Справа № 380/21919/24
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Костецький Н.В.

06 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/21919/24 пров. № А/857/7525/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі № 380/21919/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ради адвокатів Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Західний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

25.10.2024р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Ради адвокатів Львівської області, третя особа: Західний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги, у якому просив суд:

- визнати протиправним рішення Ради адвокатів Львівської області про перегляд Рішення Комісії з оцінювання якості, повноти та своєчасності надання адвокатами безоплатної правової допомоги №10 від 24.05.2024р. в частині виключення адвоката ОСОБА_1 з реєстру адвокатів, які надають безоплатну правничу допомогу;

- зобов`язати повторно та об`єктивно переглянути рішення Комісії про виключення адвоката ОСОБА_1 з реєстру адвокатів, які надають безоплатну правничу допомогу.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.01.2025р. в позові відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

Апелянт просить суд, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.01.2025р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є адвокатом, що підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю серії НОМЕР_1 від 16.11.2021р.

Адвокат ОСОБА_1 працював в системі безоплатної правової допомоги відповідно до Договору №49 Л від 18.12.2023р., укладеного адвокатом із Західним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги (далі - Центр).

Відповідно до доручень про надання безоплатної вторинної правничої допомоги від 31.10.2023р. №№017/03.2/1025, 017/03.2/1026, Західний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги, на підставі наказів від 31.10.2023р. №№017/03.2-04/46, 017/03.2-04/47, призначив адвоката ОСОБА_1 для надання безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вигляді здійснення представництва інтересів у судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами як потерпілих у кримінальних провадженнях №№0000310, 0000309.

19.03.2024р. до Центру звернулись ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із заявами щодо заміни адвоката ОСОБА_1 у зв`язку із неналежним виконанням наданих Центром доручень від 31.10.2023р. №№017/03.2/1025, 017/03.2/1026.

За результатами опрацювання документів та інформації, здобутої у ході дослідження звернень громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , Центром виявлені ознаки недотримання позивачем вимог Стандартів якості надання безоплатної вторинної правової допомоги у цивільному, адміністративних процесах та представництво у кримінальному процесі», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 21.12.2017р., №4125/5 (далі - Стандарти якості). Зокрема, позивач весь час проявляв бездіяльність, приступив до виконання доручення без ознайомлення із матеріалами кримінальних проваджень №№0000309, 0000310, клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження складено після звернення ОСОБА_2 до Центру, не відповідає на телефонні дзвінки клієнтів.

05.04.2024р. Центр направив на адресу Комісії з оцінювання повноти та своєчасності надання адвокатами безоплатної вторинної правової допомоги (далі - Комісія) Ради адвокатів Львівської області (далі - Рада) подання про проведення перевірки дотримання адвокатом ОСОБА_1 стандартів якості, під час виконання виданих Центром доручень №017/03.2/1025 та №017/03.2/1026 від 31.10.2023р. про надання безоплатної вторинної правничої допомоги.

24.05.2024р. за результатами розгляду подання Центру, Комісія прийняла рішення №10, яким запропоновано Центру виключити адвоката ОСОБА_1 з реєстру адвокатів, які надають безоплатну правничу допомогу.

Не погоджуючись із рішенням Комісії від 24.05.2024р. №10, ОСОБА_1 звернувся до Ради із скаргою щодо перегляду такого рішення.

11.10.2024р. Рішенням Ради залишено без змін рішення Комісії від 24.05.2024р. №10.

28.10.2024р. Центр направив на адресу Координаційного центру з надання правничої допомоги клопотання про виключення позивача з Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу.

Не погоджуючись із рішенням Комісії від 24.05.2024р. №10, позивач звернувся до суду із даним позовом.

ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В ст.59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ст.131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Закон України № 5076-VI від 05.07.2012р. «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 цього Закону адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

ст.2 зазначеного Закону визначено, що адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом (ч.1).

Метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування (ч.3).

Згідно ч.1 ст.25 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012р. №5076-VI (далі - Закон №5076) визначено, що порядок та умови залучення адвокатів до надання безоплатної правової допомоги встановлюються законом.

Зміст права на безоплатну правничу допомогу, порядок реалізації цього права, суб`єктів, підстави та порядок надання безоплатної правничої допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правничої допомоги, відповідно до Конституції України, Закон України «Про безоплатну правничу допомогу» від 02.06.2011р. №3460-VI (далі - Закон №3460).

