Справа № 320/2603/23
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2023-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 року № 320/2603/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАРТІС» до Київської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАРТІС» (далі також ТОВ «ВАРТІС», позивач) до Київської митниці (далі також відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про визначення коду товару від 30 вересня 2022 року № КТ-UA-2022;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100160/2022/000102;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 01 жовтня 2022 року №UA100160/2022/000005/2;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100160/2022/000114.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «ВАРТІС» для митного оформлення імпортованого товару надано митниці основні документи, які підтверджують митну вартість товару за ціною контракту, проте відповідачем, протиправно застосовано резервний метод визначення митної вартості товарів та необґрунтовано винесено рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які підлягають скасуванню.

Також в обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що для митного оформлення товару надав відповідачу належні та допустимі докази на підтвердження коду УКТЗЕД 72085198 та , натомість митний орган порушив права та інтереси товариства у зв`язку з безпідставним визначенням коду товару УКТЗЕД 72254040 та 72254060 відповідно.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у своєму відзиві просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки при винесенні оскаржуваних рішення та картки діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством України.

Позивачем надано відповідь на відзив, в якій він наполягає на заявлених позовних вимогах, просить суд їх задовольнити в повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

08 серпня 2022 року між ТОВ «ВАРТІС» (Покупець) та К.ОСАК ЗELIK LTD. STI (Стамбул, Туреччина) (продавець) укладений контракт на поставку товару № 08/0822 (далі - контракт), відповідно до умов якого продавець поставляє в Україну швелер, балки, сталеві труби, сталеві листи в асортименті (далі товар).

Відповідні до п. 2.2. Контракту, продавець поставляє покупцю товар в асортименті, кількості та одиницях виміру, технічними характеристиками та ціною, зазначених у Специфікації та Рахунку (Інвойсі).

22 серпня 2022 року сторони підписали Додаткову угоду № 1, якою у зв`язку із неможливістю прокату металу, дійшли згоди внести зміни до Розділу «ОПИС ТОВАРУ» Специфікація № 1 від 10 серпня 2022 року викласти у новій редакції.

Відповідно до Специфікації №1 від 22 серпня 2022 року до контракту (далі-специфікація) продавець зобов`язаний здійснити поставку гарячекатаних сталевих листів у кількості 460 тон (+/-10%).?

У специфікації сторони визначили ціну за одиницю товару у розмірі 725 USD і загальну вартість товару у розмірі 333 500, 00 доларів США.

Відповідно до 7.2. контракту, покупець здійснює оплату на умовах передплати в розмірі 100% вартості отриманого товару, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок продавця на підставі рахунку (Інвойсу) продавця у строки та порядку погодженому сторонами у специфікації та рахунку (Інвойсі). Оплата товару здійснюється у доларах США. 15 серпня 2022 року TOB «ВАРТІС» перерахував продавцю 333 500, 00 доларів США, підтвердженням чого є платіжне доручення №72.

Відповідно до п. 10.1 та п. 10.2 контракту, постачання товару проводиться партіями згідно правил Інкотермс-2020; місце поставки вказується у специфікації та проформі інвойс.

Сторони визначили умови поставки у специфікації № 1 від 10 серпня 2022 року FCA АЛЯГА Туреччина вантажним автомобільним транспортом.

Відповідно до інвойсу № КС0155 від 19 вересня 2022 року продавець зобов`язаний був поставити гарячекатаних сталевих листів, 21060 кг в асортименті на загальну суму 15 268, 50 доларів США.

Згідно міжнародно товарно-транспортній накладній CMR №422794 та пакувального листа продавцем відвантажено товар на транспортний засіб НОМЕР_1 / НОМЕР_2 у загальній кількості 21060 кг.

При цьому, як вбачається з експортної декларації №22350300ЕХ00145386 від 19 вересня 2022 року продавця, ним розмитнено товар у кількості 21060 кг на загальну суму 15 268, 50 доларів США, код УКТЗЕД 72085198.

З метою митного оформлення товару, ввезеного в Україну на підставі вказаного вище контракту, ТОВ «ВАРТІС» подано електронну митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ від 22 вересня 2022 року №UA100140/2022/710108 (далі також ЕМД).

Позивач отримав від митного органу в електронному вигляді 4 повідомлення. Перше про те, що станом на 22 вересня 2022 року на 13:428 ЕА № UA100140/2022/710108 прийнята митницею. Друге повідомлення від 22 вересня 2022 року станом на 14:52 свідчило про те, що ЕА № UA100140/2022/710108 поставлена на контроль і знаходиться в очікуванні пропуску. Трете повідомлення про перетин кордону від 26 вересня 2022 року виявлено ознаку для подальшого контроль для товарів для товарів з кодом (без посилання на визначення автоматизованою системою митного оформлення (АСМО) митних формальностей, а саме контролю правильності класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД). Четверте повідомлення від 27 вересня 2022 року о 09:16 про те, що для обрання форм та обсягу митного контролю ( п. 4 ст. 337 МКУ), на підставі п. 2 ст. 264 МКУ та на виконання п. 1.3 ст. 266 та частини другої статті 53, Вам необхідно надати оригінали документів, зазначених в митній декларації. У відповідності до вимог пункту 3 статті 69 МКУ просимо Вас надати усі наявні відомості (техніко-технологічну документацію на них), необхідні для підтвердження заявленого Вами коду товару поданого до митного оформлення.

