Справа № 141/282/25
Суддя: Климчук С. В.
Дата ухвалення: 2025-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 141/282/25
Провадження № 2-а/141/15/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 року с-ще Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Климчука С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу № 141/282/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності № 1809 від 25.03.2025,

У С Т А Н О В И В:

03.04.2025 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності № 1809 від 25.03.2025.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що постановою № 1809 від 25.03.2025 його було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 210 КУпАП та ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у виді накладення штрафу у сумі 17000,00 грн, оскільки 05.03.2025 у строк, вказаний в повістці № 2531647, він не прибув до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 та не повідомив сьомий відділ ІНФОРМАЦІЯ_2 про причини неприбуття за повісткою. Електронна повістка була сформована та підписана керівником сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 20.02.2025 та рекомендованим поштовим відправленням 06 102 199 928 50, надіслана на поштову адресу НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 . Відповідно довідки АТ «Укрпошта» поштове відправлення повертається з відміткою адресат відсутній за вказаню адресою.

Крім того, в оскаржуваній постанові вказано, що під час розгляду справи досліджено докази у справі, а саме повістка № 2531647, кваліфікований електронний підпис в якій накладено керівником сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 07.10.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 необхідно було 20.02.2024 о 14 год прибути до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 вважає, що оскаржувана постанова містить істотні суперечності щодо фактичних обставин вчинення адміністративного правопорушення, оскільки на першому аркуші постанови вказано про виклик його до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 на 05.03.2025, у той час як на другому аркуші постанови вказано про необхідність його прибуття до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 на 20.02.2024 на 14 годину.

Крім того, з трекінгу поштового відправлення 06 102 199 928 50 через веб-сайт Укрпошти убачається, що вказане поштове відправлення прийняте у відділенні поштового зв`язку: 05300 м. Київ 08.01.2025. В подальшому, 10.01.2025 вказане поштове відправлення прибуло до відділення поштового зв`язку: АДРЕСА_2 (обслуговується пересувним відділенням за адресою та графіком надання послуг у населеному пункті).

Згідно трекінгу поштового відправлення 06 102 199 928 50 повернення відправнику (одержувач відсутній за вказаною адресою) відбулось 25.01.2025 у поштовому відділення 22644 с. Кошлани, а 28.01.2025 в селищі Оратів поштове відправлення 06 102 199 928 50 вручено одержувачу.

Позивач зазначає, що не знав та не міг знати про виклик його до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , він не отримував вищевказаної повістки та не міг її отримати, а відомості, вказані в протоколі від 17.03.2025 № 201 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та у оскаржуваній постанові щодо формування, підписання електронної повістки № 2531647 та її відправлення 20.02.2025 на його адресу поштовим відправленням 06 102 199 928 50 не відповідають дійсності та спростовуються трекінгом поштового відправлення 06 102 199 928 50, відповідно до якого вказане поштове відправлення відправлено 08.01.2025, однак не 20.02.2025.

Таким чином, про виклик до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 за повісткою позивач ОСОБА_1 дізнався лише 17.03.2025, після фактичного прибуття до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 та в день складання відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення.

Відтак, інформація, викладена в оскаржуваній постанові про те, що поштове відправлення було повернуто, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою та дати здійснення такого відправлення, не відповідає дійсності, а тому позивач вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки відомості, вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові є суперечливими, не відповідають фактичним обставинам справи, повістка не могла бути сформована йому поштовим відправленням 06 102 199 928 50, оскільки згідно трекінгу вказаного поштового відправлення, зазначене відправлення відправлено у м. Києві 08.01.2025, тобто за півтора місяця від дати підписання повістки, та у зв`язку з розбіжностями, зазначеними в оскаржуваній постанові, із фактичними обставинами справи, постанова підлягає скасуванню.

Окрім того, оскаржуваною постановою також було зазначено, що позивач не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації. затвердженого Верховною Радою України, а саме з 18.05.2024 по 16.07.2024, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника. військовозобов`язаного, резервіста або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, чим порушив правила військового обліку.

Із даною постановою позивач не погоджується та вважає, що вона є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки, притягуючи позивача до відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, відповідачем не було враховано примітку до ст. 210 КУпАП, згідно якої відповідач зобов`язаний був отримати відомості про місце реєстрації позивача із Державного реєстру міграційної служби, яким ведеться реєстр місця проживання та місця реєстрації всіх військовозобов`язаних осіб, в т.ч. і місця проживання позивача, та відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП не мав права застосовувати до позивача положення ст. ст. 210, 210-1 КУпАП. Позивач вважає, що є особою, відомості про зареєстроване місце проживання якої відомі ТЦК та СП, у зв`язку із наявними даними про його зареєстроване місце проживання у державних реєстрах.

