Справа № 420/18736/24
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/18736/24

Категорія:112010200 Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О.В.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 23.01.2025 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Молодові В.С.

у зв`язку з неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, справа розглянута за правилами п.2 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду (далі ГУПФ) України в Одеській області, ГУПФ України в Хмельницькій області про:

- визнання протиправним та скасування рішення ГУПФ України в Хмельницькій області №30 від 29 квітня 2024 року щодо відмови у призначенні дострокової пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язання ГУПФ України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період зайняття підприємницькою діяльністю з 19 травня 1995 року по 31 грудня 2002 року;

- зобов`язання ГУПФ України в Одеській області призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком з 06 червня 2022 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що вона звернулась до ГУПФ України в Одеській області із заявою про призначення їй дострокової пенсії за віком. Водночас, за принципом екстериторіальності заява позивача була передана ГУПФ України у Хмельницькій області, яке рішенням №30 від 29 квітня 2024 року відмовило позивачу у призначенні такої пенсії через недостатність у неї страхового стажу.

Відповідач ГУПФ України в Одеській області позов не визнав, вказуючи, що зарахування періодів здійснення підприємницької діяльності до страхового стажу у період з 01 січня 1998 року по 31 грудня 1998 року можливий виключно у разі ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а у період до 31 грудня 2002 року при підтвердженні статусу довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності та застосування спрощеної системи оподаткування чи сплати фіксованого податку, або спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, або довідкою, виданою податковою інспекцією про перебування особи на обліку як суб`єкта підприємницької діяльності із зазначенням системи оподаткування та інформації про сплату податку; тобто особа має підтвердити статус підприємця і обрану систему обліку і звітності (через сплату єдиного податку, фіксованого податку), або сплату страхових внесків. Проте, як було встановлено ГУПФ України в Хмельницькій області в ході розгляду звернень позивача, нею звіти до пенсійного органу не подавались, та документи, які б підтверджували у період з 19 травня 1995 року по 31 грудня 2002 року ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, відсутні. Разом з цим, відповідно до листа ГУ ДПС в Одеській області №9226/6/15-32-24-07-10 від 03 червня 2022 року відсутні відомості про систему оподаткування, на якій перебувала позивач у період з 19 травня 1995 року по 31 грудня 2002 року. При цьому, обов`язок щодо подання доказів про сплату внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі Порядок №22-1) покладено безпосередньо на позивача, як на особу, що здійснювала підприємницьку діяльність. Отже, позивач не довела наявність у пенсійного органу законодавчо визначеного обов`язку облікувати і володіти по фізичних особах-підприємцях (за спірний період) інформацією чи даними про обрання системи оподаткування (спрощеної чи загальної), за умови неподання такими суб`єктами підприємницької діяльності періодичних звітів про нарахування і сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та їх сплати.

Відповідач ГУПФ України в Хмельницькій області позов не визнав, вказуючи, що вимога позивача щодо призначення дострокової пенсії за віком з 06 червня 2022 року є безпідставною та необґрунтованою, оскільки вперше ОСОБА_1 звернулася до пенсійного органу 22 квітня 2024 року. Також представником ГУПФ України в Хмельницькій області було заявлено клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення позивача до суду із вимогою про призначення їй дострокової пенсії за віком з 06 червня 2022 року.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУПФ України в Одеській області, ГУПФ України в Хмельницькій області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУПФ України в Хмельницькій області №30 від 29 квітня 2024 року.