29 вересня 2022 року позивачем подано на партію товару вагою 21600 кг додаткову митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ №UA100160/2022/853097.

Одночасно, з вказаною вище ЕМД декларантом було подано до митного органу перелік документів, що підтверджує заявлену митну вартість товарів, передбачених ч. 2 статті 53 Митного кодексу України (далі також МК України), а саме:

- Контракт № 08/0822 від 08 серпня 2022 року;

- Специфікація № 1 від 10 серпня 2022 року;

- Додаткова угода № 1 від 22 серпня 2022 року;

- Експортна декларація №22350300ЕХ00145386 від 19 вересня 2022 року;

- Інвойс № КС 0155 від 19 вересня 2022 року;

- PAKING LIST та CMR №422794 від 19 вересня 2022 року;

- Довідка про транспортні витрати № 5115;

- Транспортна заявка №5115 від 20 вересня 2022 року;

- Рахунок-фактура № СФ-0001057 від 20 вересня 2022 року;

- Сертифікат походження товару № 0047429;

- Сертифікат якості виробника 4.007;

- Платіжне доручення № 72 від 15 серпня 2022 року;

- Договір про надання послуг митного брокера;

- Сертифікат якості;

- Заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари, які декларуються не належать до товарів, що підлягають державному експортному контролю.

У графі 33 ІМ 40 ДЕ №UA100160/2022/853097 вказано код товару 72085198, , за якими в УКТ ЗЕД визначено:

- 72085198 СТАЛЬ ВУГЛЕЦЕВА (СТАЛЬ НЕЛЕГОВАНА) прокат плоский з вуглецевої сталі заввишки 600 мм або більше, гарячекатаний, неплакований, без гальванічного чи іншого покриття: інший, гарячекатаний не у рулонах, без подальшого оброблення; - завтовшки понад 10 мм; - завтовшки понад 10 мм але не більше 15 мм; - завширшки не менш як 2050 мм;

- СТАЛЬ ВУГЛЕЦЕВА (СТАЛЬ НЕЛЕГОВАНА) прокат плоский з вуглецевої сталі заввишки 600 мм або більше, гарячекатаний, неплакований, без гальванічного чи іншого покриття: інший, гарячекатаний не у рулонах, без подальшого оброблення; - завтовшки понад 10 мм; - завтовшки понад 15 мм.

Відповідно до повідомлення відповідача від 30 вересня 2022 року о 15:18: необхідно надати оригінали документів, зазначених у митній декларації, або засвідчених в установленому порядку їх копій. Заява про надання додаткових документів уповноваженим представником подавалась у зв`язку із затримкою товару. Додаткові документи не подавались.

На підставі Української класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), викладеної у додатку до Закону України «Про митний тариф України» від 04 червня 2020 року № 674-ІХ; Пояснення до УКТЗЕД, затверджені наказом Державної митної служби України від 14 липня 2020 року№ 256; наказу Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року № 650, сертифікату якості, відповідач у зв`язку з тим, що відповідно до сертифікату якості значення Cu-до 0,55%, а у вищезазначених нормативних актах, значення Cu-0,4% та більше підпадає під визначення товарі «Інші леговані сталі», виніс рішення про заміну кодів УКТЗЕД № КТ-UA-2022 від 30 вересня 2022 року.

Відповідно до цього рішення, у висновку визначений наступний код та опис товару:

№1 1. ПРОКАТ ПЛОСКИЙ З ІНШИХ ЛЕГОВАНИХ СТАЛЕЙ, ЗАВШИРШКИ 600мм АБО БІЛЬШЕ, ГОРЯЧЕКАТАНИЙ, БЕЗ ПОКРИТТЯ, БЕЗ ПОДАЛЬШОГО ОБРОБЛЕНЯ: -ЛИСТ ГОРЯЧЕКАТАНИЙ ТАЛЕВИЙ РОЗМІР (MM) 14x1500x6000 11.920ТН. МАРКА СТАЛІ S235JR КОНСТРУКЦІЙНА, НОМЕР ПЛАВКИ 22305129. ХІМІЧНИЙ СКЛАД,%: С - 0.07; Si - 0.017; Mn - 0.65; Р - 0.029; S 0.014,CU>0.4. EN 10025. відповідає коду 72254040;

№2 1. ПРОКАТ ПЛОСКИЙ З ІНШИХ ЛЕГОВАНИХ СТАЛЕЙ, ЗАВШИРШКИ 600мм АБО БІЛЬШЕ, ГОРЯЧЕКАТАНИЙ, БЕЗ ПОКРИТТЯ, БЕЗ ПОДАЛЬШОГО ОБРОБЛЕНЯ: -ЛИСТ ГОРЯЧЕКАТАНИЙ ТАЛЕВИЙ РОЗМІР (MM) 14x1500x6000 11.920ТН. МАРКА СТАЛІ S235JR КОНСТРУКЦІЙНА, НОМЕР ПЛАВКИ 22305129. ХІМІЧНИЙ СКЛАД,%: С - 0.07; Si - 0.017; Mn - 0.65; Р - 0.029; S - 0.014,CU>0.4. EN 10025. ЛИСТ ГОРЯЧЕКАТАНИЙ ТАЛЕВИЙ РОЗМІР (MM) 16x1500x6000 9.140ТН. МАРКА СТАЛІ S235JR КОНСТРУКЦІЙНА, НОМЕР ПЛАВКИ 22104963. ХІМІЧНИЙ СКЛАД,%: С - 0.07; Si - 0.016; Mn - 0.65; Р - 0.027; S 0.013,CU>0.4. EN 10025 відповідає коду 72254060.