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» встановлено, що цей Закон регулює правовідносини у сфері надання безоплатної правничої допомоги суб`єктам права на безоплатну первинну правничу допомогу та суб`єктам права на безоплатну вторинну правничу допомогу, що встановлені цим Законом.

ч.1 ст.1 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» передбачено, що безоплатна правнича допомога - правнича допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел.

В ст.13 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» видно, що безоплатна вторинна правова допомога вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя. Безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: захист; здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; складення документів процесуального характеру.

ст.14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» визначає суб`єктів права на безоплатну вторинну правничу допомогу.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу», Центр з надання безоплатної правничої допомоги: 1) надає правничі послуги безоплатної первинної правничої допомоги, визначені частиною другою статті 7 цього Закону; 2) здійснює правопросвітництво; 3) приймає рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги або про відмову в наданні безоплатної вторинної правничої допомоги; 4) забезпечує складання процесуальних документів за зверненням суб`єктів права на безоплатну вторинну правничу допомогу; 5) забезпечує участь захисника під час здійснення досудового розслідування та судового провадження у випадках, якщо захисник відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України залучається для здійснення захисту за призначенням або проведення окремої процесуальної дії; 6) забезпечує участь захисника в розгляді справи про адміністративне правопорушення; 7) забезпечує здійснення представництва інтересів суб`єктів права на безоплатну вторинну правничу допомогу в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 8) укладає договори з адвокатами, включеними до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу, для надання такої допомоги; 9) видає доручення для підтвердження повноважень захисника або повноважень адвоката для здійснення представництва інтересів особи в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 10) приймає рішення про уповноваження працівника центру з надання безоплатної правничої допомоги на надання безоплатної вторинної правничої допомоги; 11) приймає рішення про заміну адвоката чи працівника центру з надання безоплатної правничої допомоги відповідно до статті 24 цього Закону; 12) подає клопотання до Координаційного центру з надання правничої допомоги про виключення адвоката з Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 24 цього Закону; 13) приймає рішення про припинення надання безоплатної вторинної правничої допомоги; 14) забезпечує надання послуг з медіації у встановленому порядку; 15) подає до Координаційного центру з надання правничої допомоги звіти про свою діяльність; 16) виконує інші функції, передбачені Положенням про центри з надання безоплатної правничої допомоги.

ч.1 та ч.2 ст.21 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» визначено, що після прийняття рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги центр з надання безоплатної правничої допомоги призначає адвоката, який включений до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу, та уклав договір про надання безоплатної вторинної правничої допомоги з центром з надання безоплатної правничої допомоги. Повноваження адвоката підтверджуються дорученням центру з надання безоплатної правничої допомоги та/або довіреністю відповідно до вимог процесуального закону.

Згідно ч.2 ст.24 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу», адвоката або працівника центру з надання безоплатної правничої допомоги, який надає безоплатну вторинну правничу допомогу, може бути замінено на адвоката або працівника такого центру за рішенням центру з надання безоплатної правничої допомоги у разі: 1) хвороби, повної або часткової втрати працездатності, смерті адвоката або працівника центру з надання безоплатної правничої допомоги; 2) неналежного виконання адвокатом своїх зобов`язань за умовами договору; 3) відмови адвоката або працівника центру з надання безоплатної правничої допомоги від виконання доручення/рішення центру з надання безоплатної правничої допомоги з підстав, передбачених законом; 4) зміни підсудності провадження або справи чи підслідності кримінального правопорушення; 5) припинення дії договору про надання безоплатної вторинної правничої допомоги; 6) неналежного надання безоплатної вторинної правничої допомоги працівником центру з надання безоплатної правничої допомоги; 7) припинення трудового договору з працівником центру з надання безоплатної правничої допомоги; 8) зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю; 9) виключення адвоката з Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу; 10) наявності інших підстав, передбачених законом.

