Справа № 420/5243/25
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/5243/25

Перша інстанція: суддя Скупінська О.В.,

повний текст судового рішення

складено 20.02.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комісії з реорганізації Національного університету «Одеська юридична академія» про визнання протиправними дії щодо державної реєстрації змін, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 19.02.2025 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Комісії з реорганізації Національного університету «Одеська юридична академія», в якій позивач просить суд визнати протиправними дії Комісії з реорганізації Національного університету «Одеська юридична академія», оформлені протоколом №1 засідання Комісії з реорганізації Національного університету «Одеська юридична академія» від 14.02.2025 року та дії щодо державної реєстрації змін та відомостей про юридичну особу Національний університет «Одеська юридична академія» () щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації та відомостей про комісію з припинення юридичної особи.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Комісії з реорганізації Національного університету «Одеська юридична академія» про визнання протиправними дії щодо державної реєстрації змін.

Не погодившись зі зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Апелянт просить відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року у справі №420/5243/25; скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року у справі №420/5243/25, направити справу для продовження розгляду до Одеського окружного адміністративного суду; судові витрати покласти на відповідача у справі. Апелянт вважає зазначену ухвалу незаконною, необґрунтованою, безпідставною та прийнятою за результатами поверхневого дослідження предмету та підстав позову, порушення норм процесуального права, а також неврахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду, а саме висновків Великої Палати Верховного Суду. У зв`язку з цим, на думку апелянта, оскаржувана ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 20.02.2025 року підлягає скасуванню.

14.04.2025 року (вхід.№19860/25) на адресу суду апеляційної інстанції від Комісії з реорганізації Національного університету «Одеська юридична академія» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити; ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року по справі 420/5243/25 про відмову у відкритті провадження - залишити без змін.

Відповідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.

Відповідно до вимог ч.1 чт.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Згідно з вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Статтею 4 КАС України також передбачено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - це спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, для того щоб спір набув публічно-правового характеру, в контексті поданого позову та апеляційної скарги, він повинен мати одну з наступних ознак:

- відповідач повинен бути суб`єктом владних повноважень (в розумінні ст. 4 КАС України) та здійснювати публічно-владні управлінські функції;

- спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням Відповідачем публічно-владних управлінських функцій.

Комісія з реорганізації Національного університету «Одеська юридична академія» за своєю суб`єктною природою та суть оскаржуваних дій не відповідають вищезазначеним критеріям.

Комісія не є суб`єктом владних повноважень та не здійснює відповідних функцій.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

В свою чергу, відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Відповідно до вимог ст.55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у спірному випадку охоплюються дії Комісії з реорганізації Національного університету «Одеська юридична академія», оформлені протоколом №1 засідання Комісії з реорганізації Національного університету «Одеська юридична академія» від 14.02.2025 року та дії щодо державної реєстрації змін та відомостей про юридичну особу Національний університет «Одеська юридична академія» () щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації та відомостей про комісію з припинення юридичної особи.

Відповідно до вимог ст.ст.104, 105, 106 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Отже, комісія з реорганізації юридичної особи виконує повноваження щодо управління справами юридичної особи, представляє її у відносинах з третіми особами та виступає у суді від її ж імені.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що комісія з реорганізації юридичної особи не є суб`єктом владних повноважень, оскільки не виконує жодних публічно-владних управлінських функцій у спірних правовідносинах.

Отже, з урахуванням наведеного,колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач у спірних правовідносинах діяв не як суб`єкт владних повноважень, а тому оспорювані дії в цьому випадку не є діями суб`єкта владних повноважень в розумінні КАС України, а переданий на розгляд суду спір не є публічно-правовим.

У постанові від 10.09.2019 року у справі №921/36/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що спори, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи, є корпоративними у розумінні пункту 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України незалежно від того, чи є позивач акціонером (учасником) юридичної особи, і мають розглядатися за правилами цього Кодексу.

Отже, ураховуючи суть спору та суб`єктний склад учасників спірних правовідносин у справі, що розглядається, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що цей спір має вирішуватися судами за правилами Господарського процесуального кодексу України в порядку господарського судочинства, за наявності відповідних підстав.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене, у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Комісії з реорганізації Національного університету «Одеська юридична академія» про визнання протиправними дії щодо державної реєстрації змін, відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.170 КАС України, слід відмовити.

Колегія суддів вважає, що спірні дії Комісії з реорганізації Національного університету «Одеська юридична академія», оформлені протоколом №1 засідання Комісії з реорганізації Національного університету «Одеська юридична академія» від 14.02.2025 року та дії щодо державної реєстрації змін та відомостей про юридичну особу Національний університет «Одеська юридична академія» () щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації та відомостей про комісію з припинення юридичної особи вирішуватися судами за правилами Господарського процесуального кодексу України в порядку господарського судочинства, за наявності відповідних підстав.

З підстав, визначених статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 241, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Джабурія
Судді Н.В. Вербицька К.В. Кравченко