У зв`язку з винесеним рішенням про коригування митної вартості товару № KT-UA-2022 від 30 вересня 2022 року митним органом була надіслана позивачу картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100160/2022/000102.

01 жовтня 2022 року позивач подав на партію товару вагою 21060 кг додаткову митну декларацію за № UА100160/2022/853226 (типу ІМ 40 ДЕ), із зазначенням у графі 33 кодів УКТ ЗЕД 72254040 та 72254060.

Одночасно, з вказаною вище ЕМД декларантом було подано до митного органу перелік документів, що підтверджує заявлену митну вартість товарів, а саме:

- Контракт № 08/0822 від 08 серпня 2022 року;

- Специфікація № 1 від 10 серпня 2022 року;

- Додаткова угода № 1 від 22 серпня 2022 року;

- Експортна декларація №22350300ЕХ00145386 від 19 вересня 2022 року;

- Інвойс № КС 0155 від 19 вересня 2022 року;

- Проформа-інвойс № КСК2022-073 від 10 серпня 2022 року;

- PAKING LIST та CMR № 422794;

- Довідка про транспортні витрати № 5115;

- Транспортна заявка №5115 від 20 вересня 2022 року;

- Рахунок -фактура СФ-0001057 від 20 вересня 2022 року;

- Платіжне доручення № 3 від 20 вересня 2022 року про оплату транспортних послуг;

- Договір про надання транспортних послуг № 1/9/9 від 09 вересня 2022 року;

- Платіжне доручення № 72 від 15 серпня 2022 року;

- Договір про надання послуг митного брокеру;

- Сертифікат якості;

- Сертифікат якості від виробника 4.007;

- Сертифікат походження товару № 0047429;

- Проформа-інвойс № КСК2022-073;

- Митна декларація UA100160/2022/853097 від 29 вересня 2022 року;

- Рішення про визначення коду товару № KT-UA-2022 від 30 вересня 2022 року;

- Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100160/2022/000102;

- Банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг № 11882;

- Комерційна пропозиція від 01 серпня 2022 року;

- Висновок про визначення ціни ДП «Держзовнішінформ» від 12 вересня 2022 року;

- Лист підтвердження ціни контракту від 27 вересня 2022 року;

- Видаткова накладна № 100140/2022/709787 від 19 вересня 2022 року;

- Лист хто є виборником відносно товару, що поставляється;

- Біржова інформація;

- Заява декларанта або уповноваженої ним особи, в вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари, які декларуються не належать до товарів, що підлягають державному експортному контролю.

Позивач отримав картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100160/2022/000105. Підстава відмови в митному оформленні невірно зазначений опис товару.

01 жовтня 2022 року позивач подав на партію товару вагою 21060 кг додаткову митну декларацію за № UА100160/2022/853228 (типу ІМ 40 ДЕ), із зазначенням у графі 33 кодів УКТ ЗЕД 72254040 та 72254060.

Одночасно, з вказаною вище ЕМД декларантом було подано до митного органу перелік документів, що підтверджує заявлену митну вартість товарів, а саме:

- Контракт № 08/0822 від 08 серпня 2022 року;

- Специфікація № 1 від 10 серпня 2022 року;

- Додаткова угода № 1 від 22 серпня 2022 року;

- Експортна декларація №22350300ЕХ00145386 від 19 вересня 2022 року;

- Інвойс № КС 0155 від 19 вересня 2022 року;

- Проформа-інвойс № КСК2022-073 від 10 серпня 2022 року;

- PAKING LIST та CMR № 422794;

- Довідка про транспортні витрати № 5115;

- Транспортна заявка №5115 від 20 вересня 2022 року;

- Рахунок -фактура СФ-0001057 від 20 вересня 2022 року;

- Платіжне доручення № 3 від 20 вересня 2022 року про оплату транспортних послуг;

- Договір про надання транспортних послуг № 1/9/9 від 09 вересня 2022 року;

- Платіжне доручення № 72 від 15 серпня 2022 року;

- Договір про надання послуг митного брокеру;

- Сертифікат якості;

- Сертифікат якості від виробника 4.007;

- Сертифікат походження товару № 0047429;

- Проформа-інвойс № КСК2022-073;

- Митна декларація UA100160/2022/853097 від 29 вересня 2022 року;

- Рішення про визначення коду товару № KT-UA-2022 від 30 вересня 2022 року;

- Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100160/2022/000105;

- Банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг № 11882;

- Комерційна пропозиція від 01 серпня 2022 року;

- Висновок про визначення ціни ДП «Держзовнішінформ» від 12 вересня 2022 року;

- Лист підтвердження ціни контракту від 27 вересня 2022 року;

- Видаткова накладна № 100140/2022/709787 від 19 вересня 2022 року;

- Лист хто є виборником відносно товару, що поставляється;

- Біржова інформація;

- Заява декларанта або уповноваженої ним особи, в вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари, які декларуються не належать до товарів, що підлягають державному експортному контролю.