Зобов`язано ГУПФ України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 квітня 2024 року про призначення їй дострокової пенсії за віком, та прийняти рішення у відповідності із процедурою, передбаченою чинним законодавством, з врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ГУПФ України в Хмельницькій області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги:

- рішенням ГУПФ України в Хмельницькій області від 29 квітня 2024 року №30 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до п.4 ч.1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV (далі Закон №1058-IV), оскільки відсутній необхідний страховий стаж 20 років. До страхового стажу не зараховано період зайняття підприємницькою діяльністю з 19 травня 1995 року по 31 грудня 2002 року, оскільки відсутня сплата страхових внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу. згідно пп.9-4 Інструкції про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №16-6 від 19 жовтня 2001 року (далі Інструкція №16-6) - платники збору зобов`язані один раз на рік до 1 квітня поточного року подати до органу Пенсійного фонду за місцем реєстрації за попередній звітний рік необхідний комплект документів первинної звітності до системи персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб, на користь яких платник здійснює загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. При цьому, до складу базового комплекту документів первинної звітності персоніфікованого обліку входять: відомості про роботодавця (за формою згідно з додатком 12); індивідуальні відомості про застраховану особу (за формою згідно з додатком 13); список підстав, що дають право на застосування пільг робітникам підприємства при визначенні пенсії (за формою згідно з додатком 14); список осіб, що працюють або працювали в роботодавця у звітному році (за формою згідно з додатком 15); відомості про осіб, що мають підстави для зарахування стажу роботи без сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України (за формою згідно з додатком 16). Аналогічні вимоги щодо внесення відомостей про застраховану особу встановлені Порядком формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10 червня 2004 року №7-6 (п.8);

- відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року №7 в мотивувальній частині рішення суд повинен зазначити обставини, встановлені судом, із посиланням на докази, мотиви неврахування окремих доказів, а також мотиви, з яких суд виходив при ухваленні рішення, і положення закону, якими він керувався. Суд першої інстанції в порушення ст.ст. 90, 242 КАС України та п.9 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року №7 в рішенні від 23 січня 2025 не взяв до уваги доводи та докази, ГУПФ України в Хмельницькій області.

Учасники справи в судове засідання апеляційного адміністративного суду не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів, у відповідності до ч.2 ст. 313 КАС України, визнає можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року іншими учасниками справи не оскаржено.

Таким чином, відповідно до правил ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто, в частині задоволених позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУПФ України в Хмельницькій області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

ОСОБА_1 з 21 жовтня 2011 року встановлено статус члена сім`ї померлого учасника війни, як матері загиблого військовослужбовця, який загинув під час виконання службових обов`язків, що підтверджується листом Управління праці та соціального захисту населення Котовської міської ради від 21 жовтня 2011 року за №359 та посвідченням серії НОМЕР_1 .

Також позивач була зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В01 №316479.

За період з 19 травня 1995 року по 22 березня 2012 року позивач перебувала на обліку в Подільській державній податковій інспекції Головного управління ДПС в Одеській області як фізична особа-підприємець. У період з 01 січня 2003 року по 29 грудня 2011 року позивач застосовувала загальну систему оподаткування, а у період з 29 грудня 2011 року по 22 березня 2012 року перебувала у стадії припинення, що підтверджується листом Головного управління ДПС в Одеській області №9226/6/15-32-24-07-10 від 03 червня 2022 року. Водночас, з даного листа також вбачається, що у податкового органу відсутні відомості про систему оподаткування, на якій перебувала позивач як ФОП, у період з 19 травня 1995 року по 31 грудня 2002 року.

Позивач зверталась 06 червня 2022 року до Подільського об`єднаного управління ПФУ із заявою про призначення їй дострокової пенсії за віком, із наданням відповідного пакету документів.

За принципом екстериторіальності вищевказана заява позивача була передана на розгляд ГУПФ України в Харківській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №30 від 10 червня 2022 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії через відсутність необхідного страхового стажу, зокрема, не було враховано період роботи з 01 лютого 1989 року по 07 травня 1993 року.

ОСОБА_1 22 квітня 2024 року повторно звернулась до Подільського об`єднаного управління ПФУ із заявою про призначення їй дострокової пенсії за віком, із наданням відповідного пакету документів.

За принципом екстериторіальності вищевказана заява позивача була передана на розгляд ГУПФ України в Хмельницькій області.

