Справа № 640/16576/22
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року Справа№640/16576/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Христофорова А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАС-ТРАНС" (03143, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, буд. 150А, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, ) про визнання протиправним та скасування постанови № 315592 від 02.11.2021 про накладення штрафу у сумі 17000,00 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю " ПАС-ТРАНС" звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування постанови № 315592 від 02.11.2021 про накладення штрафу у сумі 17 000,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що відповідач посилається на Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №307078 від 02.09.2021. За змістом даного акту на 452+811 км автомобільної дороги Київ-Одеса була проведена перевірка транспортного засобу Renault державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом Kogel державний номерний знак НОМЕР_2 та встановлено перевищення навантаження на одиночну вісь - 13,16 т при допустимій нормі 11,00 т. Крім цього, в акті вказано, що вищевказаний автомобіль належить автомобільному перевізникові ТОВ «ПАС-ТРАНС». Таким чином, зроблено висновок про те, що саме ТОВ «ПАС-ТРАНС» як автомобільний перевізник допустив порушення, відповідальність, за яке передбачено ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Зазначає, що як вбачається із свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_3 від 04.10.2021 та СХІ 190458 від 15.09.2018 транспортні засоби Renault державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом Kogel державний номерний знак НОМЕР_2 належать ОСОБА_1 . Відповідно до договору позички транспортного засобу від 05.01.2021 вищевказані транспортні засоби були передані у безоплатне користування ТОВ «Агро Плюс 4».

В свою чергу ТОВ «ПАС-ТРАНС», відповідно до Разового договору-заявки на перевезення вантажів автомобільним транспортом №57250 від 01.09.2021 замовило послуги перевезення у перевізника ТОВ «Агро Плюс 4».

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» замовник транспортних послуг - юридична або фізична особа, яка замовляє транспортні послуги з перевезення пасажирів чи/та вантажів. Таким чином, виходячи із викладеного вище ТОВ «ПАС-ТРАНС» було замовником послуги перевезення вантажу, а перевізником цього вантажу було ТОВ «Агро Плюс 4».

Зазначене виключає можливість відповідальності ТОВ «ПАС-ТРАНС» за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач подав до суду відзив, у якому зазначив, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлений їх вичерпний перелік, проте зазначено про необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

Зазначає, що формування та збір документів для перевезення завершується на початку руху та всі документи щодо перевезення мають бути у водія на руках, а не в офісах інших осіб, саме на місці зупинки (події) мають бути надані первинні документи, інші документи на підставі яких здійснюється перевезення та саме на підставі цих, а не складених в інший час документів та наявних поза місцем події, встановлюються фактичні обставини, зокрема, щодо перевізника. Носієм доказової інформації щодо встановлених таким чином обставин, є первинні документи контролю, що складаються контролюючим органом, акти, довідки відповідно до зазначених вище правил і процедур, передбачених вищезгаданими профільними нормативно-правовими актами. У даному випадку, на місці події (зупинки) за наданими водієм транспортного засобу матеріалами та відомостями складено акт, який є носієм доказової інформації (доказової бази).

Вказує, що основну інформацію для притягнення особи до відповідальності, а також для можливого наступного оскарження особою дій Укртрансбезпеки, несуть саме ті документи, які особа (водій транспортного засобу або інша компетентна особа автомобільного перевізника) подає контролюючому органу в момент виявлення порушення та/або під час безпосереднього розгляду питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.10.2022 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Разом з цим, на виконання вимог Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» (далі - Закон) та визначає порядок передачі нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративних судових справ іншим окружним адміністративним судам України - наказом ДСА України від 16.09.2024 №399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі - Порядок №399).

Пунктами 4-7 Порядку №399 визначено, що на розгляд та вирішення судам підлягають передачі судові справи, які нерозглянуті ОАСК та передані до КОАС, але до набрання чинності Законом, не розподілені між суддями. Матеріали щодо розгляду та вирішення окремих процесуальних питань у межах нерозглянутих судових справ підлягають передачі до судів, визначених у результаті автоматизованого розподілу судових справ між судами, проведеного відповідно до правил, установлених цим Порядком. Судові справи, вказані у переліку, які підлягають передачі судам, мають бути зареєстровані в базі даних. Перелік складається відповідальною особою протягом семи робочих днів після опублікування цього Порядку за формою, визначеною у додатку 1 до Порядку, та формується в електронній формі із застосуванням КЕП.

На виконання вимог пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2825-IX та Порядку №399 на підставі Акту приймання-передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва від 15.01.2025, згідно супровідного листа КОАС від 15.01.2025 №01-19474/25 до Донецького окружного адміністративного суду передано 4132 судові справи, у тому числі адміністративну справу №640/16576/22.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2024 року зазначену справу було передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Христофорову А.Б.

Ухвалою суду від 07.03.2025 року прийнято до свого провадження адміністративну справу №640/16576/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАС-ТРАНС" (03143, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, буд. 150А) до Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, пр. Перемоги, 14) про визнання протиправним та скасування постанови № 315592 від 02.11.2021 про накладення штрафу у сумі 17000,00 грн. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який було неодноразово продовжено та який триває станом на дату розгляду даної справи.

02 березня 2022 року опублікованими Радою суддів України 02.03.2022 року Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану року, судам України рекомендовано за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Донецький окружний адміністративний суд продовжує свою роботу у дистанційному режимі.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАС-ТРАНС", 03143, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, буд. 150А, , як юридична особа зареєстроване 03.10.2013, за основним видом діяльності «46.90 Неспеціалізована оптова торгівля», інші види діяльності: Вантажний автомобільний транспорт, Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, Консультування з питань комерційної діяльності й керування.

За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки RENAULT/KOGEL номерний знак НОМЕР_4 / НОМЕР_5 , встановлено перевищення габаритних-вагових параметрів встановлених п. 22.5 Закону України «Про дорожній рух», а саме: під час надання послуг з перевезення вантажу згідно ТТН №000562 від 01.09.2021 навантаження на одиночну вісь склало 13,16 тонн при допустимих 11.00 тонн, що становить перевищення законодавством габаритно-вагових норм від 10% до 20% встановлених при перевезені вантажу без відповідного дозволу., про що складений акт №307078 від 02.09.2021.

02.11.2021 виконуючим обов`язки начальника Північного міжрегіонального управління Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) І.А.Бобком було винесено постанову №315592 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою постановлено стягнути з ТОВ «ПАС-ТРАНС» адміністративно- господарський штраф у сумі 17000 грн., за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%, відповідальність за яке передбачена абзацом 15 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_3 від 04.10.2021 та СХІ 190458 від 15.09.2018 транспортні засоби Renault державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом Kogel державний номерний знак НОМЕР_2 належать ОСОБА_1 .

Відповідно до договору позички транспортного засобу від 05.01.2021 вищевказані транспортні засоби були передані у безоплатне користування ТОВ «Агро Плюс 4».

ТОВ «ПАС-ТРАНС» відповідно до Разового договору-заявки на перевезення вантажів автомобільним транспортом №57250 від 01.09.2021 замовило послуги перевезення у перевізника ТОВ «Агро Плюс 4».

ТОВ «ПАС-ТРАНС» звертався до відповідача із скаргою на постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 15.11.2021 у порядку, передбаченому п. 32 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006.

Листом №7826/3.2/15-21 від 26.11.2021 відповідачем у задоволенні скарги було відмовлено у зв`язку відсутністю поважної причини пропущення строку звернення із скаргою. Причому невчасне отримання оскаржуваної постанови відповідачем не визнається як поважна причина пропуску строку на звернення із скаргою.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В Законі України «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон №2344) визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами (ст. 1 Закону №2344).

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту, забезпечує: формування та реалізацію державної політики у сфері автомобільного транспорту; нормативно-правове регулювання; визначення пріоритетних напрямів розвитку автомобільного транспорту (ч. 3 ст. 6 Закону №2344).

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (ч. 14 ст. 6 Закону №2344).

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Положеннями п.8 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року, визначено, що Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

В пп.15 п.5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року зазначено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року (далі Порядок № 1567), визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Згідно з п.п. 3, 4 Порядку № 1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи. Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Положення про формений одяг, службове посвідчення, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку посадової особи та працівника Укртрансбезпеки затверджує Мінінфраструктури. Рейдові перевірки можуть проводитися із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки, та власників (балансоутримувачів) пунктів габаритно-вагового контролю (за погодженням з їх керівниками).

Відповідно до п.15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Згідно з п.16 Порядку № 1567 рейдова перевірка може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки. Габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю. Під час проведення рейдової перевірки можливе: застосування спеціалізованих автомобілів, на яких розміщений напис «Укртрансбезпека»; використання спеціального обладнання, призначеного для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку, встановлених законодавством України та Європейською угодою; здійснення габаритно-вагового контролю; використання засобів аудіо- та відеотехніки для запису процесу перевірки; використання пристроїв для копіювання, сканування з метою збору інформації, що свідчить про правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За правилами статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Суд відхиляє доводи позивача, що підприємство не було перевізником вантажу, тому не може бути притягнуто до відповідальності, з наступних підстав.

Позивачем до суду надано:

- копія свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів СХІ 242981 від 04.10.2021 та СХ1 190458 від 15.09.2018;

- копія договору позички транспортного засобу від 05.01.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Агро Плюс 4»;

- копія Разового договору-заявки на перевезення вантажів автомобільним транспортом №57250 від 01.09.2021 між ТОВ «ПАС-ТРАНС та ТОВ «Агро Плюс 4».

Крім того, до матеріалів справи надано відповідачем товарно-транспортну накладну № 000562 від 01.09.2021 року, в якій зазначено, що транспортним засобом марки НОМЕР_4 , з причепом/напівпричепом НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 , здійснено перевезення вантажу - сода (вагою брутто 22,5 т.), автомобільний перевізник ТОВ «ПАС-ТРАНС», замовник ТОВ «Грінлайн Хімія».

Вище зазначені документи, що надані сторонами до суду жодним чином не спростовують, що перевізником соди транспортним засобом марки НОМЕР_4 , з причепом/напівпричепом НОМЕР_2 , згідно товарно-транспортної накладної № 000562 від 01.09.2021 року було ТОВ «ПАС-ТРАНС».

Приписами пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 14.10.1997 №363 (далі Правила № 363), визначено: перевізник - фізична або юридична особа суб`єкт господарювання, який надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами; товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу; товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Відповідно до п. 11.1 Правил № 363 основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна.

З інформації зазначеної у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАС-ТРАНС» () вбачається, що видом господарської діяльності позивача є 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, інші види діяльності: Вантажний автомобільний транспорт, Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, Консультування з питань комерційної діяльності й керування.

З дослідженого судом акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №307078 від 02.09.2021 року встановлено, що перевезення вантажу здійснювалось транспортним засобом марки транспортного засобу марки RENAULT/KOGEL номерний знак НОМЕР_4 / НОМЕР_5 , водій ОСОБА_2 .

Також судом досліджено товарно-транспортну накладну №000562 від 01.09.2021 року, що була надана водієм ОСОБА_2 під час проведення перевірки з якої вбачається, що перевезення вантажу - сода (вагою брутто 22,5 т.), здійснювалося транспортним засобом НОМЕР_4 , з причепом/напівпричепом НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 , автомобільний перевізник ТОВ «ПАС-ТРАНС», замовник ТОВ «Грінлайн Хімія».

Тобто, згідно з товарно-транспортною накладною, яку було надано при проведенні перевірки, автомобільним перевізником зазначено саме ТОВ «ПАС-ТРАНС».

При цьому, суд враховує практику Верховного Суду, який у постанові від 23.11.2023 року у справі № 340/4637/22, де зазначено, що в контексті належного установлення автомобільного перевізника, щодо якого проводиться перевірка, варто виходити з того, що у кожному такому випадку уповноважений контролюючий орган зобов`язаний встановити, а особа, транспортний засіб якої перевіряється, зобов`язана надати документи, які містять беззаперечну інформацію щодо предмета такої перевірки, зокрема інформацію про автомобільного перевізника.

В цьому контексті основну інформацію для притягнення особи до відповідальності, а також для можливого наступного оскарження особою дій Укртрансбезпеки, несуть саме ті документи, які особа (водій транспортного засобу або інша компетентна особа автомобільного перевізника) подає контролюючому органу в момент виявлення порушення та/або під час безпосереднього розгляду питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Натомість, нові докази, які подають заінтересовані особи, зокрема до суду, який розглядає відповідний спір, після визначення контролюючим органом належного перевізника та його притягнення до адміністративної відповідальності мають оцінюватися з розумною критикою та із чітким застосуванням критеріїв належності, допустимості, достовірності та достатності таких нових доказів, а також їх взаємозв`язку із документами, які були надані контролюючому органу в момент перевірки.

Така ж правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 14.12.2023 року по справі №340/5660/22.

В адміністративному позові позивачем зазначено, що ТОВ «ПАС-ТРАНС» відповідно до Разового договору-заявки на перевезення вантажів автомобільним транспортом №57250 від 01.09.2021 замовило послуги перевезення у перевізника ТОВ «Агро Плюс 4», та ТОВ «ПАС-ТРАНС» було замовником послуги перевезення вантажу, а перевізником цього вантажу було ТОВ «Агро Плюс 4».

Суд звертає увагу, що Разовий договір-заявка на перевезення вантажів автомобільним транспортом укладений саме щодо здійснення перевезення вантажу в інтересах позивача від місця завантаження до місця відвантаження, із визначенням всіх істотних умов, у тому числі щодо транспортного засобу, яким здійснюється перевезення, залученого водія.

Наданий до матеріалів справи Разовий договір-заявка на перевезення вантажів автомобільним транспортом не містить жодних відомостей щодо можливості залучення до перевезення третіх осіб, зокрема, що визначений таким договором-заявкою автомобіль та/або водій є залученими від іншого суб`єкта.

Отже, сам зміст Разового договору-заявки на перевезення вантажів автомобільним транспортом №57250 від 01.09.2021 не дозволяє беззаперечно встановити, що за таким договором може бути здійснено перевезення вантажу із залученням іншої особи.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що докази щодо надання документів, які б спростовували, що перевізником вантажу згідно ТТН №000562 від 01.09.2021 року було ТОВ «ПАС-ТРАНС» до суду не надано.

Таким чином, під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт у відповідача була наявна інформація щодо автомобільного перевізника та про те, що цим перевізником є саме позивач, який допустив порушення законодавства про автомобільний транспорт, що є підставою для застосування санкцій, визначених статтею 60 Закону №2344-ІІІ.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позивач у спірних правовідносинах мав статусу автомобільного перевізника в розумінні статей 1, 33 Закону №2344-ІІІ, та є суб`єктом відповідальності, передбаченої абзацом 15 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

В розумінні ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України питання про перерозподіл судових витрат не розглядається.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 21, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАС-ТРАНС" (03143, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, буд. 150А, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, ) про визнання протиправним та скасування постанови № 315592 від 02.11.2021 про накладення штрафу у сумі 17000,00 грн. відмовити.

Рішення складене у повному обсязі та підписане 07 травня 2025 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.Б. Христофоров