Справа № 580/2257/25
Суддя: Альона КАЛІНОВСЬКА
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року справа № 580/2257/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каліновської А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у змішаній (паперовій та електронній) формі адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІЕНЕРДЖІ» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІЕНЕРДЖІ» (далі - позивач) до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28 січня 2025 року № 98 «Про накладення штрафу на ТОВ «СІТІЕНЕРДЖІ» в розмірі 68 000 грн. за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що письмових повідомлень про проведення планової перевірки від Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг засобами поштового зв`язку або під розписку не отримувало. Вказано, що Законом України «Про ринок природного газу» не передбачено накладення штрафу за недопуск/відмову допуску службових осіб, у тому числі НКРЕКП, до проведення перевірки, за не дотримання ліцензіатом вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу. Позивач вказав, що з 21.12.2024 він змінив своє місцезнаходження з адреси: 18001, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Святотроїцька, 73, офіс 22 на іншу адресу: 18006, м. Черкаси, вул. Гоголя, 582,офіс 5, тому станом 09.01.2025 товариство за попередньою адресою, яка була зазначена в ліцензійній справі, перебувати вже не могло фізично.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 05.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив, в якому вказав, що 10.12.2024 на адресу позивача, яка зазначена у ліцензійній справі товариства та у ліцензійному Реєстрі, відповідачем засобами поштового зв`язку надіслано повідомлення про проведення планової перевірки від 05.12.2024 №116-51/24 те необхідність забезпечення належних умов для проведення перевірки з 09.01.2025, а також запит з переліком інформації та документів для проведення перевірки. Оскільки станом на 23.12.2024 вищезазначене повідомлення і запит не були вручені, 23.12.2024 комісія з перевірки прибула за місцезнаходженням ліцензіата з метою вручення повідомлення та запиту документів особисто уповноваженій особі Ліцензіата під розписку, однак не змогла потрапити до офісу товариства. У подальшому, повідомлення і запит були надіслані 23.12.2024 о 10:04 на електронну адресу позивача, зазначену в Ліцензійному реєстрі НКРЕКП (станом на 30.11.2024) - ІНФОРМАЦІЯ_1. Комісія з перевірки у перший день перевірки 09.01.2024 о 09:30 прибула за місцезнаходженням Ліцензіата, зазначеним у Ліцензійному реєстрі НКРЕКП (станом на 31.12.2024), а саме за адресою: вул. Святотроїцька, буд. 73, офіс 22, м. Черкаси, однак працівники різних закладів торгівлі та обслуговування, які перебували на той момент у вищенаведеному приміщенні, підтвердили, що ТОВ «СІТІЕНЕРДЖІ» за зазначеною адресою відсутнє. Враховуючи вищевикладене, відсутність Ліцензіата за його місцезнаходженням, згідно з даними, що містяться у ліцензійній справі, що на думку відповідача свідчить про відмову Ліцензіата у проведенні перевірки, тому вважає, що оскаржувана постанова винесена за наявності на те правових підстав.

Розглянувши подані документи і матеріали, суд зазначає, що відповідно до пункту 122 розділу VI «Перехідні положення» Положення №1845/0/15-21 до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.

Згідно з абзацом 21 пункту 1 розділу VII Формування і оформлення судових справ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 №814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року №485) у випадку прийняття суддею (суддею-доповідачем), у провадженні якого перебуває судова справа, рішення щодо розгляду (формування та зберігання) судової справи (матеріалів кримінального провадження) в електронній чи змішаній (паперовій та електронній) формі, формування матеріалів судової справи здійснюється у відповідній(их) формі(ах) (паперовій та/або електронній).

Отже, процесуальне законодавство передбачає можливість розгляду справи у змішаній формі (паперовій та електронній) та прийняття рішення про такий розгляд суддею, у провадженні якого перебуває судова справа.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за доцільне здійснити розгляд справи у змішаній (паперовій та електронній) формі.

Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що відповідно до Плану здійснення заходів державного контролю суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, на 2025 рік, затвердженого постановою НКРЕКП від 13.11.2024 №1940 та посвідчення на проведення планової перевірки від 18.12.2024 №317, посадовими особами здійснено 09.01.2025 здійснено виїзд за місцезнаходженням позивача (Ліцензіата) згідно з даними, що містяться у ліцензійній справі для проведення планової перевірки дотримання нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу, та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 16 лютого 2017 року №201.

