Справа № 160/12748/25
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

06 травня 2025 року Справа 160/12748/25

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

02.05.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, в якій просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-ІУ на підставі заяви від 27 вересня 2023 року про призначення пенсії саме з 27.09.2023р.; визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області №32 від 10 вересня 2024 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком №1; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, його стаж, що відпрацьований ним фактично у повному обсязі відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за Списком №1 та за Списком №2; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області призначити ОСОБА_1 з 20.05.2024 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за заявою від 27.09.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, суд приходить до висновку, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку.

Відповідно до частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

З матеріалів справи вбачається, що позивач оскаржує рішення про відмову в призначенні пенсії №32 від 10 вересня 2024 року про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та просить призначити пенсію на підставі заяви від 27.09.2023 року.

В той же час, з цією позовною заявою позивач звернувся до суду 02.05.2025, що свідчить про пропуск ним строку звернення до суду.

З тексту позовної заяви вбачається що позивач просить поновити строк звернення до суду з тих підстав що звертався до різних органів пенсійного фонду та відповідей доводилося чекати дуже довго.

На підтвердження зазначеного позивачем надано копію заяви позивача адресованої до Пенсійного фонду України від 03.10.2024 року, однак не було надано жодного доказу направлення такої заяви, її отримання та розгляду.

При цьому, позивач не надав суду жодних доказів об`єктивних та переконливих причин, які завадили позивачу надіслати позовну заяву до суду у строк встановлений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, позивач має зазначити інші підстави для поновлення строку звернення до суду та надати докази поважності причин його пропуску.

Також частинами 4 та 7 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

До заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Відповідно до частини 2 та 5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В даному випадку, позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області №32 від 10 вересня 2024 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Однак доказів на підтвердження наведених в позовній заяві обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, як то копію рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області №32 від 10 вересня 2024 року, позивачем до позовної заяви надано не було.

Враховуючи зазначене, позивач має надати докази на підтвердження наведених в позовній заяві обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме копію рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області №32 від 10 вересня 2024 року, з наданням копій для відповідачів.

Відповідно частини 5 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві позивач зазначає зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

В даному випадку, позивач в позовних вимогах просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-ІУ на підставі заяви від 27 вересня 2023 року про призначення пенсії саме з 27.09.2023 року.

В той же час, позов також містить вимогу зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області призначити ОСОБА_1 з 20.05.2024 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за заявою від 27.09.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Отже, заявлені позовні вимоги позивача містять відмінні вимоги в частині призначення пенсії, як щодо відповідача яким має бути призначена пенсія, так і щодо строку з якої її має бути призначено.

Наявність таких відмінностей у заявлених позовних вимогах не дає суду можливості впевнитись в дійсному волевиявленні позивача з заявленого спору.

Врахвуючи зазначене, позивач має надати уточнену позовну заяву в якій уточнити позовні вимоги.

Частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява подана без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху.

Керуючись статтями 160-161,169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Встановити позивачу строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме: зазначити інші підстави для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропущення; надати належним чином завірену копію рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області №32 від 10 вересня 2024 року, надати уточнену позовну заяву та її копії для відповідачів.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити особі, що звернулася із адміністративним позовом.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя С.І. Озерянська