Справа № 420/23814/24
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/23814/24

Перша інстанція: суддя Хлімоненкова М.В.,

повний текст судового рішення

складено 14.11.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа Міністерство оборони України, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

30 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду до військової частини НОМЕР_1 , третя особа Міністерство оборони України, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 по не нарахуванню та не виплаті ОСОБА_1 виплат за період з 07 травня 2022 року по 07 серпня 2022 року згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 виплати за період з 07 травня 2022 року по 07 серпня 2022 року згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що проходив військову службу на посаді техніка військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_1 , вказана військова частина знаходиться на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 . Наказом т.в.о командира військової частини НОМЕР_3 №15-РС від 07.05.2022 позивача було увільнено від займаної посади та зараховано у розпорядження командира в/ч НОМЕР_3 з 07.05.2022 у зв`язку із його відсутністю понад 10 діб та невиходом у визначені райони дислокації військової частини та потраплянням в оточення. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.05.2022 №94 позивача було увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командира в/ч НОМЕР_3 з 07.05.2022 та з цієї ж дати його знято з усіх видів забезпечення. Наказом командира в/ч НОМЕР_4 від 10.08.2022 №170 позивача було зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення з 10.08.2022. Отже, з 07.05.2022 по 10.08.2022 позивач не отримував грошове забезпечення через те, що був увільнений від займаної посади і зарахований у розпорядження. Надалі указані вище накази позивачем були оскаржені до суду, та правомірність їх прийняття розглядалась у справі №420/9473/23.

На виконання рішень судів у справі №420/9473/23 позивачу Одеським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист про зобов`язання командування військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення та всі інші виплати за період з 07 травня 2022 року по 07 серпня 2022 року згідно «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 року.

16.05.2024 року на картковий рахунок позивача відповідачем було перераховано грошові кошти у розмірі 35372,14 грн. з призначенням платежу: грошове забезпечення перерахунок нарахованої заробітної плати за рішенням суду по справі №420/9473/23. Виходячи з розміру грошового забезпечення, яке позивач отримував до припинення його виплати, було з`ясовано, що відповідачем нараховано та сплачено не всю суму, яка йому належить. На усне звернення позивача, відповідач повідомив, що грошове забезпечення було нараховано без урахування виплат, передбачених постановою КМУ №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», що на думку позивача є протиправним та порушує його право на отримання належного розміру грошового забезпечення.

За твердженнями позивача, йому мала бути виплачена у складі грошового забезпечення за спірний період з 07.05.2022 по 07.08.2022 також і додаткова винагорода, передбачена Постановою КМУ №168 від 28.02.2022.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, вказуючи, що додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень не передбачена Порядком №260 в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану передбачена в Порядку №260 в редакціях після 31.01.2023 року, тобто після закінчення спірних правовідносин. На період спірних правовідносин, виплата додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн передбачено Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у п.1 якої в редакції від 02.04.2022 року встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Відповідач звертає увагу, що наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 07.05.2022 року №15-РС, штаб-сержанта ОСОБА_1 зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 . На виконання зазначеного наказу, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.05.2022 року №94 позивача увільнено від займаної посади. У зв`язку з увільненням від займаної посади та зарахуванням в розпорядження, позивач не включався до наказів командира військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168. З огляду на викладене, відповідач також зауважує, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.12.2023 року у справі №420/9473/23 позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 07.05.2022 року №15-РС та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.05.2022 року №94 в частині увільнення від займаної посади та зарахування в розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 . Таким чином, протиправність, наявність якої є підставою для задоволення адміністративного позову, в діях (бездіяльності) відповідача відсутня, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Позивач на спростування доводів відповідача вказує, що посилання відповідача на наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 17.08.2022 №199 не має жодного значення для вирішення даного спору, оскільки дата зняття позивача з усіх видів забезпечення у зв`язку з переведенням до іншої військової частини (08.08.2022 року) відбулась поза межами спірного періоду часу, зазначеного у позовній заяві (з 07.05.2022 по 07.08.2022), і будь-які дії відповідача, які вчинялись у відношенні ОСОБА_1 після 07 серпня 2022 року позивач у даній справі не оспорює. Посилаючись на приписи розділу І Порядку 260 військовослужбовцям виплачується грошове забезпечення, яке включає в себе зазначені у Поряду №260 складові та інші виплати, які здійснюються відповідно до чинного законодавства України, якою і є постанова Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова 168) (в редакції чинній на момент спірних правовідносин). А отже, відповідач повинен був здійснити позивачу, в тому числі «інші виплати», передбачені на момент спірних правовідносин Постановою №168, як зазначено у Порядку 260. Позивач також звертає увагу, що остаточно рішеннями судів у справі № 420/9473/23 визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.05.2022 року №94 в частині зняття з усіх видів забезпечення з 07.05.2022 року штаб-сержанта ОСОБА_1 , техніка управління військової частини НОМЕР_2 . Тобто, на виконання рішення суду у зазначеній частині, відповідач повинен був в добровільному, законному порядку нарахувати та виплатити позивачу усі, передбачені законом, види грошового забезпечення з 07.05.2022 р. до моменту переведення позивача до іншої військової частини відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.08.2022 року № 199, тобто до 08.08.2022 р., оскільки судом було встановлено, що законних підстав не виплачувати позивачу будь-яке грошове забезпечення у зазначений період часу, відповідач не мав. В тому числі відповідач повинен був нарахувати та виплатити позивачу виплати, передбачені Постановою КМУ №168 від 28.02.2022р.

