Справа № 385/474/25
Суддя: ГРИШАК А. М.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №385/474/25
Провадження № 2-а/385/7/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2025 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Гришака А.М.,

з участю секретаря судового засідання Зеленко О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін у судове засідання за наявними матеріалами справи) в залі судових засідань Гайворонського районного суду Кіровоградської області в м. Гайвороні Кіровоградської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ББА №579747 від 04.04.2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ББА № 579747 від 04.04.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

В обґрунтування позову покликається на те, що 04 квітня 2025 року відносно нього поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Кіровоградській області сержантом поліції Стусом Антоном Дмитровичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 579747 про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом АІМА, без номерного знаку, не будучи у застебнутому мотошоломі, чим порушив п.п. г п.2.3 ПДР; не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме не отримував посвідчення водія А1 відповідної категорії на мопед, чим порушив п.п. а п. 2.1 ПДР; відсутній поліс обов`язкового страхування, чим порушив п.п. г п.2.1, дані правопорушення об`єднані відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП. Вказаною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн.

З постановою поліцейського СРПП Гайворонського відділу поліції про скоєння адміністративного правопорушення не згоден, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення і вина не доведена.

04 квітня 2025 року о 16:25 год. в м. Гайворон по вул. Центральна позивач керував не мопедом, а електроскутером AIMА МЗ, потужністю 1200 Вт., який відноситься до електроскутерів потужністю до 3 кВт, за своїми характеристиками прирівнюється до електровелосипеду та не потребує наявності посвідчення водія та реєстрації у сервісному центрі МВС. Про зазначені обставини повідомив працівників поліції, а саме: що електроскутер, який перебуває у його володінні має потужність менше 3 кВт, не належить до категорії механічних транспортних засобів та відповідно не передбачає необхідності водію мати при собі посвідчення водія та реєстраційний документ.

У відповідності до вимог п.п. 2.1, 30.1, 2.3 ПДР підставою для обов`язкової наявності вказаних документів (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб) є віднесення транспортного засобу до категорії механічний транспортний засіб. А наявність шолому обов`язкова для мопедів і мотоциклів, які також є механічними транспортними засобами.

Правилами дорожнього руху розмежовані поняття механічний транспортний засіб та транспортний засіб, різниця між якими полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна. Транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша, ніж 3 кВт. В іншому випадку транспортний засіб не буде вважатися механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом. З порівняння понять транспортний засіб, механічний транспортний засіб та мопед вбачається, що мопед є різновидом механічного транспортного засобу, який є двоколісним, має двигун внутрішнього згорання з робочим об`ємом 50 куб см. або електродвигун потужністю від 3 до 4 кВт.

Вважає, що оскільки його електроскутер за своїми технічними характеристиками не можна прирівнювати до мопедів або інших механічних транспортних засобів з електродвигуном потужністю від 3 кВт, вимоги, які встановлені для водіїв механічних транспортних засобів, не можуть бути застосовані до даного електроскутера.

Ураховуючи, що адміністративну відповідальність за порушення вимог п.2.1, п.2.3, п.30.1 ПДР може нести виключно водій механічного транспортного засобу, до якого електроскутер не належить, позивач вважає, що не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121, ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідачем не перевірено та не надано письмових доказів щодо технічних характеристик двигуна вказаної моделі електроскутера.

Будь-яких належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених частинами 5, 6 статті 121 та ч. 2 ст. 126 КУпАП, працівниками поліції до постанови не долучено. Дані обставини доводять відсутність вини у скоєні даного адміністративного правопорушення, оскільки відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 14.04.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін та надано строк для подачі відзиву, відповіді на відзив.

21.04.2025 року від ГУНП в Кіровоградській області надійшов відзив на позовну заяву. В якому відповідач зазначає, що вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, поліцейський оцінив всі обставини справи установлюючи під час розгляду справи, докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Стягнення застосоване без порушення в межах санкції частини 2 статті 126 КУпАП, за якою позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства. Постанова серії ББА № 579747 від 04.04.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно Позивача, винесена на підставі та в межах повноважень, наданих поліцейському, у спосіб, що передбачені Конституцію України та чинним законодавством України, за наявністю в діях Позивач складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КпАП України. Просить в позові відмовити повністю.

24.04.2025 року від відділення поліції №1 (м. Гайворон) Голованівського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області на адресу суду надійшли: копія адміністративної постанови серія ББА №579747 від 04.04.2025 та DVD диск (а.с.18-20).

Частиною першою та другою статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Суд зауважує, що вказаний перелік порядків, за якими здійснюється судочинство в адміністративних справах, є вичерпним.

Оскільки вказана справа є незначної складності і для неї пріоритетним є швидке вирішення, суд розглянув її в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, які визначені у ст. 268, 269, 271, 286 КАС України. В свою чергу вищенаведені положення КАС України не містять у собі заборони або обмежень на застосування правил, передбачених для спрощеного позовного провадження у ч. 5 ст. 262 КАС України, а саме щодо можливості розгляду справи без повідомлення сторін за наявними матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно із ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №579747 від 04.04.2025 року, винесеної поліцейським СРПП відділення поліції №1 (м. Гайворон) Голованівського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області сержантом поліції Стус А.Д., зафіксовано, що 04.04.2025 року о 16 год. 25 хв. в Кіровоградській області Голованівський р. м. Гайворон, вул. Центральна 16 керував ТЗ мопед Оне М3 д.н.з. б/н не має права керування відповідної категорії 2.1 а. не був одягнутий мотошолом під час руху на т.з. 2.3 в. При перевірці документів був відсутній поліс обов`язкового страхування 2.1 г, згідно ч. 2 ст. 36 дані правопорушення об`єднані. Скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.126 ч.2, ч. 5 ст. 121, ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено штраф в розмірі 3400 грн. (а.с.10).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини 9 статті 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР України) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно пп. «г» п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Згідно пп. «г» п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат Зелена картка (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування Зелена картка.

Відповідно до частини 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно частин 1, 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За визначенням ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, вичерпний перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.

Судовим розглядом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №579747 від 04.04.2025 року, винесеної поліцейським СРПП відділення поліції №1 (м. Гайворон) Голованівського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області сержантом поліції Стус А.Д., зафіксовано, що 04.04.2025 року о 16 год. 25 хв. в Кіровоградській області Голованівський р. м. Гайворон, вул. Центральна 16 керував ТЗ мопед Оне М3 д.н.з. б/н не має права керування відповідної категорії 2.1 а. не був одягнутий мотошолом під час руху на т.з. 2.3 в. При перевірці документів був відсутній поліс обов`язкового страхування 2.1 г, згідно ч. 2 ст. 36 дані правопорушення об`єднані. Скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.126 ч.2, ч. 5 ст. 121, ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено штраф в розмірі 3400 грн.

У пункті 7 постанови зазначено, що до постанови додаються велась безперервна відео фіксація на нагрудний відео реєстратор 077, однак відеозаписи адміністративного правопорушення, зазначені у спірній постанові, відповідачем до суду не надано.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.04.2018 року по справі №338/1/17, сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, без обґрунтування її доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що позивач не заперечує факт керування електроскутером марки Aima моделі М3 04.04.2025 рок о 16 год. 25 хв. по вул. Центральній, 76 в м. Гайворон, проте зазначає, що на його електроскутер, який обладнаний електродвигуном на 1200 вт, посвідчення водія не потрібно, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

З цього приводу суд зазначає наступне.

У пункті 1.10 ПДР України наведені терміни, що використовуються у ПДР України та мають наступні значення:

транспортний засіб - це пристрій призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів;

механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

З аналізу вищенаведених положень вбачається, що критерієм для розмежування понять «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» є наявність двигуна внутрішнього згорання або потужність електродвигуна. При цьому, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна перевищує встановлену п. 1.10 ПДР України межу у 3 кВт.

Згідно з п 2.13 ПДР України транспортні засоби належать до таких категорій, зокрема:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт;

А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше.

При цьому, мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт (пункт 1.10 Правил дорожнього руху).

Порівнявши поняття «транспортний засіб», «механічний транспортний засіб» та «мопед», суд дійшов до висновку, що мопед є різновидом механічного транспортного засобу, який є двоколісним, має двигун внутрішнього згорання з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю від 3 до 4 кВт. Отже, електроскутер можливо прирівняти до мопеду лише за наявності у нього електродвигуна потужністю від 3 до 4 кВт.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 01.03.2018 у справі №278/3362/15-к.

Відповідно до наявного в матеріалах технічного паспорту пристрою (а.с. 9) електроскутер AIMA M3 має запас ходу до 70 км, максимальна швидкість до 45 км/год, ємність акумулятора 1440 Вт/год, потужність мотора 1200 Вт.

Враховуючи відсутність в ПДР України визначення поняття «електроскутер», а також те, що електроскутер AIMA M3 має електродвигун, потужністю 1200 Вт (1,2 кВт), такий транспортний засіб не може визнаватись мопедом у розумінні абз. 56 п.1.10 ПДР України.

Натомість, вимога щодо обов`язку водія мати відповідну категорію на право керування та керувати ТЗ у мотошоломі встановлена лише до водіїв механічних транспортних засобів чи мопедів, яким спірний електроскутер не є.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновкуї про те, що Шаргородський не є суб`єктом адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 ст. 121 та частинами 1,2 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що при ухваленні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, поліцейським не дотримано вимог закону, а саме ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП, отже постанова серії ББА № 5797473 від 04.04.2025 є протиправною та підлягає скасуванню.

За приписами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 1 ч.1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ББА №579747 від 04.04.2025 року, відповідно, необхідність їх задоволення із закриттям справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 5-11, 77, 211, 217, 241-246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ББА №579747 від 04.04.2025 року задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №579747 від 04.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3400 гривень та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (місцезнаходження: вул. Віктора Чміленка, 41, м.Кропивницький, ) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. М. ГРИШАК

Дата документа 06.05.2025