Комісія з проведення перевірки в перший день перевірки встановила, що станом на 09 січня 2025 року керівник ТОВ «СІТІЕНЕРДЖІ» або уповноважена особа Ліцензіата відсутні за місцезнаходженням Ліцензіата згідно з даними, що містяться у ліцензійній справі, про що складено акт про відмову ліцензіата у проведенні планової перевірки від 09.01.2025 №1.

28.01.2025 за результатами розгляду акта №1, на засіданні Комісії, яке було проведено у формі відкритого слухання, прийнято постанову № 98, якою до товариства застосовано санкцію у вигляді штрафу у розмірі 68 000 гривень за порушення підпункту 10 пункту 2.2 Ліцензійних умов у частині забезпечення (за відсутності передбачених законодавством підстав для відмови у проведенні перевірки) допуску членів комісії з перевірки до її здійснення та присутності керівника ліцензіата, його заступника або іншої уповноваженої особи під час проведення НКРЕКП перевірки дотримання ліцензіатом вимог Ліцензійних умов та нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу.

Не погоджуючись із вищезазначеною постановою відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає, що частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), посадових осіб їх права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V).

Згідно ст. 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, держаних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст. 2 Закону № 877-V контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов здійснюється органами ліцензування у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Пунктом 7 ч.1 ст. 1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» (далі - Закон № 222-VIII) визначено, що орган ліцензування - орган виконавчої влади, визначений Кабінетом Міністрів України, або уповноважений законом державний колегіальний орган, який відповідно до пункту 3 частини другої статті 6 цього Закону здійснює контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов та за результатами перевірки приймає рішення.

У спірних правовідносинах таким органом є НКРЕКП, правовий статус та повноваження якої визначаються Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (далі - Закон №1540-VIII).

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 19 Закону № 1540-VIII передбачено, що регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю. Перевірка проводиться на підставі рішення Регулятора. Для проведення перевірки створюється комісія з перевірки, що складається не менш як із трьох представників центрального апарату та/або територіальних органів Регулятора.

Положеннями ч. 6 ст. 19 Закону № 1540-VIII визначено, що планова виїзна перевірка проводиться за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за 10 днів до дня його початку.

Постановою НКРЕКП від 14 червня 2018 року № 428 затверджено Порядок контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов, який набрав чинності 12 серпня 2018 року (далі - Порядок № 428), який застосовується комісією при здійсненні контролю за дотриманням законодавства та ліцензійних умов ліцензіатами шляхом проведення планових та позапланових перевірок та встановлює: процедуру організації та проведення перевірок; порядок оформлення результатів перевірок; права та обов`язки голови та членів комісії з перевірки; права та обов`язки уповноваженої особи ліцензіата; контроль за виконанням рішень НКРЕКП; порядок застосування санкцій до ліцензіатів за порушення законодавства та ліцензійних умов (пункти 1.3 та 1.4 Порядку № 428).

Згідно п. 3.4. Порядку №428 планова перевірка проводиться за умови надання ліцензіату письмового повідомлення про проведення планової перевірки за формою, наведеною в додатку 3 до цього Порядку, не пізніше як за 10 днів до її початку. Повідомлення надсилається рекомендованим листом (за місцезнаходженням ліцензіата згідно з даними, що містяться в ліцензійній справі, або місцем провадження ліцензіатом господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню) та на електронну пошту ліцензіата, зазначену в ліцензійному реєстрі, або вручається особисто уповноваженій особі ліцензіата під розписку з реєстрацією в журналі вхідної кореспонденції.

Судом із матеріалів справи встановлено, що 10.12.2024 на адресу позивача, яка зазначена у ліцензійній справі товариства та у ліцензійному Реєстрі, відповідачем засобами поштового зв`язку надіслано повідомлення про проведення планової перевірки від 05.12.2024 №116-51/24 те необхідність забезпечення належних умов для проведення перевірки з 09.01.2025, а також запит з переліком інформації та документів для проведення перевірки.

Оскільки станом на 23.12.2024 вищезазначене повідомлення і запит не були вручені позивачу, 23.12.2024 комісія з перевірки прибула за місцезнаходженням ліцензіата з метою вручення повідомлення та запиту документів особисто уповноваженій особі Ліцензіата під розписку, однак не змогла потрапити до офісу товариства.

У подальшому, повідомлення і запит були надіслані 23.12.2024 о 10:04 на електронну адресу позивача, зазначену в Ліцензійному реєстрі НКРЕКП (станом на 30.11.2024) - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Комісія з перевірки у перший день перевірки 09.01.2024 о 09:30 прибула за місцезнаходженням Ліцензіата, зазначеним у Ліцензійному реєстрі НКРЕКП (станом на 31.12.2024), а саме за адресою: вул. Святотроїцька, буд. 73, офіс 22, м. Черкаси, однак працівники різних закладів торгівлі та обслуговування, які перебували на той момент у вищенаведеному приміщенні, підтвердили, що ТОВ «СІТІЕНЕРДЖІ» за зазначеною адресою відсутнє, що не заперечується самим позивачем.

Крім того, відповідно до відомостей станом на момент проведення перевірки 09.01.2025, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (розміщено в мережі Інтернет за посиланням: https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search) місцезнаходження юридичної особи ТОВ «СІТІЕНЕРДЖІ», ) - вул. Святотроїцька, буд. 73, офіс 22, м. Черкаси, 18001.

Пунктом 1 частини другої статті 59 Закону №329-VIII передбачено, що правопорушеннями на ринку природного газу зокрема є: порушення ліцензіатами відповідних ліцензійних умов провадження господарської діяльності.

Відповідно до положень статті 59 Закону №329-VIII порушення ліцензіатами відповідних ліцензійних умов провадження господарської діяльності є правопорушенням на ринку природного газу.

Регулятор у разі скоєння правопорушення на ринку природного газу приймає у межах своїх повноважень рішення про накладення штрафів на суб`єктів ринку природного газу (крім споживачів) у розмірах визначених частиною четвертою статті 59 Закону №329-VIII.

За правилами частин шостої - восьмої статті 59 Закону №329-VIII рішення Регулятора про накладення санкцій за порушення, передбачені цією статтею, може бути прийняте протягом 30-денного строку з дня складення акта перевірки. Накладення санкцій, передбачених цією статтею, не допускається, якщо порушення було виявлено через п`ять або більше років після його скоєння (у разі триваючого порушення - його припинення) або виявлення його наслідків. За одне правопорушення на ринку природного газу може застосуватися лише один вид штрафної санкції (штраф) або штраф разом із зупиненням дії ліцензії. Рішення про накладення санкцій Регулятором оскаржуються в судовому порядку.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що НКРЕКП є органом, уповноваженим здійснювати державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов.

Відповідно до підпункту 10 пункту 2.2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 16.02.2018 №201, при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен дотримуватися таких організаційних вимог: забезпечити (за відсутності передбачених законодавством підстав для відмови у проведенні перевірки) допуск членів комісії з перевірки до її здійснення та присутність керівника ліцензіата, його заступника або іншої уповноваженої особи під час проведення НКРЕКП перевірки дотримання ліцензіатом вимог цих Ліцензійних умов та нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу.

Абзацом другим пункту 1.4 глави 1 Порядку №428 визначено, що відмова у проведенні перевірки - це недопуск членів комісії з перевірки до здійснення перевірки за відсутності передбачених для цього законодавством та цим Порядком підстав (зокрема ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки на вимогу членів комісії з перевірки, відмова в доступі до місць провадження діяльності, об`єктів, що використовуються ліцензіатом, суб`єктом, що належать до особливої групи споживачів, при провадженні діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг, відсутність ліцензіата за його місцезнаходженням згідно з даними, що містяться у ліцензійній справі, відсутність уповноваженої особи ліцензіата, суб`єкта, що належать до особливої групи споживачів, за його місцезнаходженням протягом першого дня перевірки).

Враховуючи, що Ліцензіат (позивач - ТОВ «СІТІЕНЕРДЖІ») станом на 09.01.2025 було відсутнє за його місцезнаходженням, згідно з даними, що містяться у ліцензійній справі, а саме за адресою: вул. Святотроїцька, буд. 73, офіс 22, м. Черкаси, 18001, свідчить про відмову Ліцензіата у проведенні перевірки.

Таким чином суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно за порушення підпункту 10 пункту 2.2 Ліцензійних умов у частині забезпечення (за відсутності передбачених законодавством підстав для відмови у проведенні перевірки) допуску членів комісії з перевірки до її здійснення та присутності керівника ліцензіата, його заступника або іншої уповноваженої особи під час проведення НКРЕКП перевірки дотримання ліцензіатом вимог Ліцензійних умов та нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу - винесено постанову від 28 січня 2025 року № 98 «Про накладення штрафу на ТОВ «СІТІЕНЕРДЖІ» в розмірі 68 000 грн, відповідно, скасуванню не підлягає.

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, тому відсутні правові підстави для розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.2-14, 138-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Альона КАЛІНОВСЬКА