Окрім того, позивач вважає, що тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного від 21.06.2019 підтверджено, що він перебуває на військовому обліку, тобто що відповідач володіє щодо нього обліковими даними.

Разом з тим, позивач зазначає, що інформація про нього наявна в інформаційно-комунікаційних системах, реєстрах держателями яких є державні органи, зокрема відомості про нього наявні в Єдиному демографічному реєстрі, Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та інших реєстрах. Тобто, відповідач мав змогу отримати персональні дані позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, а тому притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3. ст. 210 КУпАП є протиправним.

Також в оскаржуваній постанові не вказано, які саме конкретно відомості про себе (персональні дані) позивач був зобов`язаний уточнити і не уточнив, а отже, не в повному обсязі викладено суть (об`єктивну сторону) адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. При цьому, зі змісту оскаржуваної постанови не убачається, на підставі яких саме доказів відповідач дійшов висновку про порушення позивачем абз. 6 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

З матеріалів справи не вбачається, що відповідачем вживалися заходи щодо отримання персональних відомостей позивача в порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося.

Позивач зазначає, що законодавець чітко визначив умову, за якої, зокрема, положення статті 210 КУпАП не застосовуються, а саме: за наявності можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями (розпорядниками) яких є державні органи.

Окрім того, відповідачем не враховано, що оновити свої дані з 18.05.2024 по 16.07.2024 позивач не мав змоги, оскільки 30.04.2024 травмував праву ногу та лікувався з даного приводу, що підтверджується консультативним висновком спеціаліста Оратівської лікарні планового лікування, відповідно до якого йому рекомендовано іммобілізація, тобто знерухомлення, правого колінного суглобу та медикаментозне лікування.

Крім того, позивач зазначає, що з 18.05.2024 по 16.07.2024 та в подальшому він здійснював догляд за двома малолітніми дітьми ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки його дружина ОСОБА_2 після народження дитини вийшла на роботу 06.06.2024 та залишити дітей не було з ким.

Оновити свої дані з 18.05.2024 по 16.07.2024 через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (мобільний додаток «Резерв+») позивач також не мав змоги, оскільки користувався кнопковим мобільним телефоном, на який неможливо було встановити вказаний додаток через застарілість та технічні характеристики вказаного пристрою. Придбати більш сучасний мобільний телефон позивач не мав змоги через скрутне матеріальне становище.

Позивач зауважує, що не уникає явки до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 21.06.2019 перебуває на військовому обліку. В березні 2025 року ним за направленням сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 пройдено військово-лікарську комісію, на даний час він має відстрочку від призову після проведеного оперативного лікування.

За вказаних обставин, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову № 1809 про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП та ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, винесеної 25.03.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 , якою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17 000,00 гривень та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 07.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 141/282/25, призначено справу до розгляду на 17.04.2025, витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_5 матеріали адміністративних справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 210 КУпАП та ч.3 ст. 210-1 КУпАП, за наслідками розгляду яких начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 було винесено постанову № 1809 від 25.03.2025 про накладення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП та ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а також інформацію щодо можливості/неможливості отримання відомостей щодо персональних даних позивача ОСОБА_1 шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи із зазначенням інформації (відомостей) про те, які військово-облікові дані позивача ОСОБА_1 не були оновлені.

17.04.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача Бойко О.І. надійшов відзив на позовну заяву від 17.04.2025, згідно якого відповідач заперечує проти позову та вважає, що зазначений позов є безпідставним, а викладені в ньому доводи підлягають відхиленню.

В обґрунтування відзиву щодо обставин правопорушення за ст. 210 КУпАП гр. ОСОБА_1 зазначено, що 17.03.2025 під час перебування ОСОБА_1 у сьомому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлено порушення правил військового обліку, а саме: позивач не уточнив у встановлений законодавством строк персональні дані. За фактом вчинення правопорушення головним спеціалістом відділення обліку мобілізаційної роботи сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 було складено протокол за № 202 відносно громадянина ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Об`єктивна сторона правопорушення порушення правил військового обліку, а саме не уточнення протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, своїх персональних даних через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Так, позивач не уточнив у встановлений законом строк свої персональні дані. Строк 60 днів, визначається відповідно до Закону України №2232- ХІІ, як з 19.05.2024 по 17.07.2024. Відповідно відомостей АІТС Оберіг, позивач перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник відповідача зазначає, що 10.05.2024 за № 523дск Кабінетом Міністрів України було затверджено Порядок ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яким встановлено 90 днів для держателів реєстрів, баз (банків) даних на укладення з Міністерством оборони України договорів про взаємодію з Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Доступ до Державного реєстру виборців було отримано Міністерством оборони у 2018 році, до реєстрів ДПІ протягом листопада 2024 року, доступ до медичних даних Електронної системи охорони здоров`я отримано з 01.04.2025.

