Справа № 520/8868/25
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

з питання витребування доказів

06 травня 2025 року справа № 520/8868/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник) до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (далі за текстом - Відповідач №1), ОСОБА_2 - начальника 7-го управління Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (далі за текстом - Відповідач №2, суб"єкт владних повноважень, адміністративний орган, владний суб"єкт, орган публічної адміністрації) про 1) визнання бездіяльності начальника 7-го управління ДСР НП України О. Сухини, який не організував видачу ОСОБА_1 довідки про прийняття і реєстрацію повідомлення від 03.04.2025 року, у 7 - му управлінні ДСР НП України такою, що порушили права ОСОБА_1 , гарантовані п.3 ч. 2 ст. 53-3 ЗУ «Про запобігання корупції»; 2) визнання бездіяльності начальника 7-го управління ДСР НП України О. Сухини, який не організував роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків викривача при прийняття повідомлення рід 03.04.2025 року, у 7 - му управлінні ДСР НП України такою, що порушили права ОСОБА_1 , гарантовані п.1 ч. 2 ст. 53-3 ЗУ «Про запобігання корупції»; 3) визнання бездіяльності начальника 7-го управління ДСР НП України О. Сухини, яка полягає у не організації внесення у Єдиний портал повідомлень викривачів інформації про повідомлення ОСОБА_1 від 03.04.2025 року, 7 - м управлінням ДСР НП України такою, що порушили права ОСОБА_1 , гарантовані ч. 2 ст. 53-3 ЗУ «Про запобігання корупції»; 4) визнання дій начальника 7-го управління ДСР НП України О.Сухини, які полягають у наданні ОСОБА_1 недіючого ідентифікатору для його входження у Єдиний портал повідомлень викривачів такими що порушили права, гарантовані п.3 ч. 2 ст. 53-3 ЗУ «Про запобігання корупції» та свідомим введенням ОСОБА_1 в оману; 5) визнання дій начальника 7-го управління ДСР НП України О. Сухини, щодо відмови розгляду повідомлення ОСОБА_1 про порушення антикорупційного законодавства на підставі того, що ОСОБА_3 визнав повідомлення таким, що не відповідає вимогам ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» неправомірними; 6) визнання дій начальника 7-го управління ДСР НП України О.Сухини, щодо надання відповіді ОСОБА_1 про попередній розгляд повідомлення про порушення антикорупційного законодавства-№41828-2025 від 07.04.2025 року такою, що не свідчить про надання ОСОБА_1 детальної інформації про проведення попередньої перевірки за повідомленням про порушення антикорупційного законодавства; 7) зобов`язання начальника 7-го управління ДСР НП України О.Сухину вирішити питання про видачу ОСОБА_1 довідки про прийняття і реєстрацію повідомлення від 03.04.2025 року, як то визначено п.3 ч. 2 ст. 53-3 ЗУ «Про запобігання корупції»; 8) зобов`язання начальника 7-го управління ДСР НП України О.Сухину вирішити питання про роз`яснення ОСОБА_1 прав і обов`язків викривача, як то визначено п.1 ч. 2 ст. 53-3 ЗУ «Про запобігання корупції»; 9) зобов`язання начальника 7-го управління ДСР НП України О. Сухину організувати внесення відомостей про повідомлення ОСОБА_1 від 03.04.2025 року до Єдиного порталу повідомлень викривачів, про що ОСОБА_1 повідомити наданням відповідного ідентифікатора; 10) зобов`язання начальника 7-го управління ДСР НП України О. Сухину організувати повторний розгляд повідомлення ОСОБА_1 про порушення антикорупційного законодавства, на вимогах ЗУ «Про запобігання корупції»; 11) зобов`язання начальника 7-го управління ДСР НП України О. Сухини, надати ОСОБА_1 детальну інформацію про попередній розгляд повідомлення про порушення антикорупційного законодавства,

встановив:

Суд відмічає, що спір склався з приводу незгоди заявника із проміжними результатами розгляду Відповідачем №2 звернення заявника від 03.04.2025р. із найменуванням - "ПОВІДОМЛЕННЯ про порушення антикорупційного законодавства" (далі за текстом - Звернення).

Предметом Звернення є неправомірні (на думку заявника) дії Височанського селищного голови Харківського району Харківської області з приводу прийняття розпорядження від 16.12.2024р. №458а/02-17, згідно з яким службові автомобілі Височанської селищної ради Харківського району Харківської області зберігаються за місцем проживання працівників і яке (на думку заявника) було прийнято в умовах реального конфлікту інтересів.

У відповідь на Звернення Відповідач №2 листом від 07.04.2025р. №41828-2025 сповістив заявника про те, що Звернення не відповідає вимогам ст.1 Закону України від 14.10.2014р. №1700-VII "Про запобігання корупції", а тому підлягає подальшому розгляду у порядку Закону України "Про звернення громадян".

Ухвалою суду від 21.04.2025 р. по даній справі, зокрема, клопотання заявника в частині звільнення від справи судового збору за заявлені вимоги про визнання неправомірними дій Відповідача №2 з приводу відмови у розгляді повідомлення ОСОБА_1 про порушення антикорупційного законодавства на підставі того, що ОСОБА_3 визнав повідомлення таким, що не відповідає вимогам ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» та про зобов`язання начальника 7-го управління ДСР НП України О. Сухину організувати повторний розгляд повідомлення ОСОБА_1 про порушення антикорупційного законодавства, на вимогах ЗУ «Про запобігання корупції» було задоволено. Звільнено позивача від сплати судового збору за заявлені у межах справи №520/8868/25 вимог про визнання неправомірними дій Відповідача №2 з приводу відмови у розгляді повідомлення ОСОБА_1 про порушення антикорупційного законодавства на підставі того, що ОСОБА_3 визнав повідомлення таким, що не відповідає вимогам ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» та вимогою про зобов`язання начальника 7-го управління ДСР НП України О. Сухину організувати повторний розгляд повідомлення ОСОБА_1 про порушення антикорупційного законодавства, на вимогах ЗУ «Про запобігання корупції».

29.04.2025р. від Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшов відзив на позов, у якому відповідач №1 зазначив про те, що відповідно до пункту 1 розділу І Положення про 7-е управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, затверджене наказом Департаменту від 03.07.2023 № 160-П ( у редакції наказу Департаменту від 20.05.2024) № 146-п (далі Положення № 146-п) Управління є структурним підрозділом Департаменту та згідно із законодавством України здійснює оперативно-розшукову діяльність. Відповідно до підпункту 19 пункту 8 розділу V Положення № 146-п начальник Управління представляє управління в судах, у відносинах з органами Національної поліції України, а також органами державної влади, окремими фізичними та юридичними особами. Оскільки дії, які стали підставою для позову вчинялись Управлінням як суб`єктом, який реалізовував публічно-владну функцію, а будь-яких дій або бездіяльності стосовно позивача Департаментом не вчинялося, то відповідно належним відповідачем у справі № 520/8868/25 є саме Управління. Крім цього, у випадку задоволення позову ОСОБА_1 , саме Управління (а не Департамент) буде зобов`язано вчиняти дії на виконання рішення суду.

Розглянувши поданий відзив суд зазначає, що згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (ч.1 ст.242); законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (ч.2 ст.242); обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.3 ст.242); судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом (ч.4 ст.242).

За загальним правилом ч.5 ст.44, ч.2 ст.79, ч.3 ст.79, ч.4 ст.161, п.1 ч.4 ст.162 КАС України докази до суду повинні подати сторони.

Водночас із цим, відповідно до ч.4 ст.9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відтак, приписи ч.4 ст.9 КАС України кореспондують положеннями ч.ч.1-4 ст.242 КАС України і у разі неналежної реалізації учасниками справи процесуальних прав чи неналежного виконання учасниками справи процесуальних обов"язків в частині подання до суду повного обсягу доказів, котрі всебічно та вичерпно висвітлюють дійсні обставини спірних правовідносин (котрі входять до предмету доказування), обтяжують суд обов"язком витребувати необхідні для розгляду справи докази за власною ініціативою.

За правилом ч.6 ст.80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Згідно з ч.7 ст.80 КАС України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

З огляду на викладене, суд доходить до висновку про необхідність витребування у відповідача №1 додаткових доказів.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.4-9, 72-77, 80, 241-243, 248, 256, 295 КАС України, суд

ухвалив:

1.Витребувати у Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України докази про існування у 7-го управління Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України рахунків у банках/установах Державної казначейської служби України для стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень у зв`язку із розглядом справ у судах.

Зобов`язати подати докази до суду протягом 5 днів від дати отримання цієї ухвали.

2.Копії даної ухвали направити сторонам з урахуванням належності до кола суб`єктів владних повноважень та відомостей про офіційні адреси в ЄСІТС.

3.Роз"яснити, що невиконання цієї ухвали суду без поважних причин створює підстави та приводи для застосування до відповідача заходу процесуального примусу у вигляді штрафу у порядку п.3 ч.1 ст.149 КАС України.

4.Роз`яснити, що ухвала набирає законної сили з моменту підписання; оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Сліденко