Справа № 991/1798/25
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 травня 2025 року

м. Київ

справа №991/1798/25

адміністративне провадження № К/990/17648/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Желєзного І.В.,

суддів: Білак М.В., Мацедонської В.Е.,

перевіривши касаційну скаргу Міністерства юстиції України на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 03 березня 2025 року та постанову Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 25 березня 2025 року у справі № 991/1798/25 за позовом Міністерства юстиції України до Відкритого акціонерного товариства «Білоруськалій», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «МСП «Ніка-Тера», військова частина НОМЕР_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропромислова група «Беста», Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Aкціонерне товариство «Укрзалізниця», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агророзквіт», Відкрите акціонерне товариство «Білоруська калійна компанія», Державне об`єднання Білоруська залізна дорога, Білоруське республіканське унітарне підприємство експортно-імпортного страхування «Белексимгарант» про застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини 1 статті 4 Закону України «Про санкції»,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 03 березня 2025 року, залишеною без змін постановою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 25 березня 2025 року, заяву Міністерства юстиції України про забезпечення позову до подання позовної заяви про застосування санкції передбаченої пунктом 1-1 частини 1 статті 4 Закону України «Про санкції» задоволено частково. Відмовлено у частині забезпечення позову щодо заборони Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів здійснювати реалізацію (відчуження) майна, яке належить Відкритому акціонерному товариству «Білоруськалій».

Не погоджуючись із такими судовими рішеннями в частині відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, Міністерство юстиції України звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за вказаною касаційною скаргою, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 24 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) Верховний Суд переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.

Згідно з частиною четвертою статті 23 КАС України Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду переглядає судові рішення Вищого антикорупційного суду в апеляційному порядку як суд апеляційної інстанції.

Відповідно до частини четвертої статті 292 КАС України судом апеляційної інстанції в адміністративних справах, передбачених статтею 283-1 цього Кодексу, є Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду.

Отже, з огляду на вищенаведені процесуальні приписи КАС України, Верховний Суд, враховуючи категорію цієї справи, є судом касаційної інстанції, який переглядає судові рішення, зокрема, Апеляційної палата Вищого антикорупційного суду як апеляційного суду.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Перелік судових рішень суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку після їх перегляду апеляційним судом, визначено частиною другою статті 328 КАС України, до якого віднесено ухвали: про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 КАС України (щодо повернення заяви позивачеві (заявникові), відмови у відкритті провадження у справі, залишення позову (заяви) без розгляду, закриття провадження у справі, відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження).

Частиною третьою статті 328 КАС України обумовлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17, критерієм для касаційного оскарження постанов апеляційного суду за наслідками перегляду ухвал суду першої інстанції про забезпечення позову або про відмову у такому забезпеченні є зміст дій апеляційного суду, а саме те, чи підтримав він висновки суду першої інстанції про забезпечення позову, або чи забезпечив позов за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції про відмову у такому забезпеченні. Якщо на питання відповісти ствердно, відповідні постанови апеляційного суду можуть бути предметом касаційного оскарження.

Таким чином, у касаційному порядку можна оскаржити ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову та постанову апеляційного суду про залишення зазначеної ухвали без змін, а також постанову апеляційного суду про забезпечення позову, прийняту за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції про відмову у такому забезпеченні.

При цьому, неможливим є касаційне оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову, постанови апеляційного суду, згідно з якою така ухвала залишена без змін, ухвали апеляційного суду, згідно з якою він відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову, а також постанови апеляційного суду, згідно з якою скасовано ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову та відмовлено у задоволенні відповідної заяви.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 відступила від викладеної вище правової позиції у частині висновків про неможливість оскарження ухвали суду апеляційної інстанції про відмову в забезпеченні позову та про неможливість касаційного оскарження постанови апеляційної інстанції, якою скасовано вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову, зазначивши, що такі обмеження є невиправданими, та що у касаційному порядку можуть окрім інших переглядатися ухвали суду апеляційної інстанції щодо забезпечення позову (тобто, як ухвали, якими задоволено заяву про забезпечення позову, так і ухвали, якими відмовлено у такому забезпеченні), а також постанови суду апеляційної інстанції, якими скасовано вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову.

Так, скаржник просить переглянути у касаційному порядку ухвалу суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову та постанову суду апеляційної інстанції, якою таку ухвалу залишено без змін.

За таких обставин, з урахуванням висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17, та від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції частині відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову та постанова суду апеляційної інстанції про залишення такої ухвали без змін, не можуть бути предметом касаційного оскарження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Отже, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Такого висновку щодо застосування положень частини другої статті 328 КАС України та пункту 1 частини першої статті 333 КАС України дійшов Верховний Суд, зокрема, в ухвалах від 12 грудня 2024 року у справі № 140/9712/24, від 17 грудня 2024 року у справах № 400/8164/24 та № 160/24556/24.

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 03 березня 2025 року та постанову Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 25 березня 2025 року у справі № 991/1798/25 за позовом Міністерства юстиції України до Відкритого акціонерного товариства «Білоруськалій», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «МСП «Ніка-Тера», військова частина НОМЕР_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропромислова група «Беста», Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Aкціонерне товариство «Укрзалізниця», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агророзквіт», Відкрите акціонерне товариство «Білоруська калійна компанія», Державне об`єднання Білоруська залізна дорога, Білоруське республіканське унітарне підприємство експортно-імпортного страхування «Белексимгарант» про застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини 1 статті 4 Закону України «Про санкції».

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач СуддіІ.В. Желєзний М.В. Білак В.Е. Мацедонська