Представник відповідача звертає увагу суду, що законодавцем зазначено, що у разі можливості отримання даних ТЦК з інших інформаційних реєстрів/систем. При розгляді також потрібно зауважити, що дані, які були підтягнуті з реєстрів містили суперечливу інформацію та вимагали перевірки і підтвердження з боку громадян. Тому, законодавцем було встановлено, як обов`язок громадянина, оновлення персональних даних. Відтак, на день встановлення законом терміну на оновлення персональних даних, а також на день складення протоколу № 202 такої можливості у ІНФОРМАЦІЯ_2 не було.

Отже, протоколом № 202 від 17.12.2024 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП було зафіксовано правопорушення порушення ОСОБА_1 правил військового обліку в частині неуточнення протягом 60 днів з дня набрання чинності указу Президента України про оголошення мобілізації, затвердженого Верховною Радою України, своїх персональних даних через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Щодо обставин правопорушення за ст. 210-1 КУпАП гр. ОСОБА_1 представником відповідача зазначено, що 05.03.2025 року о 14 год. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , у строк вказаний у повістці, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 та не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_2 про причини не прибуття за повісткою.

Згідно п. 28 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (далі Порядок №560) виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки.

Повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (п. 30 Порядку №560). Повістки, сформовані за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, можуть централізовано друкуватися і надсилатися військовозобов`язаним та резервістам засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення (п. 30-2 Порядку №560).

Отже, 20.02.2025 була сформована Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів електронна повістка № 2531647 на ім`я військовозобов`язаного ОСОБА_1 , електронний підпис накладено начальником сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , де позивач перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних. Електронна повістка направлена до АТ Укрпошта. АТ «Укрпошта», повістку № 2531647 рекомендованим листом 069 з повідомленням та описом вкладення направлено за задекларованою позивачем адресою АДРЕСА_3 . Відповідно довідки АТ Укрпошта, поштове відправлення 321 повернуто до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки адресат відсутній за вказаною адресою. Причина повернення поштового відправлення підтверджується трекінгом АТ «Укрпошта».

Відповідно підпункту 2 п. 41. Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є:

- день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відтак, виходячи з вищезазначених положень Постанови № 560, позивач був належним чином повідомлений про виклик до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 на 14 год. 05.03.2025. Позивач не виконав вимоги мобілізаційного законодавства та проігнорував виклик до ТЦК та СП, не прибувши 05.03.2025 року на 14-00 до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2

Представник відповідача зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_7 є відокремленим підрозділом органу військового управління і не надає послуги поштового зв`язку, а також на те, що АТ «Укрпошта» не є стороною справи № 141/282/25. Тому обставини прийняття, направлення, вручення/невручення та повернення поштового відправлення можуть бути досліджені лише з особою, яка відповідно чинного законодавства наділена повноваженнями на вчинення певних дій.

В зв`язку з тим, що позивач не прибув за повісткою до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , АІТС « ІНФОРМАЦІЯ_8 » було автоматично сформовано звернення до національної поліції про доставлення ОСОБА_1 до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 для складення адміністративного протоколу. 17.03.2025 року відповідальним працівником сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Отже, протоколом про адміністративне правопорушення № 201 від 17.03.2025 було зафіксовано правопорушення неприбуття до сьомого відділу військовозобов`язаного ОСОБА_1 за повісткою у встановлений в ній строк, а саме 05.03.2025 року

Представник відповідача зауважує, що ч. 3 ст. 210 КУпАП було застосовано у зв`язку з тим, що в Україні триває особливий період, який розпочався 18.03.2014 відповідно до Указу Президента України № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Також представник відповідача зазначає, що від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

При розгляді справи було досліджено матеріали справ з адміністративного провадження за протоколами № 201, складеного за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, та № 202 від 17.03.2025, складеного за ч. 3 ст. 210 КУпАП, щодо ОСОБА_1 та відповідно до ст. 36 КУпАП адміністративні матеріали було об`єднано в одну справу

Відповідно, справу про адміністративне правопорушення було розглянуто 25 березня 2025 року та начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_3 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № 1809.

Позивач був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Позивачем на день розгляду справи не було надано заяв/клопотань щодо порядку розгляду справи, а також не надано жодних доказів, що спростовують обставини не оновлення персональних даних відповідно вимог законодавства. На підставі доказів, які містяться у справі, начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 прийшов до висновку про наявність складу правопорушень в діях позивача, передбачених ч. 3 ст. 210 та ч. 3 ст. 2101 КУпАП та було винесено постанову № 1809 про визнання громадянина ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 17000 грн.

Отже, постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 № 1809 від від 25.03.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210, ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, згідно якої на гр. ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн, винесено в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, Кодексом України про адміністративні правопорушення та законами України.

Відтак, представник відповідача вважає, що жодних правових підстав для визнання оскаржуваної постанови № 1806 від 25.03.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП та за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП протиправною та скасування її немає, свободи та інтереси позивача по даному адміністративному позову відповідачем порушено не було.

Враховуючи вказані обставини, представник відповідача вважає вимоги позовної заяви безпідставними, а тому просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Судове засідання, призначене на 17.04.2025, не відбулось та було відкладено на 01.05.2025, у зв`язку із неявкою сторін та надання судом можливості позивачу ознайомитись із відзивом на позов.

30.04.2025 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив від 30.04.2025, зі змісту якої убачається, що перелік персональних даних міститься у ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників,військовозобов`язаних та резервістів». Однак, у вказаній статті є досить широкий перелік даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а в оскаржуваній постанові у справі про притягнення до адміністративної відповідальності № 1809 від 25.03.2025 та в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення не вказано, які саме дані позивач зобов`язаний був уточнити, тобто фабула правопорушення не є конкретною.

Позивач зазначає, що його персональні дані, передбачені ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» відповідачу давно відомі, оскільки він перебуває на обліку у відповідача, що підтверджується тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного від 21.06.2019, тобто відповідач в період з 18.05.2024 по 16.07.2024 та на день притягнення позивача до адміністративної відповідальності володів його актуальними даними та мав доступ до них.

Водночас, представник відповідача помилково ототожнює необхідність уточнення в період з 18.05.2024 по 16.07.2024 персональних даних, до яких зокрема відносяться дані про придатність/непридатність до військової служби, з проходження військово-лікарської комісії.

Позивач зазначає, що вибір способу уточнення даних (у разі їх зміни або невідповідності) є правом військовозобов`язаного. Оскільки законодавцем передбачено оновлення даних військовозобов`язаним через центр надання адміністративних послуг та/або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста проходження військовозобов`язаними військово-лікарських комісій у данному випадку не потребується.

Зокрема, у випадку оновлення даних через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста у вказаному кабінеті в графах «Постанова ВЛК» та «Дата ВЛК» вказуються прочерки «-». В протилежному випадку, законодавцем не передбачалось би можливості оновлення даних через центр надання адміністративних послуг та/або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

У відзиві представник відповідача зазначає, що дані щодо позивача, які були підтягнуті з реєстрів містили суперечливу інформацію та вимагали перевірки та підтвердження громадянином.

Однак, в даному випадку вказаний довід представника відповідача не підтверджений жодним доказом, не вказано дані якого реєстру суперечать даним іншого реєстру.

Всупереч положенням ч. 2 ст. 77 КАС України представником відповідача не надано доказів, що в період з 18.05.2024 по 16.07.2024 або 17.03.2025 та 25.03.2025 посадові особи відповідача намагався отримати такі дані щодо позивача (здійснювали запити, пошук по базах, реєстрах) та була виявлена хоч якась суперечлива інформація.

Позивач зауважує, що відповідач мав можливість отримати відомості про його персональні дані із Державного реєстру міграційної служби, Єдиного демографічного реєстру, Державного реєстру актів цивільного стану громадян та інших реєстрах шляхом електронної інформаційної взаємодії з такими реєстрами, однак його представник в період з 18.05.2024 по 16.07.2024 навіть не намагався отримати такі дані щодо нього, натомість при його явці 17.03.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_2 складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 210 та ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а постановою № 1809 від 25.03.2025, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , його притягнуто до адміністративної відповідальності за вказані адміністративні правопорушення.

Щодо обставин вчинення правопорушення за ст. 210-1 КУпАП позивач зазначає, що доводи представника відповідача, зазначені у відзиві щодо направлення по Укрпошті 20.02.2025 електронної повістки № 2531647 на його ім я рекомендованим листом 069 з повідомленням та описом вкладення на задекларовану ним адресу АДРЕСА_3 , суперечать змісту протоколу № 201 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 17.03.2025, змісту постанові у справі про притягнення до адміністративної відповідальності № 1809 від 25.03.2025 та фактичним обставинам справи.

Як убачається зі змісту протоколу № 201 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 17.03.2025, у ньому при викладенні обставин правопорушення, зазначено, що електронна повістка була сформована та підписана керівником сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 20.02.2025 та рекомендованим поштовим відправленням 06 102 199 928 50, надіслана на поштову адресу 22600, АДРЕСА_1 .

Позивачем додано до адміністративного позову трекінг поштового відправлення 06 102 199 928 50 з офіційного веб-сайту Укрпошти, з якого вбачається, що вказане поштове відправлення прийняте у відділенні поштового зв`язку: 05300, м. Київ 08.01.2025. В подальшому, 10.01.2025 вказане поштове відправлення прибуло до відділення поштового зв`язку: АДРЕСА_2 (обслуговується пересувним відділенням за адресою та графіком надання послуг у населеному пункті).

Згідно трекінгу поштового відправлення 06 102 199 928 50 повернення відправнику (одержувач відсутній за вказаною адресою) відбулось 25.01.2025 у поштовому відділення 22644 с. Кошлани, а 28.01.2025 в селищі Оратів поштове відправлення 06 102 199 928 50 вручено відправнику).

Таким чином, з урахуванням зазначеного часу відправлення (08.01.2025) номеру поштового відправлення 06 102 199 928 50 та часу його повернення (28.01.2025) електронна повістка від 20.02.2025 не могла бути відправлена вказаним поштовим відправленням, оскільки таке відправлення відправлене раніше, ніж сформована та підписана повістка.

Крім того, в оскаржуваній постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності № 1809 від 25.03.2025 вказано, що під час розгляду справи досліджено докази по справі, а саме повістка № 2531647, кваліфікований електронний підпис, в якій накладено керівником сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 07.10.2024, відповідно до якої позивачу необхідно було 20.02.2024 о 14 годині прибути до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 . Електронна повістка рекомендованим поштовим відправленням 06 102 199 928 50 надіслана на поштову адресу НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Зважаючи на той факт, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності здійснено посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 25.03.2025, позивач вважає, що вказані особи після такого притягнення не вправі змінювати на шкоду йому фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення.

Крім того, посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_2 також не мають права додатково відшукувати ті докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, яких не існувало на час притягнення позивача до адміністративної відповідальності, адже суд має перевірити саме правильність кваліфікації правопорушення, компетенцію особи та достатність доказів, існуючих на день притягнення особи до адміністративної відповідальності

Позивач зазначає, що використання даних трекінгу Укрпошти є поширеним в судовій практиці, зокрема при вирішенні питань про дату отримання поштових відправлень.

За вказаних обставин, враховуючи, що провадження у справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом лише в межах фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та на підставі наданих доказів, а вихід за вказані межі є недопустимим, позивач вважає, що надані представником відповідача по даній справі докази не підтверджують обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові.

Також позивач вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з достатньою повнотою не з`ясовано факт та обставини вчинення адміністративного правопорушення, питання його винуватості у вчиненні правопорушення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а вчинення ним адміністративних правопорушень не підтверджується достатніми доказами. Відповідачем не доведено правомірність винесення постанови відносно позивача, а доводи представника відповідача суперечать фактичним обставинам справи, вимогам КУпАП та КАС України.

На підставі викладеного, позивач ОСОБА_1 просить суд врахувати вказані доводи при розгляді адміністративної справи та задовольнити адміністративний позов, а також розгляд справи здійснювати у його відсутність.

Інших заяв чи клопотань від сторін у справі № 141/262/25 до суду не надходило.

Згідно ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи № 141/282/25, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить наступних висновків.

Як убачається із відомостей, що містяться у матеріалах адміністративної справи про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП та за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , перебуває на обліку у сьомому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 (Оратів). Також з 07.03.2025 ОСОБА_1 перебував у розшуку, у зв`язку з неприбуттям за викликом у ТЦК та СП у строк та місце зазначені в повістці (ст. 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію").

Згідно тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 21.06.2019, ОСОБА_1 обмежено придатний до в/с ст. 45г, 64в Нак.МОУ №402-08, призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_9 зарахований у запас, взятий на військовий облік 21.06.2019 та підлягає повторному переосвідченню 18.06.2024.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 21.03.2025 № 2025-0321-1513 ОСОБА_1 тимчасово непридатний до військової служби. Дата переогляду 21.05.2025.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 , останній перебував у стаціонарі з 11.03.2025 по 19.03.2025, лікувальні і трудові рекомендації нагляд ЛЗПСМ. Обмеження фізичних навантажень на 2 місяці.

Відповідно до повістки № 2531647, підписаної 20.02.2025 шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що проживає за адресою АДРЕСА_3 , належить з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 (Оратів) 05.03.2025 о 14:00 год для уточнення даних.

Згідно довідки ф. 20 поштове відправлення 06 102 320 743 21 повернуто і вручено адресату (відправнику) 26.02.2025. Причина повернення - адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до протоколу № 201 від 17.03.2025 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, складеного головним спеціалістом відділення обліку мобілізаційної роботи сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_4 , громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , порушив вимоги абзацу 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзац 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та пп. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, а саме 05.03.2025 ОСОБА_1 у строк, вказаний у повістці № 2531647, не прибув до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 та не повідомив сьомий відділ ІНФОРМАЦІЯ_2 про причини не прибуття за повісткою. Електронна повістка була сформована і підписана начальником сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 20.02.2025 та рекомендованим поштовим відправленням 06 102 199 928 50 надіслана на поштову адресу АДРЕСА_4 . Відповідно до довідки АТ «Укрпошта» поштове відправлення повернулося по причині, що адресат відсутній за вказаною адресою. Не прибуття за повісткою у встановлений в ній строк є порушенням мобілізаційного законодавства.