За наслідком розгляду заяви позивача, ГУПФ України в Хмельницькій області було прийнято рішення №30 від 29 квітня 2024 року про відмову у призначенні дострокової пенсії за віком згідно з п.4 ч.1 ст. 115 Закону №1058-IV. Так, в рішенні зазначено, що необхідній страховий стаж, визначений п.4 ч.1 ст. 115 Закону №1058-IV, становить 20 років, тоді як страховий стаж позивача за наданими документами складає лише 16 років 22 дні.

Також в оскаржуваному рішенні зазначено, що за наданими документами до страхового стажу позивача зараховано всі періоди.

Згідно долученого до оскаржуваного рішення від 29 квітня 2024 року розрахунку стажу (форми РС-право) вбачається, що позивачу зараховано до страхового стажу періоди роботи, зокрема, з 10 грудня 1993 року по 27 липня 1999 року та з 01 травня 2021 року по 28 лютого 2022 року.

Разом з тим, за твердженням позивача, їй протиправно не зараховано до страхового стажу період здійснення нею підприємницької діяльності з 19 травня 1995 року по 22 березня 2002 року.

При цьому, згідно вищезгаданого розрахунку стажу (форми РС-право) судом встановлено, що позивачу до страхового стажу зараховано період, на який вона посилається в позовній заяві, а саме з 19 травня 1995 року по 27 липня 1999 року. Водночас, вказаний період у вищевказаному розрахунку не зазначений як підприємницька діяльність. Згідно записів №9-12 у трудовій книжці серії НОМЕР_2 , позивач у період з 10 грудня 1993 року по 27 липня 1999 року працювала в цеху ширвжитку на посаді швачки (Котовський м`ясокомбінат, пізніше перейменований у ВАТ "Котовський м`ясокомбінат", та пізніше у ЗАТ "Котовський м`ясокомбінат").

З цього приводу відповідачі у відзивах по справам посилались на те, що позивачем звіти або документи, які б підтверджували факт здійснення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування у період з 19 травня 1995 року по 31 грудня 2002 року, до заяви від 22.04.2024 року про призначення дострокової пенсії за віком не надавались.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ГУПФ України в Хмельницькій області від 29 квітня 2024 року та вважаючи його протиправним, позивач звернулась до адміністративного суду за захистом власних прав та інтересів.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що зазначивши у відзивах про відсутність підстав зарахування до страхового стажу позивача календарного періоду з 19 травня 1995 року по 31 грудня 2002 року, як періоду здійснення нею підприємницької діяльності, ГУПФ України в Хмельницькій області при прийнятті оскаржуваного рішення №30 від 29 квітня 2024 року, жодним чином не обґрунтувало підстави неврахування до страхового стажу позивача саме цього періоду, зазначивши лише про відсутність у позивача необхідного страхового стажу у розмірі 20 років, що свідчить про неповне з`ясування обставин територіальним управлінням пенсійного органу при розгляді заяви позивача від 22 квітня 2024 року.

Підсумовуючи вищезазначеного суд першої інстанції дійшов висновку, що ГУПФ України в Хмельницькій області не було доведено протягом часу розгляду даної справи обґрунтованості винесення рішення №30 від 29 квітня 2024 року, а тому воно підлягає визнанню протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а позовні вимоги позивача в цій частині - задоволенню.

З огляду на встановлені обставини у справі №420/18736/24 суд вважає необхідним для належного захисту прав та інтересів позивача зобов`язати ГУПФ України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 квітня 2024 року про призначення їй дострокової пенсії за віком, та прийняти рішення у відповідності із процедурою, передбаченою чинним законодавством, з врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам Конституції України, ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року, Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07 липня 2014 року №13-1.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч.1 ст. 9 Закону №1058-IV призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно п.1 ч.1 ст. 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно п.4 ч.1 ст. 115 Закону №1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають: військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, особи начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, осіб начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців четвертого і п`ятого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Частинами 1-2,4 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пунктом 2 ч.1 ст. 11 Закону №1058-IV встановлено, що загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно пп.1 п.3-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Відповідно п.4 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року (далі Порядок №637) (у редакції від 28 вересня 2022 року) періоди роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства, зараховуються до стажу роботи за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ, інших документів про сплату страхових внесків або інформації Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності).

Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ).

Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності можуть підтверджуватися даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07 липня 2014 року №13-1 (далі - Порядок №22-1).

Пунктом 1.1 Порядку №22-1 встановлено, що заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Відповідно до пп.2 п.2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком №637. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року №10-1, (далі Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу. Для підтвердження періоду здійснення підприємницької діяльності до 01 січня 2004 року можуть прийматись інші документи про сплату страхових внесків. Періоди підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, можуть зараховуватись до страхового стажу також на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку або спеціального торгового патента, або патента про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування.

Тобто, що періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності не за спрощеною системою оподаткування зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків, зокрема, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків. Тобто, база даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не може бути єдиним доказом, що підтверджує факт здійснення фізичною особою підприємницької діяльності для зарахування вказаного періоду до страхового стажу.

Як вбачається з матеріалів справи, з листа Головного управління ДПС в Одеській області, в період з 19 травня 1995 року по 22 березня 2012 року позивач перебувала на обліку в Подільській державній податковій інспекції Головного управління ДПС в Одеській області як фізична особа-підприємець, що не заперечується апелянтом (а.с.20).

Крім того, з вищенаведеного листа вбачається, що у податкового органу відсутні відомості щодо системи оподаткування, на якій перебувала позивач як ФОП у період з 19 травня 1995 року по 31 грудня 2002 року, оскільки її реєстраційні дані як суб`єкта підприємницької діяльності більше не зберігаються у податковій службі через внесення запису про скасування державної реєстрації.

З урахуванням вищенаведених обставин, колегія суддів акцентує увагу на тому, що позивач приймала активні дії для подачі належних доказів щодо підтвердження страхового стажу для призначення пенсії відповідно до п.4 ч.1 ст. 115 Закону №1058-IV.

Разом з тим, згідно спірного рішення, до страхового стажу позивача зокрема не зараховано періоди ведення підприємницької діяльності з 19 травня 1995 року по 31 грудня 2002 року, оскільки відсутні дані про систему оподаткування та сплату страхових внесків або документи, передбачені п.4 Порядку №637.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що обов`язок щодо подання доказів про сплату внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування згідно Порядку №22-1 покладено безпосередньо на позивача, оскільки згідно вищевказаних висновків, інформація, у разі сплати страхових внесків, має зберігатися у Пенсійного фонду України.

Крім того, колегія суддів акцентує увагу на те, що в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача у відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що пенсійний орган не надав доказів, що підтверджують або спростовують сплату позивачем страхових внесків до Пенсійного фонду України у спірний період, зокрема, звіти форми №4-ПФ, передбачені Інструкцією №5-5, затвердженою Постановою Пенсійного фонду України №5-5 від 10 червня 1994 року, документи, які щокварталу подавалися платниками відповідно до вимог Постановою правління Пенсійного фонду України "Про затвердження Інструкції про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами страхових внесків до Пенсійного фонду України, а також обліку надходження і витрачання його коштів" №11-1 від 06 вересня 1996 року, облікові дані про наявність у позивача недоїмки або інші письмові докази щодо сплати страхових внесків за вказаний період.

Таким чином, колегія суддів вважає, що під час вирішення питання щодо наявності або відсутності підстав для врахування до страхового стажу позивача у період з 19 травня 1995 року по 31 грудня 2002 року, пенсійний орган був зобов`язаний перевірити облікові дані та звітність про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України за вказаний період.

З урахуванням вищезазначеного колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що ГУПФ України в Хмельницькій області не було доведено обґрунтованості винесення рішення №30 від 29 квітня 2024 року, а тому підлягає скасуванню.

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 06 травня 2025 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.