Рішенням Одеського кружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року позов ОСОБА_1 - задоволений.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 по не нарахуванню та не виплаті ОСОБА_1 за період з 07 травня 2022 року по 07 серпня 2022 року додаткової винагороди згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Зобов`язано командування військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 07 травня 2022 року по 07 серпня 2022 року додаткову винагороду згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Рішеннями судів у справі №20/9473/23 було встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді техніка військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_1 .

Військова частина НОМЕР_2 перебуває на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 27.10.2014 року №Д-322/1/38-дск військова частина НОМЕР_2 знаходиться на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 , яка підпорядковується військовій частині НОМЕР_3 .

04.05.2022 року командир військової частини НОМЕР_2 майор ОСОБА_2 звернувся до командира військової частини НОМЕР_3 з рапортом про виведення в розпорядження техніка управління військової частини НОМЕР_2 штаб-сержанта ОСОБА_1 , який залишився на окупованій території та не виконує свої службові обов`язки. У цьому рапорті також зазначено, що позивач під різним приводом не бажає виїжджати з окупованої території.

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 07.05.2022 року №15-РС штаб-сержанта ОСОБА_1 , техніка управління військової частини НОМЕР_2 з 07.05.2022 року увільнено від займаної посади і зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 відповідно до підпункту 14 пункту 116 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, через відсутність понад десять діб у зв`язку з невиходом у визначені райони дислокації військової частини та потрапляння в оточення.

28.05.2022 року командир військової частини НОМЕР_2 майор ОСОБА_2 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортом про зняття ОСОБА_1 з усіх видів забезпечення відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 07.05.2022 року №15-РС.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.05.2022 року №94 штаб-сержанта ОСОБА_1 , техніка управління військової частини НОМЕР_2 увільнено від займаної посади і зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 з 07.05.2022 року, а також знято з усіх видів забезпечення з 07.05.2022 року.

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України ОСОБА_3 №194-РС від 23.06.2022 року штаб-сержанта ОСОБА_1 , техніка військової частини НОМЕР_2 , увільнено від займаної посади та призначено старшим оператором відділення спеціальних операцій групи спеціальних операцій роти спеціальних операцій загону спеціальних операцій військової частини НОМЕР_4 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 08.08.2022 року №197 штаб-сержанта ОСОБА_1 , колишнього техніка військової частини НОМЕР_2 , призначеного наказом Головнокомандувача Збройних Сил України №194-РС від 23.06.2022 року старшим оператором відділення спеціальних операцій групи спеціальних операцій роти спеціальних операцій загону спеціальних операцій військової частини НОМЕР_4 , визначено вважати таким, що вибув до нового місця служби, з 08.08.2022 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 10.08.2022 року №170 штаб-сержанта ОСОБА_1 з 10.08.2022 року зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення, який вважається таким, що 10.08.2022 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Указані вище накази від 07.05.2022 року №15-РС військової частини НОМЕР_3 в частині увільнення від займаної посади і зарахування в розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 з 07.05.2022 року штаб-сержанта ОСОБА_1 , та від 28.05.2022 року №94 (по стройовій частині) військової частини НОМЕР_1 в частині увільнені від займаної посади, зарахування в розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 з 07.05.2022 року та зняття з усіх видів забезпечення з 07.05.2022 року штаб-сержанта ОСОБА_1 , позивач оскаржив до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року у справі №420/9473/23, позовну заяву ОСОБА_1 було задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_3 від 07.05.2022 року №15-РС в частині увільнення від займаної посади і зарахування в розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 з 07.05.2022 року штаб-сержанта ОСОБА_1 , техніка управління військової частини НОМЕР_2 .

Визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.05.2022 року №94 в частині увільнені від займаної посади, зарахування в розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 з 07.05.2022 року та зняття з усіх видів забезпечення з 07.05.2022 року штаб-сержанта ОСОБА_1 , техніка управління Військової частини НОМЕР_2 .

Зобов`язано командування військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення та всі інші виплати за період з 07 травня 2022 року по 07 серпня 2022 року згідно «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року, апеляційні скарги військової частини НОМЕР_3 та військової частини НОМЕР_1 було задоволено частково, та:

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.08.2023 у справі №420/9473/23 в частині визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 07.05.2022 року №15-РС стосовно увільнення від займаної посади і зарахування в розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 з 07.05.2022 року штаб-сержанта ОСОБА_1 , техніка управління Військової частини НОМЕР_2 , - скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні цієї частини позовних вимог ОСОБА_1 ;

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.08.2023 року у справі №420/9473/23 в частині визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.05.2022 року №94 в частині увільнення від займаної посади, зарахування в розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 з 07.05.2022 року та зняття з усіх видів забезпечення з 07.05.2022 року штаб-сержанта ОСОБА_1 , техніка управління військової частини НОМЕР_2 скасовано - в частині визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.05.2022 року №94 стосовно увільнення від займаної посади, зарахування в розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 з 07.05.2022 року штаб-сержанта ОСОБА_1 , техніка управління Військової частини НОМЕР_2 , крім «зняття з усіх видів забезпечення з 07.05.2022 року штаб-сержанта ОСОБА_1 , техніка управління Військової частини НОМЕР_2 ».

Ухвалено у цій скасованій частині нове рішення - про відмову ОСОБА_1 у задоволенні зазначених позовних вимог, крім «зняття з усіх видів забезпечення з 07.05.2022 року штаб-сержанта ОСОБА_1 , техніка управління військової частини НОМЕР_2 ».

У іншій частині, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.08.2023 року у справі №420/9473/23 - залишено без змін.

На виконання рішень судів у справі №420/9473/23, відповідач здійснив нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 07.05.2022 по 07.08.2022 у розмірі 35910,80 грн, що підтверджується довідкою-розрахунком №243/ф від 07.03.2024 та здійснив виплату нарахованого грошового забезпечення (35372,14 грн.) про що свідчать надані позивачем письмові докази (виписка з карткового рахунку позивача).

Не погодившись із сумою нарахованого за спірний період грошового забезпечення, позивач звернувся до суду із даним позовом, вважаючи наявним у себе право на отримання за спірний період також передбаченої Постановою №168 від 28.02.2022 додаткової винагороди.

Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч.2, 4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ) наведений перелік складових грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших, утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

За п. 1 статті 10-1 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей (пункт 14 статті 10-1 Закону №2011-XII).

Згідно п. 7 пункту 2 статті 15 Закону №2011-XII військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої цим пунктом, здійснюється за період такої служби з дня їхнього призову на військову службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання такої грошової допомоги. Зазначена допомога виплачується на день звільнення таких військовослужбовців. Умови та порядок виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, які звільняються з військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова 704), окрім тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців та розмірів надбавки за вислугу років також затверджено додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.

Згідно п. 2 Постанови № 704 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

За ст. 9 Закону №2011-XII виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу визначено здійснювати в порядку, що затверджується, зокрема, Міністром оборони ().

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджено наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року №260 (далі - Порядок № 260).

Згідно п. 2 розділу І Порядку №260 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) грошове забезпечення, зокрема, включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

За п. 16 розділу І Порядку № 260 виплата додаткових видів грошового забезпечення, не передбачених цим Порядком, здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (у редакції станом на 28 лютого 2022 року) установлено що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 3 Постанови №168 доручено Міністерству фінансів опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

Пунктом 5 зазначеної Постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №217 від 07 березня 2022 року «Про внесення зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168» (далі - Постанова №217) внесено зміни до пункту 1 Постанови №168, виключивши в абзаці першому слова «(крім військовослужбовців строкової служби)».

Згідно з пунктом 2 Постанови №217 указана постанова набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 березня 2022 року №350 «Про внесення зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168» (далі - Постанова №350) до Постанови №168 були внесені зміни, згідно яких, абзац перший пункту 1 після слів «та поліцейським» доповнено словами «а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка». Зміни набули чинності 24 березня 2022 року.

Згідно з пунктом 2 Постанови №350 указана постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 липня 2022 року №754 «Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168» (далі - Постанова №754) до Постанови №168 були внесені зміни, відповідно до яких в абзаці 1 пункту 1 слова «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка» замінено словами «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)»; після слова «щомісячно» доповнено словами «(крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць)». Зазначені зміни набули чинності 08 липня 2022 року.

Згідно з пунктом 2 Постанови №754 указана постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 01 червня 2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року №793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168» (далі - Постанова №793) до Постанови №168 були внесені зміни, відповідно до яких: у пункті 1 в абзаці першому слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно» замінено словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць»; доповнено постанову пунктом 2-1 такого змісту: « 2-1. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.».

Згідно з пунктом 2 Постанови №793 указана постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2023 року прийнятої у справі №260/3564/22 погодилася з висновками Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду про те, що зміст внесених Постановою №793 змін до Постанови №168 в частині визначення розміру додаткової винагороди «до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць» замість « 30 000 гривень щомісячно» не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена урядом «пропорційність» із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця.

Як встановлено правильно встановлено судом судовими рішеннями (постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.12.2023) у справі №420/9473/23 обставин, у період з 07.05.2022 року по 07.08.2022 року (включно) не доведено належними та допустимими доказами відсутності позивача на військовій службі та невиконання ним службових обов`язків без поважних причин, тобто відсутні обставини, які б свідчили про наявність законодавчо передбачених підстав для не включення позивача до наказів на виплату додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн за спірний період з 07.05.2022 по 07.08.2022.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини, суд першої інстанції прийшов до правильних висновків, що позивач має право на отримання додаткової винагороди у розмірі 30 000,00 грн передбаченої Постановою КМ України №168 від 28.02.2022.

Статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст.2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Джабурія
Судді К.В. Кравченко Н.В. Вербицька