У протоколі № 201 від 17.03.2025 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП зазначено, що за порушення вимог мобілізаційного законодавства передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 210-1 КУпАП та враховуючи, що з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію» та до цього часу в Україні діє особливий період, громадянин ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Також у протоколі № 201 від 17.03.2025 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год 00 хв 25 березня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , каб. 4, розташованому за адресою: АДРЕСА_5 .

Поряд з цим, із вказаного протоколу убачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений із його змістом та надав письмові пояснення, зокрема, пояснив, що не визнає своєї вини у вчиненому правопорушенні, у зв`язку з тим, що не отримував повістки, про її існування йому не було відомо. Контактні дані він не оновлював. Проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Також відповідно до протоколу № 202 від 17.03.2025 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, складеного головним спеціалістом відділення обліку мобілізаційної роботи сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_4 , громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , порушив вимоги абзацу 6 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та абзац 4 підпункту 101 пункту 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, а саме ОСОБА_1 не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, а саме з 18 травня по 16 липня 2024 року, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

У протоколі № 202 від 17.03.2025 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП зазначено, що за порушення правил військового обліку передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 210 КУпАП та враховуючи, що з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію» та до цього часу в Україні діє особливий період, громадянин ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Також у протоколі № 202 від 17.03.2025 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год 00 хв 25 березня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , каб. 4, розташованому за адресою: АДРЕСА_5 .

Поряд з цим, із вказаного протоколу убачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений із його змістом та надав письмові пояснення, зокрема, пояснив, що у зв`язку із необізнаністю з 18.05.2024 по 16.07.2024 не оновив свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет військовозобов`язаного або у ТЦК та СП. Вину свою не визнає. При винесенні постанови проситься взяти до уваги те, що він в період, наданий законодавством для оновлення даних, він здійснював догляд за двома неповнолітніми дітьми 4-х річного віку та 3-х місячної дитини, оскільки його дружина з 06.06.2024 вийшла на роботу на повний робочий день.

Як убачається з постанови № 1809 від 25.03.2025 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП та ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_3 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , установив, що згідно відомостей, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення за № 201 від 17.03.2025, ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзац 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та пп. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, а саме 05.03.2025 ОСОБА_1 у строк, вказаний у повістці № 2531647, не прибув до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 та не повідомив сьомий відділ ІНФОРМАЦІЯ_2 про причини не прибуття за повісткою. Електронна повістка була сформована і підписана начальником сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 20.02.2025 та рекомендованим поштовим відправленням 06 102 199 928 50 надіслана на поштову адресу АДРЕСА_4 . Відповідно до довідки АТ «Укрпошта» поштове відправлення повернулося по причині, що адресат відсутній за вказаною адресою. Не прибуття за повісткою у встановлений в ній строк є порушенням мобілізаційного законодавства.

Також згідно відомостей зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення за № 283 від 17.03.2025, ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу 6 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та абзац 4 підпункту 101 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, а саме ОСОБА_1 не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, чим порушив правила військового обліку.

За порушення правил військового обліку передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 210 КУпАП та враховуючи, що з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію» та до цього часу в Україні діє особливий період, громадянин ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Постановою № 1809 від 25.03.2025 об`єднано в одну справу про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та за ч. 3 ст. 210 КУпАП щодо ОСОБА_1 на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, гр. ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 210 КУпАП та ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді накладення штрафу в розмірі 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень).

Вважаючи постанову № 1809 від 25.032025 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП та ч. 3 ст. 210-1 КУпАП протиправною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, у зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження вини позивача, ОСОБА_1 згідно поданого позову просить її скасувати.

Визначаючись щодо заявлених вимог та установлених обставин, суд керується наступним.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року, ухваленого за поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією в межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6 Основного Закону України).

Згідно ст. 19 Конституції Україниправовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією Українита законами України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу, у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законості.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 210 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, який полягає у порушенні призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Відповідно до ч. 3 вказаної статті настає відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Разом з тим, диспозиція ч. 1 ст. 210-1 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, який полягає у порушенні законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Відповідно до ч. 3 вказаної статті настає відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Суд зазначає, що особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час.

Отже, станом на 25.03.2025 (дата розгляду справи про адміністративні правопорушення) діяв особливий період.

Статтею 235 КУпАП визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 41(крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Так, 18.05.2024 в Законі України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ частина 10 статті 1 викладена в новій редакції та визначає, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

Як убачається зі змісту оскаржуваної постанови № 1809 від 25.03.2025, позивач порушив абзац 3 та абзац 6 ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", згідно якого громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів, а також виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Також згідно другого абзацу ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», порушення якого ставиться у вину позивачу, громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Окрім того, пп. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, порушення якого ставиться у вину позивачу, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Також у абз. 4 пп. 101 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, порушення якого ставиться у вину позивачу, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Поряд з цим, з 18.05.2024 з набранням чинності Закону №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», статтю 210-1 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме встановлено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, тобто було посилено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Крім того, з 18.05.2024 з набранням чинності Закону №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», статтю 210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме встановлено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період, тобто було посилено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Таким чином, з 18 травня 2024 року встановлено обов`язок громадянам України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством та введено норму, яка передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в умовах особливого періоду.

Як установлено судом та убачається з матеріалів справи № 141/282/25, позивач ОСОБА_1 всупереч положень, визначених абзацом 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзацом 2 ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та пп. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, 05.03.2025 ОСОБА_1 у строк, вказаний у повістці № 2531647, не прибув до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 та не повідомив сьомий відділ ІНФОРМАЦІЯ_2 про причини не прибуття за повісткою. Електронна повістка була сформована і підписана начальником сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 20.02.2025 та рекомендованим поштовим відправленням 321 надіслана на поштову адресу АДРЕСА_4 . Відповідно до довідки АТ «Укрпошта» поштове відправлення повернулося по причині, що адресат відсутній за вказаною адресою. Не прибуття за повісткою у встановлений в ній строк є порушенням мобілізаційного законодавства.

Так, згідно абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до п. 1 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16 травня 2024 року, цей Порядок визначає, у тому числі, процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи, процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та ін.

Пунктом 303 Порядку №560 від 16 травня 2024 року визначено, що у разі надсилання повістки, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення, на такому відправленні повинні зазначатися штриховий кодовий ідентифікатор оператора поштового зв`язку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається повістка.

В описі вкладення зазначається інформація про найменування поштового відправлення, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається поштове відправлення, найменування вкладення із кількістю аркушів, власне ім`я та прізвище керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, інформація про дату накладення кваліфікованого електронного підпису.

Згідно абзаців 1-4 п. 34 Порядку №560 від 16 травня 2024 року повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Відповідно до п. 41 Порядку №560 від 16 травня 2024 року належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Згідно пункту 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009, рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Так, як убачається з матеріалів справи, зокрема з роздруківки трекінгу поштового відправлення за номером 06 102 199 928 50, котрий зазначено у протоколі № 201 від 17.03.2025 про адміністратвине правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та у постанові № 1809 від 25.03.2025 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП та ч.3 ст. 210-1 КУпАП, зазначене поштове відправлення було 08.01.2025 прийнято у поштовому відділенні м. Київ, а 24.01.2025 було повернуто відправнику, оскільки одержувач був відсутній за вказаною адресою ( 22644 с. Кошлани (обслуговується пересувним відділенням за адресою та графіком надання послуг у населеному пункті)). Однак, в подальшому, 28.01.2025 вручено одержувачу в с-ще Оратів, поштовий індекс 22600.

Натомість, як установлено судом, з роздруківки трекінгу поштового відправлення за номером 321 (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html) убачається, що зазначене поштове відправлення було 22.02.2025 прийнято у поштовому відділенні м. Київ, а 26.02.2025 було повернуто відправнику, оскільки одержувач був відсутній за вказаною адресою. Однак, в подальшому, 26.02.2025 вручено одержувачу в с-ще Оратів, поштовий індекс 22600.

Відтак, з урахування фактичних обставин справи № 141/282/25, приймаючи до уваги, що повістку № 2531647 про виклик ОСОБА_1 на 05.03.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_2 було підписано 20.02.2025, та з огляду на той факт, що на конверті і рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення зазначена дата подання 19.02.2025, а у описі вкладення у графі «дата документу» зазначено 20.02.2025, суд доходить висновку про те, що доводи відповідача в тій частині, що повістка № 2531647 від 05.03.2025 була надіслана за належною адресою місцеперебування позивача, приймаються судом до уваги, оскільки відповідають фактичним обставинам й матеріалам адміністративної справи.

Щодо невірного зазначення у протоколі № 201 від 17.03.2025 про адміністратвине правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та у постанові № 1809 від 25.03.2025 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП та ч. 3 ст. 210-1 КУпАП поштового відправлення за номером 06 102 199 928 50 замість вірного НОМЕР_3 суд зазначає, що це є фактично опискою, яка підтверджується долученими до відзиву матеріалами, зокрема конвертом, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та описом вкладення до рекомендованного поштового відправлення, на яких зазначено номер відправлення 321.

Також суд зазначає, що підписану 20.02.2024 начальником сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 електронну повістку № 2531647 про виклик ОСОБА_1 до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 на 05.03.2025, було направлено позивачу 22.02.2025 засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення за адресою АДРЕСА_1 , тобто у передбачений абзацом 3 пункту 34 Порядку №560 від 16 травня 2024 року десятиденний термін до дня явки, оскільки с-ще Оратів не є адміністративним центром області, а є адміністративним центром територіальної громади.