За наслідками опрацювання наданих документів Київська митниця дійшла до висновку, що вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числове значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та містять розбіжності.

Тому, митний орган запропонував декларанту позивача надати додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару шляхом надсилання електронного повідомлення.

Декларант позивача надав додаткові документи, за наслідками опрацювання яких, на виконання вимог п. 6 статті 54 МК України, Київською митницею було відмовлено позивачу у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100160/2022/000114.

Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів №UA100160/2022/000005/2 від 01 жовтня 2022 року, яким митна вартість товару визначена із застосуванням резервного методу.

В подальшому відповідачем надано згоду на випуск товарів у вільний обіг під гарантійні зобов`язання, шляхом сплати до державного бюджету сум податків і зборів згідно митної вартості, визначеної митним органом в повному обсязі, та щодо надання протягом 80 днів з дня випуску товарів відповідних документів для підтвердження заявленої митної вартості.

Незгода із прийнятими відповідачем рішеннями та картками обумовила позивача на звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України (тут і далі по тесту всі нормативно-правові акти наведені в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 34-1 ч. 1 статті 4 МК України, митні органи - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, митниці та митні пости.

Відповідно до положень статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 статті 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості (ч. 4 статті 52 МК України).

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей (ч.ч. 8, 9 статті 52 МК України).

За правилами ч. 1 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 статті 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 4 статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Частинами 1-3 статті 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 54 МК України передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Зокрема, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. (ч. 6 вказаної статті).

Відповідно до ч. 12 статті 264 МК України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Згідно з ч. 1 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів (ч. 7 статті 55 МК України).

Згідно з ч. 8 вказаної статті МК України, протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Відповідно до ч. 9 статті 55 МК України, у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Положення статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 статті 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частиною 2 статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця.

Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо).

Термін «ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті» стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов`язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню (частини 5-8 статті 58 МК України).

Відповідно до ч. 10 статті 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;

б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;

в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);

г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Правила заповнення декларації митної вартості, затверджені наказом Міністерства фінансів України 24 травня 2012 року № 599, визначають порядок заповнення декларації митної вартості (далі - ДМВ), яка використовується:

декларантом або уповноваженою ним особою - при визначенні та заявленні митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту;

митним органом - при здійсненні контролю за правильністю визначення декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту.

Відповідно до пункту 1.3 вказаних Правил, ДМВ подається в установленому порядку митному органу, що здійснює митне оформлення товарів, разом з митною декларацією на оцінювані товари.

Пунктом 1.14 Правил передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Посадовою особою митного органу заповнюється графа ДМВ «Для відміток митного органу». На основному аркуші, крім реєстраційного номера ДМВ, повинно бути зазначене рішення, яке прийняте посадовою особою митного органу за результатами контролю правильності визначення митної вартості товарів (пункти 2.1, 2.2 вказаних Правил).

Відповідно до пункту 2.3 Правил, при електронному декларуванні посадова особа за допомогою автоматизованої системи митного оформлення створює та надсилає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів відповідно до частин третьої та/або четвертої статті 53 Кодексу для підтвердження митної вартості товарів із складанням їх переліку.

При електронному декларуванні повідомлення про необхідність подання документів вважається одержаним декларантом або уповноваженою ним особою з часу надходження до митного органу повідомлення в електронній формі від декларанта або уповноваженої ним особи про одержання цього повідомлення. При електронному декларуванні декларант або уповноважена ним особа надсилає повідомлення про відмову у подачі документів у складі електронного повідомлення, засвідченого електронним підписом (пункти 2.4, 2.5 Правил).

Положеннями статті 69 МК України встановлено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Для цілей класифікації товарів під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Для цілей класифікації товарів під товарами з ідентичними характеристиками розуміються товари, які мають однакові характерні для них ознаки (фізичні характеристики, хімічний склад, призначення та порядок застосування тощо) і відмінності між цими товарами не впливають на характеристики, визначальні для класифікації таких товарів за одним класифікаційним кодом згідно з УКТ ЗЕД.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються митними органами виключно у разі, якщо прийняте митним органом рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення відповідно до глави 4 цього Кодексу.

Наявність рішення митних органів щодо класифікації товарів не є підставою для відмови у прийнятті рішення щодо зобов`язуючої інформації з питань класифікації товарів.

У разі якщо рішення щодо класифікації товарів суперечить рішенню щодо зобов`язуючої інформації з питань класифікації товарів щодо товарів з ідентичними характеристиками, рішення щодо класифікації товарів підлягає скасуванню. У такому разі рішення щодо класифікації товарів втрачає чинність з моменту набрання чинності рішенням щодо зобов`язуючої інформації з питань класифікації товарів, а підприємство не несе відповідальності за негативні наслідки застосування рішення щодо класифікації товарів з моменту його прийняття до моменту його скасування.

Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Порядок роботи спеціалізованого підрозділу митного органу з питань класифікації товарів (далі - Підрозділ), підрозділу митного оформлення (далі - ПМО), підрозділу митних компетенцій митного органу під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, прийняття рішень щодо класифікації товарів, здійснення митних процедур, пов`язаних з контролем правильності класифікації товарів при митному контролі та митному оформленні товарів, що переміщуються через митний кордон України (далі - товари), порядок взаємодії з іншими структурними підрозділами митного органу при вирішенні питань класифікації товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД) визначає Порядок роботи митних органів при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 30 травня 2012 року № 650 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 23 грудня 2022 року № 455) та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 2 липня 2012 р. за № 1085/21397 (далі також Порядок 650).

При цьому, абзацом 2 пункту 2 розділу І Порядку № 650 встановлено, що контроль правильності класифікації товарів - перевірка відповідності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення або після них.

відповідно до пункту 2 розділу ІІ Порядку № 650, контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності:

опису товару в митній декларації процедурі декларування відповідно до вимог Кодексу;

відомостей про товар та код товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, із врахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, відповідно до вимог Кодексу.

Згідно з пунктами 3-7 розділу ІІ Порядку № 650, у разі якщо посадова особа ПМО не може однозначно перевірити правильність класифікації товарів на підставі задекларованих відомостей, така посадова особа у паперовій або електронній формі надсилає повідомлення декларанту або уповноваженій ним особі про необхідність надання додаткових документів та/або відомостей, які підтверджують задекларований код товару згідно з УКТ ЗЕД. Строк надання додаткових документів та/або відомостей не має перевищувати 10 календарних днів з дня отримання такого повідомлення.

У разі відмови у наданні або ненаданні додаткових документів та/або відомостей, які підтверджують задекларований код товару згідно з УКТ ЗЕД, у строк, встановлений пунктом 3 цього розділу, перевірка правильності класифікації товарів здійснюється за наявними документами та/або відомостями з використанням довідкової інформації.

У разі надання додаткових документів та/або відомостей, які підтверджують задекларований код товару згідно з УКТ ЗЕД, у строк, встановлений пунктом 3 цього розділу, такі документи та/або відомості обов`язково враховуються під час перевірки правильності класифікації товарів, за результатами якої посадова особа ПМО:

підтверджує задекларований код товару згідно з УКТ ЗЕД; або

передає виконання митної формальності щодо перевірки правильності класифікації товарів за митною декларацією до Підрозділу.

Крім випадку, передбаченого абзацом третім пункту 5 цього розділу, передання виконання митної формальності щодо перевірки правильності класифікації товарів за митною декларацією здійснює ПМО:

у складних випадках класифікації товарів;

на вимогу Підрозділу або підрозділу митних компетенцій, у тому числі за результатами самостійного виявлення порушення правил класифікації товарів під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, моніторингу митних декларацій, щодо яких посадові особи ПМО виконують митну формальність щодо перевірки правильності класифікації товарів;

в інших випадках, передбачених законодавством України з питань митної справи.

Передання виконання митної формальності щодо перевірки правильності класифікації товарів за митною декларацією здійснює посадова особа ПМО за допомогою автоматизованої системи митного оформлення (далі - АСМО) шляхом оформлення запиту за формою, наведеною в додатку 3 до Порядку виконання митних формальностей (далі - Запит).

Про прийняття до виконання митної формальності щодо перевірки правильності класифікації товарів за конкретною митною декларацією Підрозділ або підрозділ митних компетенцій вносить відповідну відмітку до АСМО.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення відбувається згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), яка побудована на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів (ГС) та Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (КН ЄС), відповідно до статті 311 Митного кодексу України. Порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 428, відповідно до пункту 2 якого УКТ ЗЕД, є товарною номенклатурою Митного тарифу, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України», що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі, здійснення митного оформлення товарів.

Верховний Суд у постанові від 28 квітня 2021 року у справі № 814/1776/16 дійшов висновків, що класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює особа, яка подає митну декларацію. У свою чергу, митний орган здійснює контроль за такою класифікацією і може самостійно визначити код задекларованого товару лише в тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта. Повноваження митного органу щодо самостійного визначення коду товару не є дискреційними та обумовлені виключно наявністю порушення правил класифікації з боку декларанта.

Порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. № 428 (далі також Порядок № 428).

Відповідно до пункту 13 Порядку № 428, Держмитслужба розробляє та затверджує перехідні таблиці до УКТЗЕД з урахуванням перехідних таблиць до Гармонізованої системи та Комбінованої номенклатури.

Згідно з поясненнями до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженими наказом Державної митної служби України від 14 липня 2020 року № 256 (далі також Пояснення, які були чинні на момент виникнення спірних правовідносин):

7208Прокат плоский з вуглецевої сталі завширшки 600 мм або більше, гарячекатани, неплакований, без гальванічного чи іншого покриття:
7208 51- - завтовшки понад 10 мм:
7208 51 98 00- - - - менш як 2050 мм
7208 51 20 00- - - завтовшки понад 15 мм
Враховуючи те, що позивачем було імпортовано сталь вуглецеву (сталь нелеговану), ним у митних деклараціях було визначено код УКТ ЗЕД товару 72085198 та відповідно.

У той же час, митний орган спірним рішенням від 30 вересня 2022 року № КТ-UA-2022 визначено код ввезеного товару 72254040, який згідно із Поясненнями:

7225Прокат плоский з інших легованих сталей завширшки 600 мм або більше:
- із кремнієвої електротехнічної сталі:
7225 40 40 00- - - завтовшки понад 10 мм
Відповідно до сертифікату якості наданого постачальником (КОСАК CELIK LTD, Туречина) та сертифікатом якості безпосередньо виробника прокату плаского, марка сталі S235JR, продукція вироблена відповідно до європейського стандарту EN10025-2. Повна назва: EN 10025-2 : 2004 - Вироби гарячекатані із конструкційних сталей. Частина 2: Технічні умови постачання для нелегованої конструкційної сталі.

Також в матеріалах справи наявний лист КОСАК CELIK LTD, відповідно до якого, останній гарантує, що вироблені сталеві листи виробляються відповідно до європейського стандарту EN10025-2. Повна назва: EN10025-2 : 2004 Вироби гарячекатані із конструкційних сталей. Частина 2: Технічні умови постачання для нелегованої конструкційного галі зі сталі клас S235JR, технічні та хімічні характеристики відповідають зазначеному стандарту. Вуглецевою (делегованою) сталлю називають сплави і сталь, в яких відношення частки вуглецю становить від 0,1% до 1,5% вуглецю і максимальне значення, вказане для будь-якого з наступних елементів не перевищує відсотка: марганець >1,65%; кремнію 0,60%, міді 0,60%. Ці показники підтверджують, що сталь є нелегованою.

Згідно з EN 10025-2 та його українським аналогом ДСТУ EN 10025-2 хімічний склад стали S235JR для продукті становить: С - не більше 0,17%; Si - не більше 0,60%; Мп- не більше 1,40%; S- не більше 0,035%; Р - не більше 0,035%; N - не більше 0,012%; Єн - не більше 0.55%.

У митній декларації за №UA100140/2022/710010 (типу ІМ 40 ДЕ) у графі 31 зазначений наступний хімічний склад С - не більше 0,07%; Si - не більше 0,016%; Мп- не більше 0,59%; S- не більше 0,013%; Р - не більше 0,026%; Ni - не більше 0,12%; Єн -не більше 0,45%; що знаходиться в межах передбачених стандартом EN 10025-2.

Приймаючи оскаржуване рішення про визначення коду товару відповідач, зокрема, виходив з того, що значення Cu 0,4% та більше підпадає під визначення товарі «Інші леговані сталі».

Так, відповідно до Митних тарифів (Групи 50-97), які є додатком до Закону України «Про Митний тариф України» від 4 червня 2020 року № 674-IX (який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин) Група 72 Чорні метали:

(d) "сталь" - сплави на основі заліза, крім названих у товарній позиції 7203, які (за винятком певних типів сталі, що виготовляються у формі відливок) придатні для кування з масовою часткою вуглецю 2 % чи менше. Хромисті сталі, однак, можуть мати більший відсоток вуглецю;

(e) "корозійностійка (нержавіюча) сталь" - легована сталь з масовою часткою вуглецю 1,2 % чи менше та хрому 10,5 % чи більше, з вмістом інших елементів або без них;

(f) "інші леговані сталі" - сталі, які не відповідають визначенню "корозійностійка (нержавіюча) сталь", з масовою часткою одного чи кількох нижче наведених елементів у такій пропорції: алюмінію 0,3 % чи більше; бору 0,0008 % чи більше; хрому 0,3 % чи більше; кобальту 0,3 % чи більше; міді 0,4 % чи більше; свинцю 0,4 % чи більше; марганцю 1,65 % чи більше; молібдену 0,08 % чи більше; нікелю 0,3 % чи більше; ніобію 0,06 % чи більше; кремнію 0,6 % чи більше; титану 0,05 % чи більше; вольфраму 0,3 % чи більше; ванадію 0,1 % чи більше; цирконію 0,05 % чи більше; інших елементів 0,1 % чи більше (крім сірки, фосфору, вуглецю та азоту), взятих окремо.

Позивач звернувся із запитом до Державного підприємства «Державний інформаційно аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» Міністерства економіки, про визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до довідки № 123/358 від 01 грудня 2022 року листи сталеві гарячекатані марка сталі S235IR відповідно до стандарту EN 10025-2:2.004 в залежності від розмірів, відповідають наступним кодам УКТ ЗЕД, де:

лист сталевий гарячекатаний S235JK, 10х1500x6000мм - код УКТ ЗЕД 7208 52 99 00;

лист сталевий гарячекатаний S235JK, 12х1500x6000мм, 14х1500х6000мм - код УКТ ЗЕД 7208 51 98 00;

лист сталевий гарячекатаний S235JK, 16х1500x6000мм, 20х1500х6000мм - код УКТ ЗЕД 7208 51 20 00.

Крім того, позивач у своєму позові зазначив, що у технічній документації та у сертифікаті якості, зазначений рівень Cu - до 0,55% , а це значить що це максимальне значення та по факту рівень Cu може бути менший ніж 0,55%, визначити це можливо тільки за рахунок проведення дослідницьких дій, так як у сертифікаті якості виробника є тільки підтвердження, що Cu не перевищує 0,55%, а не фактичний розмір у даному виробі. У даному випадку не був проведений лабораторний аналіз та віднесення товару до легованої сталі було здійснено тільки за рахунок зазначення розміру Cu - не більше 0,55% у сертифікаті якості, хоча у поясненнях до УКТЗЕД зазначений чіткий розмір 0,4% та більше.

Відтак, суд дійшов висновку, що в межах спірних правовідносин, Київська митниця протиправно прийняла рішення про визнання коду товару, виходячи з того, що один із хімічних елементів - Cu нелегуючої вуглецевої сталі має такій же показник, що і один хімічний елемент Cu «інші легуючи сталі», не беручи до уваги різні хімічно-фізичні властивості та методи виробництва та відповідно ідентифікуючи товар тільки за одним із показників не розглядаючи всі складові у сукупності.

За таких обставин, суд визнає протиправними та такими, що підлягають скасуванню рішення відповідача про визначення коду товару від 30 вересня 2022 року № КТ-UA-2022 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100160/2022/000102.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості на підставі розгляду поданих разом з митною декларацією документів позивача встановлено, що вони містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема:

«Для підтвердження витрат на транспортування товару на умовах поставки згідно з Інкотермс «FCA - ALIAGA» (Туреччина) декларантом надано довідку про транспортні витрати, рахунок-фактуру про надання транспортно експедиційних послуг, заявку на перевезення.

У графі 44 ЕМД № UA100160/2022/853228 під кодом документу « 4301» (договір (контракт) про перевезення) міститься заявка на перевезення. Згідно із Законом України від 01 липня 2004 року № 1955-IV «Про транспортно-експедиторську діяльність» договір транспортного експедирування укладається обов`язково у письмовій формі та умови договору визначаються за угодою сторін. Проте договір (контракт) про надання-транспортно-експедиційних послуг відсутній серед наданих до митного оформлення документів.

Також, наданий рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 20 вересня 2022 року № СФ-0001057 містить інформацію, що даний рахунок дійсний до сплати до 25 вересня 2022 року, проте банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відсутні.

Крім того, згідно з даними, зазначеними в автотранспортній накладній CMR від 19 вересня 2022 року № 422794, перевізником товарів виступає інша особа, а саме: ТОВ «ОРИОН 2019», проте довідка про транспортні витрати, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг та заявка на перевезення видані TOB «Ра Транс». Відповідно відбулось залучення третіх осіб для перевезення заявленого до митного оформлення вантажу, але підтверджуючі документи не надані. Отже, ідентифікувати надані документи про транспортні витрати з поставкою товарів за вказаною ЕМД, неможливо.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Водночас, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 07 травня 2020 року у справі № 826/10527/17, у постанові від 19 червня 2020 року у справі №1.380.2019.002044.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Така позиція суду узгоджується із практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема у постанові від 04 квітня 2018 року по справі № 826/27058/15 та у постанові від 13 липня 2021 року по справі № 804/3702/16.

Матеріалами справи встановлено, що після повідомлення про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів декларантом надано: договір про надання транспортних послуг № 05/06 від 05 червня 2018 року.

При цьому, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідно до п.1.4. Договору №05/06 транспортного експедирування по перевезенню вантажів в міжнародному та міжміському сполученні від 05 серпня 2018 року, укладеного між позивачем та TOB «PA ТРАНС», експедитор залучає до виконання умов цього договору третіх осіб - перевізників, експедиторів, які взяли на себе зобов`язання та відповідальність за договором перевезення вантажу або за договором транспортного експедирування за доставку до місця призначення довіреного їм вантажу.

В договорі не містяться застереження щодо погодження перевізників - третіх осіб позивачем та відповідно про надання документів, підтверджуючих наявність договірних відносин між TOB «PA ТРАНС» та третіми особами.

Оплата наданих транспортних послуг здійснюється тільки TOB «PA ТРАНС» на підставі договору № 05/06 від 05 серпня 2018 року. Між тим, позивач надав митному органу договір від 09 вересня 2022 року № 1/0909 на перевезення, укладений між TOB «PA ТРАНС» та TOB «ОРИОН 2019».

Відповідно до п.8.1. Контракту № 08/0822 від 08 серпня 2022 року ціни на товар встановлюються та фіксуються в доларах США на момент підписання специфікації (тобто станом на 10 серпня 2022 року) та Проформи Інвойса розуміються на умовах, зазначених у Проформі Інвойс. Пункт 8.2. передбачає, що ціна на товар включає вартість тари та упаковки.

У специфікації № 1 від 10 серпня 2022 року до Контакту узгоджена ціна незалежно від характеристик сталі на рівні 725 доларів США за тону. У Проформі Інвойс № КСК2022-073 від 10 серпня 2022 року продубльована ціна на рівні 725 доларів США за тону. За умовами Контракту № 08/0822 від 08 серпня 2022 року п.7.2. Покупець здійснює оплату на умовах передплати в розмірі 100% вартості отриманого товару.

