Справа № 420/40192/24
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 року Справа№420/40192/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазарєва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року Головне управління ДПС в Одеській області звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути суму заборгованості з:

- податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 416 314 грн. 34 коп. на бюджетний рахунок UА0015714, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, отримувач коштів ГУК в Од.обл./Савранська селищна ТГ/11010500;

- з військового збору, що сплачується фізичними особами за результаті річного декларування у розмірі 5 335 грн. 10 коп. на бюджетний рахунок UА0015001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП) код 37607526, отримувач коштів ГУК в Од.обл./11011001.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем станом на 13.12.2024 року, відповідно до інтегрованих карток платника, довідки про податкову заборгованість та розрахунку податкового боргу, податкова заборгованість ОСОБА_1 складає 450 993,03 грн. Заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (б/к 11010500) у сумі 416 314,34 грн виникла на підставі: податкового повідомлення-рішення № від 08.07.2019 на загальну 416 144,34 грн. (основний платіж - 282 580,53 грн., штрафна санкція - 70 645,13 грн, пеня - 62 918,68 грн.); податкове повідомлення-рішення № від 08.07.2019 на загальну суму 416 144,34 грн. (основний платіж - 0,00 грн., штрафна санкція - 170,00 грн, пеня 0,00 грн.).

Заборгованість з військового збору (б/к 11011001) у сумі 34 678,69 грн. виникла на підставі: податкове повідомлення-рішення № від 08.07.2019 на загальну суму 34 678,69 грн. (основний платіж - 23 548,38 грн., штрафна санкція - 5 8817,09 пеня - 5 243,22 грн.). Представник позивача звертає увагу, що згідно листа Головного управління ДПС в Донецькій області №264/7/05-99-24-07 від 04.03.2024 матеріали акту документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 (акт №462/05/99/13-04/ від 13.05.2019 року не є можливим з приводу перебування матеріалів перевірки (акт, ППР, тощо), комп`ютерної техніки у м. Волоноваха Донецької області.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року справу № 420/40192/24 передано на розгляд до Донецького окружного адміністративного суду.

24.02.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без проведення судового засідання та повідомлення сторін, про що постановлена відповідна ухвала. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

Враховуючи, що згідно інформаціє з Єдиного державного демографічного реєстру, адреса реєстрації місця проживання позивача: АДРЕСА_1 , копію ухвали про відкриття провадження було направлено на адресу електронної пошти відповідача.

Крім того, враховуючи приписи частини 1 статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», судом зроблено оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про розгляд справи, у відповідності до норм чинного процесуального законодавства.

Відповідачем не подано відзив на позовну заяву.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши позовну заяву, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , є фізичною особою, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Згідно інтегрованої картки платника податків, станом на день вирішення справи у ОСОБА_1 обліковується податковий борг у розмірі 450993,03 грн, який позивач просить стягнути в судовому порядку.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до вимог пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

З метою погашення податкового боргу податковим органом було направлено податкову вимогу форми «Ф» від 19 вересня 2023 року № 0-1532 на суму 450993,03 грн.

Зазначену вимогу направлено на адресу: АДРЕСА_2 , проте, конверт повернувся до органу ДПС із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (п. 42.2 Податкового кодексу України).

Однак, на час виникнення спірних правовідносин, податковою адресою відповідача згідно ідентифікаційних даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань була: АДРЕСА_2 .

Отже, в матеріалах справи відсутні належні докази, що підтверджують направлення відповідачу вищевказаної вимоги.

Відповідно до вимог статті 67 Конституції України, кожен повинен сплачувати податки та збори у порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що податковий борг сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податку або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Пунктом 14.1.137 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) орган стягнення державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 110.1 статті 110 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема: фінансову відповідальність (пп. 111.1.1 п. 111.1 ст. 111 ПК України).

Згідно підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковим боргом вважається сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Положеннями пункту 58.3 статті 58 ПК України (в редакції, передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року N 1204, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 22 січня 2016 р. за N 124/28254 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), затверджено Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків (далі Порядок №1204), згідно п. 3 розділу III якого податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків - фізичній особі, якщо його вручено особисто такій фізичній особі чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження такої фізичної особи з повідомленням про вручення.

У відповідності до вимог п.4 розділу III Порядку №1204 дата надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення проставляється: 2) працівником структурного підрозділу, до функцій якого належить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції, або відповідальною особою, визначеною керівником контролюючого органу для виконання таких функцій, - у разі надіслання листом з повідомленням про вручення. При цьому повідомлення про вручення прикріплюється до примірника податкового повідомлення-рішення, який залишився в контролюючому органі (при направленні податкового повідомлення-рішення форми "Ф" - до корінця податкового повідомлення-рішення).

За приписами п.5 Порядку №1204 якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення через відсутність за місцезнаходженням платника податків (посадових осіб платника податків), їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення, із зазначенням причин невручення.

Враховуючи відсутність доказів надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, суд дійшов висновку, що грошові зобов`язання, визначені у вказаних податкових повідомлення-рішеннях від 08.07.2019 року №, №, №, не набули статусу узгоджених, відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, що виключає право контролюючого органу надсилати податкову вимогу та здійснювати заходи щодо стягнення з відповідача визначених сум грошового зобов`язання.

Усталеною є практика Верховного Суду (зокрема, але не виключно постанови від 13 лютого 2018 року у справі № 826/18379/14, від 19 лютого 2019 року у справі № 807/495/17, від 03 лютого 2022 року у справі № 560/4343/19, від 14 лютого 2022 року у справі № 826/9711/17 при їх системному аналізі) про те, що предметом доказування у справах про стягнення податкового боргу є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку: наявність узгодженого грошового зобов`язання; складові основної суми боргу, штрафних (фінансових) санкцій, пені; підстави виникнення боргу; момент його виникнення; встановлення факту сплати податкового боргу в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, установлених ПК України, тощо.

На підтвердження наявності узгодженого грошового зобов`язання та підстав виникнення боргу позивачем не надано ані податкових повідомлень-рішень від 08.07.2019 року №, №, №, ані доказів їх належного направлення та вручення відповідачу.

Таким чином, відсутні підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку: наявність узгодженого грошового зобов`язання; підстави виникнення боргу; момент його виникнення, тощо.

З огляду на зазначене та беручи до уваги докази, які наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 450993,03 грн є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи приписи статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Головного управління ДПС в Одеській області (місцезнаходження: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу у розмірі 450993,03 грн відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Лазарєв