Виключно невірне зазначення у протоколі № 201 від 17.03.2025 про адміністратвине правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та у постанові № 1809 від 25.03.2025 номеру поштового відправлення - 06 102 199 928 50 замість вірного 321, не спростовує факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, в сукупності з наданими відповідачем доказами, та не може слугувати правовою підставою для скасування спірної постанови № 1809 від 25.03.2025 в цій частині.

За вказаних обставин, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки він у строк, вказаний у повістці № 2531647, не прибув до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 та не повідомив сьомий відділ ІНФОРМАЦІЯ_2 про причини не прибуття за повісткою, своїми діями порушив законодавство про мобілізацію, вчинивши вказане правопорушення в особливий період.

Поряд з цим, суд зауважує, що згідно фактичних обставин справи №141/282/25, метою виклику ОСОБА_1 , яку зазначено у повістці № 2531647 від 20.02.2025, є уточнення даних.

Також як установлено судом та убачається з матеріалів справи № 141/282/25, позивач ОСОБА_1 всупереч положень, визначених частиною 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та абзацу 6 пп.101 п. 1 Додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України (а саме з 19.05.2024 по 17.07.2024), свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, що не заперечується самим позивачем.

Аналізуючи наявні у справі № 141/282/25 докази та фактичні обставини, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 також наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, оскільки він не уточнив свої дані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, своїми діями порушив правила військового обліку, вчинивши вказане правопорушення в особливий період.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах КАС ВС від 08.11.2018 по справі № 201/12431/16-а, від 23.10.2018 р. по справі № 743/1128/17, від 15.11.2018 по справі № 524/5536/17.

Статтями 245-246 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у справі № 520/2261/19 зазначила, що обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Зокрема, досліджуючі наявні у справі № 141/282/25 матеріали, судом установлено, що належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених у оспорюваній постанові № 1809 від 25.03.2025, у тому числі доказів поважності неприбуття до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк, вказаний у повістці № 2531647, та неповідомлення сьомого відділ ІНФОРМАЦІЯ_2 про причини не прибуття за повісткою, а також доказів щодо поважності пропуску визначеного строку 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України (а саме з 18.05.2024 по 17.07.2024), уточнення своїх персональних дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, позивачем суду не було надано, а висловлено лише власні суб`єктивні припущення та твердження, що зводяться до незгоди із винесеною постановою.

Окрім цього, суд зауважує, що у поданому до суду адміністративному позові та у відповіді на відзив позивачем жодним чином не спростовано факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а саме порушення правил військового обліку, яке вчинено в особливий період, а також адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме порушення законодавства про мобілізацію.

Доводи позивача в тій частині, що положення статті 210 КУпАП до нього не застосовуються, оскільки відповідач може отримати його персональні дані шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями (розпорядниками) яких є державні органи, суд до уваги не приймає, оскільки доказів того, що уся повна й актуальна інформація про персональні дані позивача, у тому числі як військовозобов`язаного, містилася у відповідних інформаційно-комунікаційних системах, реєстрах, базах даних до 18.05.2024 матеріали справи № 141/282/25 не містять та позивачем суду не надано.

Поряд з цим, суд зауважує, що догляд за малолітніми дітьми не відносить до поважних причин, які зумовлюють неможливість вчасно уточнити позивачем, як військовозобов`язаним, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, на підставі прямої норми Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Отже, за вказаних обставин, викладені у адміністративному позові та у відповіді на відзив доводи позивача повністю спростовуються наданим відповідачем відзивом на позов, а також установленими судом обставинами справи та відповідними висновками суду.

Враховуючи наведені фактичні обставини справи № 141/282/25, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 містилися ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 210 КУпАП та ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а тому суб`єктом владних повноважень правомірно складено щодо нього протокол № 202 від 17.03.2025, та, відповідно, протокол № 201 від 17.03.2025 про адміністративні правопорушення за вказаними статтями КУпАП, зміст яких не суперечить нормам законодавства України.

Відтак, посадова особа при винесенні спірної постанови № 1809 від 25.03.2025 діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому правових підстав для її скасування та визнання протиправною немає.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Також суд зауважує, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З огляду на зазначені фактичні обставини справи № 141/282/25, суд доходить висновку, що правові підстави для задовлення позову відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в силу ст. 139 КАС України та з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, суд не вбачає підстав для відшкодування понесених позивачем витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 73 - 77, 90, 94, 139, 242-246, 250, 255, 286, 292, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

2. Копію рішення суду направити сторонам у справі.

Рішення суду оформлено та виготовлено 06.05.2025.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_11 ( АДРЕСА_6 ).

Суддя С.В. Климчук