Справа № 596/246/25
Суддя: Лисюк І. О.
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2025 р. Справа № 596/246/25

Провадження № 2-а/596/24/2025

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді: Лисюк І.О.,

за участю секретаря судового засідання Туткалюк В.Р.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Михалюка В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Гусятин за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Михалюк Василь Ігорович до відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Михалюк В.І. звернувся до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та просить: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4082805 від 15 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді 510 грн. штрафу, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування позову зазначає, що будь-яких правопорушень не вчиняв. Постанова ЕНА №4082805 від 15.02.2025 р. є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи, оскільки на долучених до матеріалів справи відеофайлах відсутні докази керування транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби. Додані відео доводять зовсім протилежне та автомобіль рухався з ввімкненим ближнім світлом фар.

Ухвалою суду від 10.03.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом сторін) та призначено перше судове засідання.

20 березня ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області залучено до участі в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Михалюк Василь Ігорович до відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якості співвідповідача - Головне управління Національної поліції в Тернопільській області (адреса місцезнаходження: м. Тернопіль, вул. Валова, 11).

Представником Головного Управління національної поліції в Тернопільській області 20.12.2024 року подано відзив на позов, в обґрунтування якого відповідач посилається на те, що поліцейським СРПП ВП №3 (м.Гусятин) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області було виявлено дане порушення правил дорожнього руху та винесено на позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4082805 від 15 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді 510 гривень штрафу. Постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню. Відповідно до ст. 268 КУпАП не скористався своїм правом заявляти клопотання, давати пояснення та подавати докази, по факту скоєння адміністративного правопорушення. Твердження позивача, що він не порушував правил дорожнього руху є необґрунтованими і безпідставними та спростовуються наданими поліцейськими матеріали відео фіксації. У відзиві посилався на правомірність дій працівника поліції під час винесення оскаржуваної постанови. До відзиву додано диск з файлами відеозапису з місця зупинки позивача.

Позивач ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Михалюк В.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити, оскільки доказів його вини в порушенні ПДР України матеріали не містять.

Представник відповідача ГУНП в Тернопільській області, в судове засідання не з`явився, згідно прохальної частини відзиву на позовну заяву представник ГУНП в Тернопільській області просив справу розглядати у відсутності представника відповідача.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Згідно ч. 4 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Суд, заслухавши вступне слово сторони позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч.1 ст.55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що 15.02.2025 року службовою особою поліцейським СРПП відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області лейтенантом поліції Фатиховим Олегом Васильовичем винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4082805, згідно з якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

В постанові зазначено, що ОСОБА_1 15.02.2025 року о 20 год. 23 хв. в м. Хоростків, по вул. Незалежності, керував т/з Volvo V50 НОМЕР_1 без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1.а. Правил дорожнього руху - Порушення водіями ТЗ використання освітлювальних приладів в темну пору, в умовах недостатньої видимості, в тунелях.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001року №1306 (далі - ПДР), порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п.п. 1.1. 1.9 Правил).

Пунктом 19.1.а ПДР України передбачено, що у темну пору доби (частину доби від заходу до сходу сонця), та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, в також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути увімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних ТЗ фари ближнього (дальнього) світла фар.

Частиною 1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками.

Згідно приписів статті ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об`єктивну сторону інкримінованого йому правопорушення.

Крім цього, у відповідності до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ

За змістом ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У постанові від 26 квітня 2018 року по справі № 338/1/17 Верховний Суд висловив позицію про вірність висновків суду першої інстанції, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

У постанові по справі № 357/10134/17 від 23 жовтня 2019 року Верховний Суд звернув увагу на приписи ст. 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Відсутність в матеріалах справи будь-якого доказу, наприклад відеозапису з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення позивачем правил дорожнього руху, свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

Оглядом матеріалів DVD-R дисків, наданих суду представником відповідача встановлено наявність відеозаписів.

З досліджених в судовому засіданні відеозапису з відео реєстратора службового автомобіля працівника поліції вбачається, що 15 лютого 2025 року у темну пору доби працівниками поліції наздоганявся та в подальшому був зупинений транспортний засіб «Volvo V50 державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача. Коли працівники поліції здійснювали рух за вказаним автомобілем, в нього було увімкнено ближнє світло фар. Водночас, із вказаних відеозаписів не встановлено, що на момент здійснення руху транспортного засобу «Volvo V50 державний номерний знак НОМЕР_1 позивач не увімкнув ближнє світло фар.

Разом із тим, диспозиція ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку, чого у даному випадку встановлено не було.

З долученого до матеріалів справи відеозапису не підтверджується факт керування позивачем транспортним засобом у темну пору доби без увімкненого ближнього світла фар, а тому твердження представника відповідача в цій частині є безпідставними. З вказаного відеозапису вбачається лише той факт, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «Volvo V50 державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача, в якого було увімкнено ближнє світло фар.

Таким чином, долучений відповідачем відеозапис не підтверджує обставин, викладених в оскаржуваній постанові, зокрема щодо керування позивачем транспортним засобом у темну пору доби без ввімкненого ближнього світла фар.

Інших доказів на підтвердження наявності в діях позивача адміністративного правопорушення суду не надано.

Натомість, долучений до матеріалів справи стороною позивача компакт диск з відеозаписом підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Volvo V50 державний номерний знак НОМЕР_1 , з увімкненим ближнім світлом фар.

Суд звертає увагу на те, що сама по собі постанова у справі про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (постанова Верховного Суду від 14 травня 2020 року в справі № 240/12/17).

Водночас, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача, як на підставу для відмову у задоволенні позовних вимог, про те, що відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції підтверджується факт визнання позивачем вчинення ним інкримінованого правопорушення оскільки не скористався своїм правом заявляти клопотання, давати пояснення та подавати докази, по факту скоєння адміністративного правопорушення.

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 537/2088/17, сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке позивачу поставлено за провину, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено вище.

Зважаючи на відсутність належних доказів, які б підтверджували наявність вини ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні, за викладених в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення обставин, суд дійшов висновку про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 4082805 від 15 лютого 2025 року та закриття провадження по справі.

Згідно з ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління національної поліції в Тернопільській області слід стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.33, 122, 293 КУпАП, ст.90, 77, 227, 228, 241 - 246 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Михалюк Василь Ігорович до відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4082805 від 15 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (подвійний розмір штрафу - 1020 грн.).

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП, закрити.

Стягнути в користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Тернопільській області судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , житель: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління національної поліції в Тернопільській області (юридична адреса місцезнаходження: вул.Валова, 11, м.Тернопіль, поштовий індекс 46001, , ел.пошта:).

Відповідач: Відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області (юридична адреса: селище Гусятин, провулок Героїв Майдану, 7, Чортківського району, Тернопільської області, поштовий індекс 48201).

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Ірина ЛИСЮК