15 серпня 2022 року позивач оплатив товар у повному обсязі (платіжне доручення в іноземній валюті № 72) у сумі 333500 доларів США.

На підтвердження ціни контракту митному органу надана довідка ДП «ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ» №123/248 від 12 вересня 2022 року, відповідно до якої, окрім документів, що надані позивачем, ДП «ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ» для визначення ціни використовувало інформацію зі спеціалізованого видання SteelOrbis щодо експортних цін на плоский металопрокат на основних зовнішніх ринках та турецькому експортному ринку на дату специфікації і на дату додаткової угоди, інформація з мережі інтернет щодо цін на подібну продукцію:metinvest-smc.com, mdgr.coin.ua, metail-holding.com.ua тощо.

Крім того, додатково наданий скріншот з сайту metallicheckiy-portal.ru про ціни на сталь в період - серпень 2022 року на Лондонській біржі кольорових металів.

Окрім того, до матеріалів щодо розмитнення товару додано: Експортна декларація №22350300ЕХ00145386 від 19 вересня 2022 року; Інвойс № КС 0155 від 19 вересня 2022 року; Проформа-інвойс № КСК2022-073 від 10 серпня 2022 року; PAKING LIST та CMR № 422794; Платіжне доручення № 72 від 15 серпня 2022 року, сертифікат походження товару, сертифікат якості з визначенням виду сталі.

Також позивачем при митному оформленні товару та на вимогу митного органу надано транспортні (перевізні) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Суд критично оцінює твердження відповідача про те, що платіжне доручення від 15 серпня 2022 року № 72 не є достатнім доказом через зазначення у графі «призначення» лише контракту та не зазначення рахунку-фактури (інвойсу), на підставі якого здійснено платіж, адже позивач сплатив 100 % вартості за товар відповідно до умов контракту (специфікації № 1) та в узгоджені терміни очікував отримання партії вже оплаченого товару. Часткове відвантаження товару сторонами передбачалось, а тому окреме виставлення комерційного рахунку-фактури за окрему партію фактично відвантаженого товару не суперечить умовам договору.

На думку суду, будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої декларантом митної вартості товару судом не встановлено.

Беручи до уваги зазначене, суд вважає, що документи, подані до митного оформлення товарів (гарячекатаних сталевих листів), підтверджують, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях, що дають можливість їх перевірити.

Судом встановлено, що в рішенні про коригування митної вартості товарів відповідачем не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості товарів, на наслідками яких розпочалась процедура консультацій та причини, через які митна вартість імпортованого товару не може бути визначена за ціною договору.

Більш того, матеріалами справи документально не підтверджено факту надання декларантом позивача документів, що містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, на підставі чого контролюючий орган розпочав процедуру консультацій.

Не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішень щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

При цьому, сам факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась у постановах Верховного Суду України, зокрема, від 29 травня 2012 року у справі № 21-91а12 та від 31 березня 2015 року у справі № 21-127а15.

Виходячи з наведеного у сукупності, суд дійшов висновку про те, що надані ТОВ «ВАРТІС» разом із ЕМД документи підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, тому у контролюючого органу були відсутні підстави для визначення митної вартості ввезеного товару не за ціною договору, а за резервним методом, відповідно до статті 64 МК України.

У рішенні про коригування митної вартості також відсутні усі відомості про конкретні факти чи обставини, встановлені під час митного оформлення, оцінивши які в сукупності митниця прийняла рішення про неможливість застосування першого методу для визначення митної вартості імпортованого позивачем товару.

Однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Однак, в порушення наведених норм МК України, оскаржуване рішення не містить: обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом та фактів, які вплинули на таке коригування, зокрема, пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки.

Відповідачем не зазначено фактурну вартість, країну експорту цього товару, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки та не додані такі митні декларації до відзиву на позовну заяву.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів від 01 жовтня 2022 року №UA100160/2022/000005/2 не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Оскільки на час прийняття картки відмови в прийнятті митної вартості, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100160/2022/000114 були відсутні підстави, передбачені ч. 6 статті 54 МК України, зазначене рішення суб`єкта владних повноважень також є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Беручи до уваги вищевикладене, оскаржувані в межах розгляду даної справи рішення не можуть вважатись такими, що прийняті з урахуванням критеріїв, визначених ч. 2 статті 2 КАС України.

Відповідно до статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

За таких умов, судовий збір, сплачений позивачем, стягується відповідно до ч. 1 статті 139 КАС України на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці про визначення коду товару від 30 вересня 2022 року № КТ-UA-2022.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100160/2022/000102.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів від 01 жовтня 2022 року №UA100160/2022/000005/2.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100160/2022/000114.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАРТІС» (місцезнаходження: 08132, Київська область, Києво-Святошинський район, село Вишневе, вулиця Київська, будинок 21, корпус В, п. 1; ) судові витрати у розмірі 9 924, 00 грн (дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять чотири гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці (місцезнаходження: 03124, місто Київ, бульвар Гавела Вацлава, будинок 8-А; код ЄДРПОУ ВП 43997555).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.