В п.п. 3, 7, 9, 10, 11, 13 ст.17 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» видно, що центр з надання безоплатної правничої допомоги: приймає рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги або про відмову в наданні безоплатної вторинної правничої допомоги; забезпечує здійснення представництва інтересів суб`єктів права на безоплатну вторинну правничу допомогу в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; видає доручення для підтвердження повноважень захисника або повноважень адвоката для здійснення представництва інтересів особи в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; приймає рішення про уповноваження працівника центру з надання безоплатної правничої допомоги на надання безоплатної вторинної правничої допомоги; приймає рішення про заміну адвоката чи працівника центру з надання безоплатної правничої допомоги відповідно до статті 24 цього Закону; приймає рішення про припинення надання безоплатної вторинної правничої допомоги.

ч.1 ст.23 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» передбачено, що надання безоплатної вторинної правничої допомоги припиняється за рішенням центру з надання безоплатної правничої допомоги у разі, якщо:

1) особою подано неправдиві відомості з метою віднесення її до однієї з категорій осіб, які мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу;

2) обставини чи підстави, за наявності яких особа була віднесена до однієї з категорій осіб, передбачених частинами першою - третьою статті 14 цього Закону, припинили своє існування;

3) особа користується захистом іншого захисника або залучила іншого представника у справі, за якою їй призначено захисника чи представника відповідно до цього Закону;

4) особа використала всі національні засоби правового захисту у справі;

5) особа відмовилася від отримання безоплатної вторинної правничої допомоги, крім випадків, якщо участь захисника (адвоката) є обов`язковою;

6) особа, якій надається безоплатна вторинна правнича допомога, померла, визнана безвісно відсутньою або оголошена померлою, крім випадків щодо реабілітації померлої особи, скасування рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою;

7) особа подала повторне звернення з одного і того самого правового питання, з якого особі надавалася безоплатна правнича допомога, про що стало відомо після прийняття рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги;

8) особа безпідставно не надає документів та доказів, що обґрунтовують вимоги особи щодо захисту її прав;

9) особа безпідставно не виконує обов`язки суб`єктів права на безоплатну вторинну правничу допомогу, визначені пунктами 1, 2, 4, 5 частини другої статті 26-1 цього Закону.

ч.5 ст. 23 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» встановлено, що надання безоплатної вторинної правничої допомоги припиняється у разі повного виконання суб`єктом надання безоплатної вторинної правничої допомоги своїх зобов`язань.

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що отримавши звернення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 19.03.2024р. щодо заміни адвоката ОСОБА_1 у зв`язку із неналежним виконанням наданих Центром доручень від 31.10.2023р. №№017/03.2/1025, 017/03.2/1026, Центр 05.04.2024р. направив подання до Комісії для проведення перевірки дотримання адвокатом ОСОБА_1 Стандартів якості, під час виконання виданих Центром доручень №017/03.2/1025 та №017/03.2/1026 від 31.10.2023р. про надання безоплатної вторинної правничої допомоги.

Рішенням Ради адвокатів України від 15.12.2017р. № 281 затверджено Положення про комісію з оцінювання якості, повноти та своєчасності надання адвокатами безоплатної правової допомоги (далі - Положення).

п.п.1-4 Положення, визначено, що це Положення визначає порядок організації та діяльності комісій з оцінювання якості, повноти та своєчасності надання адвокатами безоплатної правової допомоги відповідно до вимог Стандартів якості надання безоплатної вторинної правової допомоги. Комісія з оцінювання якості, повноти та своєчасності надання адвокатами безоплатної правової допомоги (далі - Комісія) є постійно діючим колегіальним органом, який утворюється радою адвокатів регіону на час повноважень обраної ради адвокатів регіону. Комісія є самостійною у прийнятті рішень, підконтрольна та підзвітна раді адвокатів регіону, в своїй діяльності керується Конституцією України, Законом України »Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Законом України »Про безоплатну правову допомогу», Стандартами якості надання безоплатної вторинної правової допомоги та іншими нормативно-правовими актами. Завданням Комісії є здійснення оцінювання якості, повноти та своєчасності надання адвокатами безоплатної первинної правової допомоги за зверненням органів місцевого самоврядування та безоплатної вторинної правової допомоги - за зверненням центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги в межах конкретного доручення та з урахуванням погодженої позиції з клієнтом відповідно до Стандартів якості надання безоплатної правової допомоги, та за зверненням органів адвокатського самоврядування.

За змістом п.п.10-11 Положення Комісія розглядає звернення у строк не більше двох місяців з дати надходження звернення та приймає рішення більшістю голосів присутніх на її засіданні членів Комісії. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос головуючого на даному засіданні. Рішення Комісії має бути вмотивованим та викладається в письмовій формі, підписується головуючим на засіданні, секретарем та членами Комісії, які брали участь у засіданні. Копія рішення надсилається або вручається під розписку адвокату, питання оцінки діяльності якого розглядалося, та особі, яка ініціювала питання щодо проведення оцінювання якості, повноти та своєчасності надання таким адвокатом безоплатної правової допомоги, протягом трьох робочих днів з дня прийняття рішення. Адвокат чи особа, яка ініціювала питання щодо проведення оцінювання якості, повноти та своєчасності надання таким адвокатом безоплатної правової допомоги, має право протягом тридцяти днів з дня отримання рішення звернутися до ради адвокатів регіону щодо перегляду прийнятого Комісією рішення. Перегляд рішення не зупиняє його дію.

Відповідно до п.12 Положення Комісія має право: для проведення оцінювання якості, повноти та своєчасності надання адвокатом безоплатної правової допомоги та прийняття відповідного рішення: звертатися з письмовими запитами до державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, громадських об`єднань, адвокатів, адвокатських бюро, адвокатських об`єднань, органів адвокатського самоврядування, фізичних осіб з метою отримання необхідної для проведення перевірки інформації, крім інформації з обмеженим доступом; запропонувати адвокату, діяльність якого оцінюється Комісією, надати Комісії пояснення та інформацію (докази) щодо предмета оцінювання; запрошувати на засідання Комісії осіб, які не є членами Комісії; опитувати осіб, запрошених на засідання Комісії.

За результатами оцінювання якості, повноти та своєчасності надання адвокатом безоплатної правової допомоги, у разі прийняття рішення про невідповідність дій/бездіяльності адвоката Стандартам якості надання безоплатної правової допомоги: - надавати рекомендації адвокату, діяльність якого оцінюється Комісією, щодо підвищення якості, забезпечення повноти та своєчасності надання ним безоплатної правової допомоги; - вносити пропозиції органу місцевого самоврядування щодо розірвання договору з адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням про надання безоплатної первинної правової допомоги; - вносити пропозиції центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо розірвання контракту (договору) з адвокатом та/або виключення його з реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу; - звертатися із заявою (скаргою) до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури щодо поведінки адвоката, діяльність якого оцінювалася Комісією, яка може бути підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Комісія має право відмовити в розгляді звернення, якщо його розгляд не входить до компетенції Комісії.

Згідно ч.2 ст.21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокату забороняється: 1) використовувати свої права всупереч правам, свободам та законним інтересам клієнта; 2) без згоди клієнта розголошувати відомості, що становлять адвокатську таємницю, використовувати їх у своїх інтересах або інтересах третіх осіб; 3) займати у справі позицію всупереч волі клієнта, крім випадків, якщо адвокат впевнений у самообмові клієнта; 4) відмовлятися від надання правничої допомоги, крім випадків, установлених законом.

Наказом Міністерства юстиції України від 21.12.2017р. №4125/5 (зареєстровано в Мін`юсті України від 22.12.2017р. № 1554/31422) затверджено Стандарти якості надання безоплатної вторинної правової допомоги у цивільному, адміністративному процесах та представництва у кримінальному процесі.

Ці Стандарти є комплексом основних характеристик моделі гарантованого державою захисту, передбачених міжнародними правовими актами, законодавством України, у межах яких та з урахуванням узгодженої правової позиції із суб`єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу (далі - клієнт) адвокат є незалежним в обранні правової позиції для здійснення активного та розумного захисту прав, свобод та законних інтересів всіма не забороненими законом способами. Ці Стандарти ґрунтуються на принципах верховенства права, законності, незалежності адвокатської діяльності, конфіденційності, уникнення конфлікту інтересів, пріоритету інтересів клієнта, компетентності та добросовісності у виконанні адвокатом своїх професійних обов`язків (п. 1 Стандартів якості).

В п.п.2-4 Стандартів якості, видно, що метою розроблення і впровадження цих Стандартів є: своєчасне та якісне надання в необхідному обсязі безоплатної вторинної правової допомоги; забезпечення ефективного використання коштів державного бюджету, виділених на оплату діяльності адвокатів з надання безоплатної вторинної правової допомоги; методична підтримка та підвищення професійного рівня адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу. Дотримання цих Стандартів є обов`язковим для адвокатів при наданні ними безоплатної вторинної правової допомоги. За порушення цих Стандартів адвокати відповідають в обсязі, встановленому законодавством та умовами контракту (договору) з центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги (далі - центр). Оцінювання якості надання адвокатами безоплатної вторинної правової допомоги здійснюють відповідно до цих Стандартів комісії, утворені для цієї мети радами адвокатів регіонів, за поданням відповідних центрів у встановленому порядку. Моніторинг якості надання адвокатами безоплатної вторинної правової допомоги здійснюють Координаційний центр з надання правової допомоги та регіональні центри.

Згідно п.1 розділу IV Стандартів якості, з урахуванням узгодженої з клієнтом правової позиції адвокат бере участь у всіх процесуальних діях, що проводяться за участю клієнта, або таких, що можуть обмежити або порушити права та законні інтереси клієнта, у межах повноважень, визначених дорученням, на всіх стадіях кримінального провадження (ст.ст.55-59, 61-64, 65-67 КПК).

п.2 розділу IV Стандартів якості встановлено, що у разі здійснення представництва потерпілої сторони у кримінальному провадженні адвокат за наявності фактичних та правових підстав складає цивільний позов у кримінальному провадженні та за необхідності бере участь у процесуальних діях. Адвокат роз`яснює клієнту, що у разі непред`явлення цивільного позову в кримінальному провадженні, а також за умови залишення цивільного позову в кримінальному провадженні без розгляду, особа має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства (Стаття 26 Закону про БПД; статті 55-59, 61, 127, 128 КПК).

09.06.2017р. Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року затверджені Правила адвокатської етики (зі змінами, далі - Правила). Правила мають на меті уніфіковане закріплення традицій і досвіду української адвокатури в сфері тлумачення норм адвокатської етики, а також загальновизнаних деонтологічних норм і правил, прийнятих у міжнародному адвокатському співтоваристві. Правила слугують обов`язковою для використання адвокатами системою орієнтирів при збалансуванні, практичному узгодженні своїх багатоманітних, іноді суперечливих професійних прав та обов`язків відповідно до статусу, основних завдань адвокатури і принципів її діяльності, визначених Конституцією України, Законом України »Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими законодавчими актами, а також закріплюють єдину систему критеріїв оцінки етичних аспектів поведінки адвоката.

ст.8 Правил визначено, що Адвокат має залишатися незалежним від свого клієнта. У межах дотримання принципу законності адвокат зобов`язаний у своїй професійній діяльності виходити з переваги інтересів клієнта. Адвокат за можливості сприяє досудовому та позасудовому порядкам урегулювання спорів між клієнтом та іншими особами. Адвокат повинен поважати свободу вибору клієнтом захисника своїх прав (представника чи особи, яка надає йому професійну правничу (правову) допомогу), і не перешкоджати у реалізації цієї свободи. Адвокат, який надає безоплатну вторинну правову допомогу на підставі доручення органу (установи) з надання безоплатної вторинної правової допомоги, зобов`язаний виходити з переваги інтересів особи, якій йому доручено надавати безоплатну правову допомогу, перед своїми власними інтересами та не спонукати її до укладення Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги з ним особисто або з адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням чи іншим суб`єктом або адвокатом. Адвокат, з яким органом (установою) з надання безоплатної вторинної правової допомоги укладено договір (контракт), зобов`язаний виходити з пріоритету інтересів особи перед своїми власними інтересами та інтересами інших осіб.

В ст.14 Правил встановлено, що адвокат надає правову допомогу відповідно до законодавства України про адвокатуру та адвокатську діяльність на підставі договору про надання правової допомоги. Договір про надання правової допомоги - договір, за яким одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується надавати правову допомогу іншій стороні договору (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору, у випадку, якщо така оплата передбачена договором. До договору про надання правової допомоги також застосовуються загальні положення цивільного законодавства про договір. Адвокат надає безоплатну вторинну правову допомогу на підставі договору (контракту), укладеного з органом (установою) з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

ч.1 ст.18 Правил передбачено, що адвокат інформує клієнта щодо ведення дорученої йому справи, у тому числі щодо правової позиції у справі.

Згідно ст.26 Правил адвокат зобов`язаний інформувати клієнта про його законні права та обов`язки. Адвокат повинен з розумною періодичністю інформувати клієнта про хід та результати виконання доручення і своєчасно відповідати на запити клієнта про стан його справи. Інформація має подаватися клієнту в обсязі, достатньому для того, щоб він міг приймати обґрунтовані рішення стосовно суті свого доручення та його виконання.

ч.3 ст.41 Правил адвокат надає безоплатну вторинну правову допомогу на підставі договору (контракту), укладеного з органом (установою) з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Із наявних в матеріалах справи письмових доказів колегією суддів встановлено, що під час розгляду подання Центру від 05.04.2024р., Комісією розглянуто матеріали подання, письмові пояснення адвоката ОСОБА_1 та заслухано його додаткові пояснення на засіданні 24.05.2024р.

За результатами розгляду подання Центру від 05.04.2024р., Комісією прийнято рішення №10 від 24.05.2024р. У рішенні Комісія зробила висновки, що доводи заявників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про неналежне виконання адвокатом ОСОБА_1 обов`язків з надання їм правничої допомоги у кримінальному процесі підтвердились. Адвокатом допущено порушення «Стандартів якості надання безоплатної вторинної правової допомоги у цивільному, адміністративному процесах та представництва у кримінальному процесі», що полягали у тому, що вважаючи, що інформації, яку надав клієнт, недостатньо для з`ясування всіх обставин справи, адвокат ОСОБА_1 не ознайомився з матеріалами кримінальних проваджень, не вжив всіх можливих заходів для отримання такої інформації, шляхом збирання відомостей, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку та дійшов висновків про відсутність фактичних і правових підстав для виконання доручення. Матеріали перевірки, не містять доводів, доказів, які б спростовували висновки Комісії про неналежне дотримання адвокатом ОСОБА_1 «Стандартів якості надання безоплатної вторинної правової допомоги у цивільному, адміністративному процесах та представництва у кримінальному процесі». Комісія запропонувала Центру виключити адвоката ОСОБА_1 з Реєстру адвокатів, які надають безоплатну правничу допомогу.

Не погоджуючись із рішенням Комісії, позивач оскаржив таке 07.10.2024р. до Ради адвокатів Львівської області.

За результатами розгляду скарги позивача, Радою прийнято рішення від 11.10.2024р. про перегляд рішення Комісії з оцінювання якості, повноти та своєчасності надання адвокатами безоплатної правової допомоги, яким залишено без змін рішення Комісії №10 від 24.05.2024р. про порушення ОСОБА_1 положень п. 1 і п. 2 розділу IV Стандартів.

У рішенні Рада зробила висновок про те, що порушення, вказані у рішенні Комісії №10 від 24.05.2024р. знайшли своє підтвердження і не спростовані адвокатом ОСОБА_1 Позивач не виконав жодного пункту протоколу узгодження правових питань, не ознайомився з матеріалами кримінальних проваджень, а надані копії скарг є складені від імені потерпілих - підтвердження про складення саме ним скарг не надав.

Як свідчать встановлені судом обставини справи, позивачем, як адвокатом, не надано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 безоплатну вторинну правничу допомогу у повному обсязі, відповідно до Стандартів якості в межах виданих Центром доручень від 31.10.2023р. №017/03.2/1025 та №017/03.2/1026.

Водночас, всупереч ст. 77 КАС України апелянт не надав суду першої інстанції та суду апеляційної інстанції жодних належних та допустимих доказів на підтвердження протиправності оскаржуваного рішення Комісії від 24.05.2024р. №10 та дотримання Стандартів якості при наданні безоплатної вторинної правничої допомоги в межах виданих Центром доручень від 31.10.2023р.

У постановах Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі №810/1972/17, від 24 червня 2020 року у справі №813/2639/18 та від 14 грудня 2020 року у справі №821/1030/17 сформовано правову позицію, відповідно до якої адвокатура в Україні - це недержавний самоврядний інститут, який самостійно вирішує питання своєї організації та діяльності.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Ради адвокатів Львівської області діяв в межах повноважень та у спосіб визначений законами та Конституцією України.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, п.29).

Також згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

В ст.242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі № 380/21919/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель