано платником податків-фізичною особою податкових зобов`язань на загальну суму 7939,0 грн.

Платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 до перевірки не надано жодних документів, отже перевіркою податкові зобов`язання визначені відповідно до наявної інформації Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій (СОД РРО), всього платником податків-фізичною особою отримано виторгу (виручки) без врахування акцизного податку на загальну суму 1240259,91 грн в тому числі за червень 2022 року (11.06.2022-30.06.2022) - 50777,69 грн, за липень 2022 року - 107610,52 грн, за серпень 2022 року - 136177,9 грн, за вересень 2022 року - 141671,77 грн, за жовтень 2022 року - 141329,50 грн, за листопад 2022 року - 128133,50 грн, за грудень 2022 року - 116861,90 грн, за січень 2023 року - 92904,90 грн, за лютий 2023 року - 104532,40 грн, за березень 2023 року - 111792,0 грн, за квітень 2023 року - 103261,20 грн, травень 2023 року (01.05.2023 по 02.05.2023) - 5206,63 грн.

Перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань за період з 11.06.2022 по 31.05.2023 встановлено їх заниження на загальну суму ПДВ 206709,99 грн в тому числі за червень 2022 року - 8462,95 грн, за липень 2022 року - 17935,09 грн, за серпень 2022 року - 22696,32 грн, за вересень 2022 року - 23611,96 грн, за жовтень 2022 року - 23554,92 грн, за листопад 2022 року - 21355,58 грн, за грудень 2022 року - 19476,98 грн, за січень 2023 року - 15484,15 грн, за лютий 2023 року - 17422,07 грн, за березень 2023 року - 18632,0 грн, за квітень 2023 року - 17210,20 грн, за травень 2023 року - 867,77 грн.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 14.09.2023 № 20189/13-01-24-08.

Проведеною перевіркою встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, визначених статтею 201 Кодексу. Зокрема, платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні за період з 11.06.2022 по 02.05.2023.

Проведеною перевіркою платника податків-фізичної особа ОСОБА_1 встановлено, що за перевірений період, а саме за перевірений період з 03.05.2023 по 31.05.2023 року згідно ІС «Податковий блок» бази «Архіву електронної звітності» підсистеми «Єдиного реєстру податкових накладних» платник податків - фізична особа не зареєструвала податкових накладних на загальну суму ПДВ 7939,00 грн.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 14.09.2023 № 20181/13-01-24-08.

Перевіркою встановлено, що платник податків - фізична особа ОСОБА_1 за перевірений період занижено чистий дохід, в результаті чого занижено військового збору за 2017-2023 на загальну суму 68803,57 грн, в тому числі за 2017 рік на суму - 8590,76 грн, за 2018 рік на суму - 9261,12 грн, за 2019 рік на суму - 8056,73 грн, за 2020 рік на суму - 6799,28 грн, за 2021 рік на суму - 9821,53 грн, за 2022 рік на суму - 20207,14 грн, за 2023 рік на суму - 6067,01 грн, чим порушено вимоги п.п.168.1.1, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168, п.16.1 підрозділу 10 перехідних положень Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-IV із змінами та доповненнями.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 14.09.2023 № 20186/13-01-24-08 та № 20187/13-01-24-08.

Реєстрація контролюючими органами таких платників, як платників акцизного податку здійснюється автоматично при поданні ними декларації з акцизного податку до контролюючих органів, які обслуговують адміністративно-територіальні одиниці, на яких розташовано пункти продажу підакцизних товарів.

Датою виникнення податкових зобов`язань щодо реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а у разі реалізації товарів фізичними особами-підприємцями, які сплачують єдиний податок, - є дата надходження оплати за проданий товар (п. 216.9 ст.216 Кодексу).

За вересень 2022 року згідно Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій (СОД РРО) платник податків-фізична особа ОСОБА_1 отримала загальну суму виторгу (доходу) на загальну суму 142166 грн, в тому числі акцизного податку згідно даних виторгів РРО на суму 494,23 грн.

Платник податків-фізична особа ОСОБА_1 за перевірений період здійснювала господарську діяльність за наступною адресою: АДРЕСА_2 .

Декларації з акцизного податку та розрахунки суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (Додаток 6 до Декларації з акцизного податку) платник податків-фізична особа ОСОБА_1 подавала до податкового органу за місцезнаходження об`єктів, а саме: ДПІ у Сокальському районі ГУ ДПС у Львівській області.

Враховуючи вищенаведене перевіркою платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 встановлено порушення п.п. 212.3.11., п. 213.1. ст. 213, п. 223.1 ст. 223, п.п. 222.3.1. п. 222.3. ст. 222 ПК України заниження податкового зобов`язання з акцизного податку за вересень 2022 року на загальну суму 494,23 грн.

Проведеною перевіркою платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 за перевірений період, а саме за вересень 2022 року встановлено не подання декларації з акцизного податку та розрахунків суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (Додаток 6) чим порушено п. 223.1, п. 223.2 ст. 223 ПК України.

Отже суд зазначає наступне:

Згідно із п.п.17.1.6, п.17.1 ст.17 ПК України (в редакції на час спірних правовідносин), платник податків має право: бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, та за власною ініціативою пояснення з питань, що не запитувалися контролюючим органом, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із п.п. 17.1.16 п.17.1 ст.17 ПК України, платник податків має право надавати за власною ініціативою письмові пояснення та/або документи щодо обставин, які підтверджують відсутність його вини у вчиненому податковому правопорушенні, в порядку, встановленому цим Кодексом.

згідно із п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, у разі виявлення порушення вимог податкового чи іншого законодавства України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, надсилати платникам податків письмові запити щодо надання засвідчених належним чином копій документів

Згідно із п. 42.2. ст. 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно із п. 44.1. ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Згідно із п. 44.2. ст. 44 ПК України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно із п. 73.3. ст.73 ПК України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про надання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і має містити:

1) підстави для надсилання запиту відповідно до цього пункту із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Згідно із п.п. 73.3.3. п. 73.3. ст.73 ПК України, платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані надавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом), у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно із п. 75.1. ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України.

Згідно із п.п. 75.1.2. п. 75.1. ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Під час здійснення планових перевірок платників податків, які є фінансовими агентами, предметом перевірки також є дотримання фінансовими агентами вимог статті 39-3 цього Кодексу.

Не може бути предметом планової документальної перевірки питання дотримання платником податків принципу "витягнутої руки", крім випадків перевірки дотримання платником податків вимог підпунктів 140.5.4, 140.5.5-1, 140.5.6 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Документальною невиїзною позаплановою електронною перевіркою за заявою платника податків (далі - електронна перевірка) вважається перевірка, що проводиться на підставі заяви, поданої платником податків з незначним ступенем ризику, визначеним відповідно до пункту 77.2 статті 77 цього Кодексу, до контролюючого органу, в якому він перебуває на податковому обліку. Заява подається за 10 календарних днів до очікуваного початку проведення електронної перевірки, але не раніше офіційного повідомлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, про запровадження проведення такої перевірки для відповідних платників податків: які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності; суб`єктів господарювання мікро-, малого; середнього підприємництва; інших платників податків. Форма заяви, порядок її подання, прийняття рішення про проведення електронної перевірки встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із п.п. 78.1.7. п. 78.1. ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Згідно із п.п. 78.1.8 п. 78.1. ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Згідно із п. 78.4. ст. 78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Згідно із п. 79.1. ст. 79 ПК України, документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Згідно із 79.2. ст. 79 ПК України, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Згідно із п. 79.3. ст. 79 ПК України, присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

Згідно із п. 69. Підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Згідно із п.п. 69.2. п. 69 Підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, тимчасово, до 1 серпня 2023 року, податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім:

а) камеральних перевірок;

б) документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.2 (в частині контролю за трансфертним ціноутворенням), 78.1.5, 78.1.7, 78.1.8, 78.1.12, 78.1.14-78.1.16, 78.1.21 та 78.1.22 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями, та/або документальних позапланових перевірок з питань оподаткування юридичними особами або іншими нерезидентами, які здійснюють господарську діяльність через постійне представництво на території України, доходів, отриманих нерезидентами із джерелом їх походження з України, та/або документальних позапланових перевірок нерезидентів (представництв нерезидентів);

в) фактичних перевірок.

Згідно із п.п. 69.2/1. п. 69 Підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, установлено, що тимчасово, на період з 1 серпня 2023 року до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, документальні позапланові перевірки проводяться виключно на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 (у частині документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано інформацію, що свідчить про порушення податкового законодавства з питань оподаткування доходів, отриманих нерезидентами, із джерелом їх походження з України та/або з питань оподаткування нерезидентів, які здійснюють свою діяльність через відокремлені підрозділи, у тому числі постійні представництва, платників податків, які здійснюють діяльність у сфері виробництва та/або реалізації підакцизної продукції, організації та проведення азартних ігор в Україні (гральний бізнес), платників податків, які надають фінансові, платіжні послуги), 78.1.2 (у частині контролю за трансфертним ціноутворенням), 78.1.5, 78.1.7, 78.1.8, 78.1.9, 78.1.12, 78.1.14-78.1.16, 78.1.21 та 78.1.22 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальні позапланові перевірки платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями.

Документальні та фактичні перевірки під час дії воєнного стану проводяться за наявності безпечних умов для проведення перевірки, а саме безпечного:

доступу, допуску до територій, приміщень та іншого майна, що використовуються для провадження господарської діяльності та/або є об`єктами оподаткування, або використовуються для отримання доходів (прибутку), або пов`язані з іншими об`єктами оподаткування таких платників податків;

доступу, допуску до документів, довідок про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншої інформації, пов`язаної з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також до фінансової і статистичної звітності у порядку та на підставах, визначених законом;

проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.

Документальні та фактичні перевірки, які були розпочаті, але не можуть бути завершені у зв`язку з виникненням обставин, зазначених у цьому підпункті, або у зв`язку з поданням платниками податків повідомлень та з урахуванням вимог, передбачених підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 цього розділу, та/або за вмотивованою заявою платника податків, крім перевірок з підстави, визначеної підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу (в частині декларування бюджетного відшкодування), зупиняються до завершення дії таких обставин та/або усунення перешкод щодо проведення перевірки за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке оформлюється наказом, копія якого надсилається платнику податків до електронного кабінету платника податків з одночасним надісланням на електронну адресу (адреси) платника податків інформації про вид документа, дату та час його надіслання до електронного кабінету. Такі обставини зупиняють перебіг строку проведення перевірки з подальшим поновленням її проведення на невикористаний строк.

Документальні перевірки, що були розпочаті та не завершені до 24 лютого 2022 року, крім перевірок, для яких встановлено мораторій, поновлюються на невикористаний строк.

Суд зазначає, що неправомірність поведінки контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

Оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень.

Відповідно суд також надає оцінку доводам позивача про порушення, на його думку, контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.

Надіслання (вручення) відповідно до ст. 42 ПК України платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

З матеріалів справи вбачається, що наказом заступника начальника ГУ ДПС у Львівській області від 06.07.2023 №2527-ПП «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )» на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.7 п.78.1 ст.78, ст.79, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України, наказано провести документальну невиїзну перевірку платника податків фізичної особи ОСОБА_1 з 10 серпня 2023 року, тривалістю 5 робочих днів.

Перевірку провести з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання вимог валютного та іншого законодавства, законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2017 по 31.05.2023.

6 липня 2023 року відповідачем складено повідомлення від 06.07.2023 №116/13-01-24-08-08 про проведення позапланової документальної невиїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 з 10.08.2023 року.

Копію згаданого наказу від 06.07.2023 №2527-ПП про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, повідомлення від 06.07.2023 №116/13-01-24-08-08 про проведення перевірки надіслано платнику податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення 06.07.2023, та отримано позивачкою 11.07.2023.

10.08.2023 ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомлення про вручення надіслано вимогу надання інформації та її документального підтвердження від 10.08.2023 за №23641/6/13-01-24-08-05, яку отримано позивачкою 12.08.2023 (п`ятниця).

14.08.2023 (понеділок) за №1104/13-01-24-08 посадовими особами ГУ ДПС у Львівській області складено акт «Про ненадання документів до перевірки».

22.08.2023 ГУ ДПС у Львівській області складено акт перевірки за №21302/13-01-24-08-03/, яким встановлено порушення вимог п. 44.1, п. 44.3, п. 44.5, п. 44.6 ст. 44 ПК України в частині незабезпечення зберігання документів та ненадання посадовим особам, які проводять перевірку документів, що підтверджують показники податкової звітності платника податків, що слугувало підставою для висновків про заниження податкових зобов`язань.

Фактично для надання відповіді на запит від 10.08.2023 відповідачем надано позивачу лише два дні з моменту його отримання 12.08.2023 (п`ятниця), які припали на вихідні дні, що суперечить положенням ст. 73 ПК України, та 14.08.2023 (понеділок) складено акт №1104/13-01-24-08 про ненадання документів.

За вказаних обставин судом враховуються аргументи позивачки про те, що вона була позбавлена реального права та можливості на подання первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством у підтвердження правомірності визначення доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань за період з 01.01.2017 по 31.05.2023, у зв`язку з невчасним отриманням запиту.

Відповідач після складання акту про не надання документів не здійснив жодних залежних від нього заходів для забезпечення платнику податків можливості надати усі наявні у нього первинні та інші документи, пов`язані із предметом перевірки.

У питаннях дотримання контролюючими органами процедури проведення перевірки, істотне значення має встановлення обставин забезпечення платникам податків можливості реалізувати їх права, передбачені ПК України, а у разі їх порушення - чи могло це істотно вплинути на правильність та обґрунтованість висновків контролюючого органу, здійснених за результатами такої перевірки, на підставі яких прийняті рішення.

Суд враховуються аргументи позивачки, що в даному випадку значно утрудненим було упродовж двох вихідних днів зібрати усі первинні документи за 6-ть років господарської діяльності та надати їх для перевірки відповідачу.

Таке по суті істотне порушення прав позивачки та процедури проведення перевірки, відповідач не спростовує жодними належними та допустимими доказами у справі.

Перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України.

Встановлені судом порушення прав позивачки щодо бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, та за власною ініціативою пояснення з питань, що не запитувалися контролюючим органом, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому ПК України, при проведені згаданої перевірки за наслідками якої прийняті спірні податкові повідомлення-рішення, є підставами для висновку про протиправність таких рішень.

За наведеного вище правового регулювання в контексті встановлених обставин у справі, несвоєчасне направлення відповідачем запиту про представлення документів, що підтверджують показники податкової звітності платника податків, зокрема, задля забезпечення права платника податку щодо належного подання документів для проведення перевірки, свідчить про допущення ГУ ДПС у Львівській області порушення встановленої процедури проведення перевірки, відтак не створює правомірних наслідків такої перевірки.

Висновки Акту перевірки від 22.08.2023 №21302/13-01-24-08-03/ не відповідають принципам обґрунтованості та по суті є недопустимим доказом (одержаним з порушенням порядку, встановленим законом), адже така перевірка проведена за відсутності у контролюючого органу підстав для початку перевірки.

Порушення процедури проведення перевірки, має значення для визнання протиправними її результатів. Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду від 04.08.2021 №540/2553/19, від 14.07.2021 у справі №640/14040/20, від 07.12.2021 у справі №826/17875/18.

Крім цього, суд зазначає, що позивачем в підтвердження правомірності відображення витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, надано суду видаткові накладні на придбання товарів у ТОВ «Сандора», акти звірки розрахунків із ТОВ «Сандора» на суму 400714,50 грн та із ТОВ «Львівський лікеро-горілчаний торговий дім» на суму 219180,9 грн, документи, що підтверджують витрати на обслуговування касового апарату в розмірі 20750 грн та оплату електроенергії в розмірі 235587,13 грн. Вказані докази, відповідачем не оцінювались і не враховувались при прийняття спірних рішень, хоча такі докази мають реальний вплив на результати господарської діяльності позивачки. Спірні висновки відповідача без врахування фактичних результатів діяльності позивачки побудовані лише на припущеннях. На думку суду, не можливо реалізовувати продукцію без витрат на її придбання або виготовлення. Суть припущення відповідача полягає в тому що ним не вчинено дій щодо об`єктивного встановлення реальних витрат на придбання відповідної продукції. Розрахунок лише реалізації продукції не відповідає фактичним обставинам справи, та побудований виключно на припущеннях відповідача, а відтак не може бути врахований судом, як об`єктивний та законний.

Таким чином, в сукупності порушення процедури проведення перевірки та помилкові припущення відповідача, вказують на протиправність висновків та наслідків перевірки, що на думку суду є достатньою самостійною підставою для скасування прийнятих за результатами її проведення податкових повідомлень рішень, а саме в частині:

податкового повідомлення-рішення від 14.09.2023 № 20178/13-01-24-08 щодо незабезпечення, на думку відповідача, позивачкою зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю;

податкового повідомлення-рішення від 14.09.2023 № 20179/13-01-24-08 щодо формування переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів;

податкових повідомлень-рішень від 14.09.2023 № 20183/13-01-24-08 та №20185/13-01-24-08 щодо зобов`язання, на думку відповідача, позивачки зареєструватися як платник податку на додану вартість до 10.06.2022 та відповідно за не подання податкових декларацій з податку на додану вартість за липень-грудень 2022 року та січень-квітень 2023 року;

податкового повідомлення - рішення від 14.09.2023 № 20181/13-01-24-08 щодо заниження, на думку відповідача, позивачкою чистого доходу, в результаті чого було заниження військового збору за 2017-2023рр. на загальну суму 68803,57 грн.

Судом не враховуються аргументи позивачки, оскільки не підтверджені жодними належними та допустимими доказами у справі та враховуються заперечення відповідача, що наступних спірних рішень:

податкових повідомлень-рішень від 14.09.2023 № 20189/13-01-24-08 та від 05.10.2023 №21436/13-01-24-08, згідно якого позивачка період з 03.05.2023 по 31.05.2023 згідно ІС «Податковий блок» бази «Архіву електронної звітності» підсистеми «Єдиного реєстру податкових накладних» не зареєструвала податкових накладних на загальну суму ПДВ 7939,00 грн.

податкових повідомлень - рішень від 14.09.2023 № 20186/13-01-24-08 та № 20187/13-01-24-08, згідно яких відповідачем правомірно встановлено порушення позивачкою, за неподання декларації з акцизного податку та заниження податкового зобов`язання з акцизного податку за вересень 2022 року на загальну суму 494,23 грн.

Також суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява N 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява N 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

З цих же по суті підстав, судом частково враховуються аргументи позивачки та заперечення відповідача.

Відповідно позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню частково.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Львівській області (79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, - задоволити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 14.09.2023 № 20178/13-01-24-08, від 14.09.2023 № 20179/13-01-24-08 , від 14.09.2023 № 20183/13-01-24-08 та №20185/13-01-24-08 та від 14.09.2023 № 20181/13-01-24-08.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 13728,36 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення складено в повному обсязі 06.05.2025 року.

СуддяГавдик Зіновій Володимирович