Справа № 734/414/25
Суддя: Соловей В. В.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/734/3/25 Справа № 734/414/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 травня 2025 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого судді Соловей В.В.,

секретар судових засідань Пахмутова О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и в:

із адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у Козелецький районний суд Чернігівської області звернувся ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовні вимоги позивачем ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що близько 17.00 години 15 січня 2025 року в метро «Печерська» у м. Києві йому вручена повістка № 150125/025 із факсимільним підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про виклик на 17.30 годину 15 січня 2025 року для уточнення даних та проходження ВЛК. Пояснив працівнику поліції та військовослужбовцю про те, що проживає у сел. Козелець Чернігівської області та перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , надав свої військово-облікові документи. Працівник поліції пересвідчився у тому, що не перебуває у розшуку, місце проживання, а військовослужбовець, - у тому, що своєчасно уточнив свої дані згідно з Резерв+. Прийняв повістку та прослідував із ними до місця проведення ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 , де знову надав свої військово-облікові документи і пояснення про обов`язок проходити медичний облік за направленням ІНФОРМАЦІЯ_5 у ВЛК при цьому органі, просив скерувати відповідні документи за місцем реєстрації. Не відмовлявся від проходження ВЛК, просив про проходження ВЛК за місцем його проживання та військового обліку, а не тут і зараз, без своїх медичних документів про історію хвороби, і зовсім не розраховував на проходження медичного огляду саме в цей день в іншому місці після 17.30 години. Після цього розпочався психологічний тиск і звинувачення в тому, що не пройшов добровільно ВЛК у 60-денний строк, встановлений законом для уточнення своїх даних, чим порушив законодавство про мобілізацію. 15 січня 2025 року старший офіцер адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 капітан ОСОБА_2 склав щодо нього протокол № 43/25 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, - за відмову від проходження медичної комісії, що вчинено в особливий період. У протоколі № 43/25 вказано, що розгляд справи про адміністративне правопорушення має відбутись о 19.20 годині 15 січня 2025 року. Однак, розгляд справи у цей час не відбувався і об`єктивно не міг відбуватись, адже написання ним пояснень до протоколу і підписання протоколу завершилось о 20.10 годині 15 січня 2025 року, що виключає можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення о 19.20 годині. У своїх письмових поясненнях до вказаного протоколу вказав час їх написання (19.45 20.10), проставив час підписання протоколу 20.10 година. Повідомлень чи викликів про інший час розгляду справи про адміністративне правопорушення не отримував. Після підписання документів о 20.10 годині йому дозволили йти і капітан ОСОБА_2 повідомив, що постанову по справі про адміністративне правопорушення отримає поштою. Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснювався за його відсутності, про час і дату розгляду справи не був повідомлений належним чином, зміст постанови чи результат розгляду справи йому не повідомлявся, чим порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП. За постановою № 43/25 від 15 січня 2025 року, складеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, і накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 25500.00 гривень (згідно з постановою - відмовився від проходження медичної комісії, чим порушив вимоги ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в особливий період). ІНФОРМАЦІЯ_6 не є тим органом, який мав приймати рішення про направлення його на медичний огляд, оскільки проживає у сел. Козелець Чернігівської області та перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 із 2005 року. Направити на ВЛК мав право ІНФОРМАЦІЯ_7 за місцем його військового обліку. Направлення на ВЛК не за місцем його військового обліку іншим ТЦК та СП міг відбутись лише у разі попереднього взяття його на військовий облік, внесення відомостей про це до Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів і лише після цього у разі його призову можливе оформлення і вручення Направлення на проходження ВЛК та СП. У його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вказана постанова є протиправною і підлягає скасуванню. Постанова не містить мотивів того, чому щодо нього застосований штраф у максимальному розмірі санкції ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, які саме обтяжуючі обставини чи які докази враховані при прийнятті такого рішення, не наведені. Копію вказаної постанови отримав 23 січня 2025 року поштою. Позивачем ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги про скасування постанови № 43/25 за справою про адміністративне правопорушення від 15 січня 2025 року, складеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За ухвалою судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 28 січня 2025 року відкрито провадження у справі та прийнята позовна заява до розгляду. 16 квітня 2025 року відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_8 поданий відзив на позовну заяву, позовні вимоги не визнані.

Позивач ОСОБА_1 подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_9 належним чином повідомлений про час, дату і місце судового розгулу справи.

У судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні адміністративно-правові відносини:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , є громадянином України, є військовозобов`язаним, зареєстрований і проживає у АДРЕСА_1 , із 03 лютого 2005 року перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

15 січня 2025 року позивачеві ОСОБА_1 представником ІНФОРМАЦІЯ_2 вручена повістка № 150125/05 про необхідність з`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 17.30 годині 15 січня 2025 року з метою звірки даних і проходження медичної комісії;

зі змісту протоколу № 43/25 про адміністративне правопорушення, що складений 15 січня 2025 року старшим офіцером адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_9 капітаном ОСОБА_2 , виходить, що 15 січня 2025 року під час проведення заходів оповіщення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_9 і перевірки документів працівниками НПУ на території Печерського районного м. Києва, а саме біля виходу з метро «Печерська» ОСОБА_1 працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 виписали і вручили повістку № 150125/025 від 15 січня 2025 року для виклику до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження ВЛК на 17.30 годину 15 січня 2025 року. ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_9 , де йому було надане направлення № 211 від 15 січня 2025 року і картка обстеження та медичного огляду на проходження військово-лікарської комісії. ОСОБА_1 заявив про відмову від проходження військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 15 січня 2025 року, про що складений Акт про відмову в проходженні військово-лікарської комісії від 15 січня 2025 року. У протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 19.20 годині 15 січня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_9 . До вказаного протоколу ОСОБА_1 подані письмові пояснення (із зазначенням часу 19.45 20.10 години 15 січня 2025 року), що з протоколом про адміністративне правопорушення не згоден. Повістку отримав і повідомив працівника поліції і ТЦК та СП про те, що перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_11 . Повісток за місцем військового обліку не отримував. Дані уточнено своєчасно, про що надав відомості із за стосунку Резерв+. Повідомив і підтвердив готовність пройти ВЛК за місцем свого проживання. Від проходження ВЛК не відмовлявся та повідомив, що буде проходити за місцем реєстрації та військового обліку. Повідомив, що зараз поспішає додому за сімейними обставинами і тому прямо зараз не може проходити ВЛК. Інших документів, крім повістки від 15 січня 2025 року, не отримував, жодних актів у його присутності не було складено. Під час ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення йому пред`явлений Акт про, нібито, вручення йому документів на проходження ВЛК, який побачив вперше. Такий акт у його присутності не складався;

за постановою № 43/25 за справою про адміністративне правопорушення, що винесена 15 січня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_9 полковником ОСОБА_3 , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25500.00 гривень. Суть порушення: 15 січня 2025 року під час проведення заходів оповіщення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_9 та перевірки документів працівниками НПУ на території Печерського районну м. Києва, а саме біля виходу з метро «Печерська», ОСОБА_1 працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 виписали і вручили повістку № 150125/025 від 15 січня 2025 року для виклику до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження ВЛК на 17.30 годину 15 січня 2025 року. ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_9 , де йому було надане направлення № 211 від 15 січня 2025 року і картка обстеження та медичного огляду на проходження військово-лікарської комісії. ОСОБА_1 заявив про відмову від проходження військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 15 січня 2025 року, про що було складено Акт про відмову в проходженні військово-лікарської комісії від 15 січня 2025 року. ОСОБА_1 не визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. У діях ОСОБА_1 присутні достатні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, - відмовився від проходження медичної комісії, тим самим порушив вимоги статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що вчинено в особливий період;

у Направленні № 211, що видане 15 січня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_9 полковником ОСОБА_3 , зазначено, що направляється солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації, в особливий період;

в Акті про відмову в проходженні військово-лікарської комісії, що складений 15 січня 2025 року офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_9 лейтенантом ОСОБА_4 , зазначено, зокрема, про те, що ОСОБА_1 відмовився отримувати направлення на проходження військово-лікарської комісії та ставити власноруч підпис у розписці / проходити військово-лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_9 , отримавши направлення. ОСОБА_1 запрошується на 19.20 годину 15 січня 2025 року для складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення до ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Диспозицією ч. 1 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Диспозицією ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період (санкція - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Правовими нормами абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що адміністративний позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення підлягає задоволенню.

Особливий період, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України», - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного станув Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17 березня 2014 року, коли був оприлюднений Указ Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України «Про введення воєнного стану» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05.30 години 24 лютого 2022 року, що діє до цього часу.

Правовими нормами ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційно підготовки та мобілізації.

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 22 цього Закону громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

Згідно з ч. 1 ст. 39 цього Закону призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, що підтверджена належними і допустимими доказами.

За постановою № 43/25 за справою про адміністративне правопорушення, що винесена 15 січня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_12 полковником ОСОБА_3 , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25500.00 гривень, - за відмову від проходження медичної комісії, чим допущені порушення вимог ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що вчинено в особливий період.

У протоколі про адміністративне правопорушення відповідач зазначив, що позивач ОСОБА_1 порушив обов`язок військовозобов`язаного, визначений ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», щодо проходження медичного огляду.

Правові норми ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» містять декілька окремих абзаців, які передбачають конкретні обов`язки громадян у сфері мобілізаційної підготовки та мобілізації, що свідчить про відсутність чіткого формулювання обвинувачення, та є важливою умовою справедливого та об`єктивного розгляду справи, є необхідним для реалізації права на захист, на що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Зокрема, у рішенні від 25 липня 2000 року у справі «Маттоціа проти Італії» Європейський суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Згідно з п. 81 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року, у разі призову військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період не за місцем їх перебування на військовому обліку (крім тих осіб, що добровільно виявили бажання проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період) такі особи перед призовом на військову службу беруться на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, який здійснює їх призов. Відомості про взяття таких осіб на військовий облік вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів перед їх направленням на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

У Направленні № 211, що видане 15 січня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_9 полковником ОСОБА_3 (адресоване голові військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_2 ), де зазначено, що солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , направляється для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації, в особливий період, не визначені час і дата, на які позивач ОСОБА_1 зобов`язаний був прибути для встановлення придатності до проходження військової служби.

Відповідачем не спростовані доводи позивача ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження медичної комісії та не доведено, що порушив вимоги ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 279 КУпАП головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Правові норми ст. 280 КУпАП закріплюють обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Виходячи зі змісту постанови, розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, щодо ОСОБА_1 відбувся 15 січня 2025 року. Відповідачем не надані докази, що позивач ОСОБА_1 був повідомлений про те, що розгляд вказаної справи відбудеться у визначений час 15 січня 2025 року. Посилання у протоколі № 43/25 про адміністративне правопорушення, що складений 15 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 , про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 19.20 годині 15 січня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_9 не є належним доказом повідомлення ОСОБА_1 , як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час, дату і місце розгляду вказаної справи. До того, ж до вказаного протоколу ОСОБА_1 додані письмові пояснення із зазначенням часу (19.45 20.10 години 15 січня 2025 року), коли складався протокол № 43/25 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Докази про те, що розгляд указаної справи 15 січня 2025 року відбувся із участю ОСОБА_1 не надані.

За викладених обставин суд дійшов висновку про те, що відповідачем не дотриманий визначений правовими нормами КУпАП порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , чим порушене його право на участь у розгляді справи, не надана можливість реалізувати права, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Санкцією ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період передбачене накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян встановлений пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України та становить 17.00 гривень. Як вбачається з оспорюваної постанови, щодо позивача ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у максимальному розмірі 25500.00 гривень (17.00 гривень х 1500 НМДГ), і при цьому не враховано та не обґрунтовано його відповідність характеру вчиненого правопорушення, не враховано особу порушника, ступінь його вини та інші обставини, що теж свідчить про наявність підстав для скасування цієї постанови.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4)змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дотримуючись правових норм п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, суд вважає, що постанова № 43/25 за справою про адміністративне правопорушення, що винесена 15 січня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, підлягає скасуванню, а справу про адміністративне правопорушення необхідно закрити.

На підставі ст. 139 КАС України необхідно стягнути на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань із ІНФОРМАЦІЯ_1 грошові кошти в розмірі 1211.20 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст. 9, 251, 252, 286, 288, 289 і 293 КУпАП, ст.ст. 2, 3, 6-13, 72, 139, 229, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295 і 297 КАС України, суд

у х в а л и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову № 43/25 за справою про адміністративне правопорушення, що винесена 15 січня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань із ІНФОРМАЦІЯ_1 грошові кошти в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Учасники справи: позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ); відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_13 (адреса: АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів із дня проголошення через Козелецький районний суд Чернігівської області до Шостого апеляційного адміністративного суду. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя