Справа № 120/1351/25
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 травня 2025 р. Справа № 120/1351/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідача: Акціонерне товариство "Українська залізниця", філія "Пасажирська компанія" АТ "Укрзалізниця" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідача: Акціонерне товариство "Українська залізниця" (далі - третя особа 1, АТ "Українська залізниця"), філія "Пасажирська компанія" АТ "Укрзалізниця" (далі - третя особа 2, філія "Пасажирська компанія") про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю прийнятого Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області рішенням від 15.08.2024 №0200-0312-8/81849 про відмову в призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Ухвалою від 11.02.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення даного позову. Зокрема представниця відповідача зазначила, що згідно відповіді Департаменту захисту критичної інфраструктури (ДКІ Адміністрації Держспецзв`язку) від 09.08.2024 №07/02/01-7911, об`єкт, який розташований за адресою АДРЕСА_1, до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури не внесений.

Враховуючи вищенаведене, на переконання відповідача, за наслідками розгляду заяви позивача від 22.07.2024 та доданих документів, в Головного управління відсутні правові підстави для призначення одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України у зв`язку з не внесенням об`єкту, який розташований за адресою АДРЕСА_1, до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури, відповідно до Статті 1 частини 1 Закону України 2980- IX.

Також, представниця відповідача у відзиві на позовну заяву вказала на те, що визначений розмір витрат на правничу допомогу не містить належної калькуляції, є завищеним та не підлягає відшкодуванню.

24.04.2025 представник позивача подав до суду додаткові пояснення, в яких наполягав на задоволенні заявлених позовних вимог.

Третя особа 1 та третя особа 2 правом на подання письмових пояснень щодо позову або відзиву в порядку не скористались, хоча про розгляд справи були повідомлені завчасно та належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, встановив наступне.

З матеріалів позовної заяви судом встановлено, що згідно наказу № 2528/ос від 08.12.2016 ОСОБА_1 09.12.2016 був прийнятий на роботу слюсарем з ремонту рухомого складу 2 розряду цехів Виробничого підрозділ Служби пасажирських перевезень «Пасажирсько-вагонного депо станції Одеса-Головна» регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», про що міститься запис у пункті №33 трудової книжки Серії НОМЕР_1 (а.с. 25).

03.04.2021 позивач був переведений провідником пасажирського вагона резерву провідників на умовах контракту на період відсутності основного працівника, про що видано наказ № 191/ос від 01.04.2021 (а.с. 26).

Поряд з цим, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та Указом Президента України від 23.07.2024 №469/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб. Тобто, введений воєнний стан триває станом і на сьогодні.

Матеріалами справи, зокрема актом спеціального розслідування (а.с. 46-57) підтверджено, що 16.04.2022 о 8 год. 00 хв. на станції Білозірьє провідник ОСОБА_1. заступив до обслуговування вагону зав. №040 28270 призначеного для спеціального перевезення. 21 квітня 2022 року у робочому тамбурі вагону зав. № 040 28270 призначеного для спеціального перевезення за адресою: станція Орлівщина регіональна філія «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» стався груповий нещасний випадок, внаслідок військової агресії РФ: о 18 год 30 хв провідник ОСОБА_1 почув сильний вибух, після чого намагався вийти з вагону та прослідувати в безпечне місце. При виході в тамбур пролунав другий сильний вибух, від впливу вибухової хвилі, було пошкоджено вагон від уламків якого поранило ОСОБА_1 .

Машиною швидкої допомоги потерпілого ОСОБА_1 доставили до КП "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім І.І. Мечникова Дніпропетровської обласної ради", де встановили діагноз: Мінно-вибухова травма; вогнепальні множинні осколкові поранення очей; струс головного мозку; забійні садини обличчя, шиї; множинні осколкові порання грудної клітини, передньої поверхні черевної стінки; забій н/долі правої легені; СПО (22.04.2022): ПХО ран.

За результатами події, що сталася 21.04.2022, ГУ Держпраці у Дніпропетровській області проведено спеціальне розслідування нещасного випадку, про що 12.07.2022 складено акт спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 21.04.2022 на (в) філії "Пасажирська компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (), Акціонерне товариство "Українська залізниця" ( ), відповідно до якого нещасний випадок, який стався 21.04.2022 з провідниками пасажирського вагону, зокрема ОСОБА_1 , вирішено вважати таким, що пов`язаний з виробництвом.

За вказаним фактом відкрито кримінальне провадження № 0000026 від 24.02.2022 (епізод № 82) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч 1, 2 ст. 438, ч. 3 ст. 110 КК України (а.с. 42-45).

Довідкою Спеціальної офтальмологічної МСЕК серії 12ААА № 070539 від 16.08.2022 ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати професійної працездатності у 100 % та встановлено Першу «А» групу інвалідності (а.с. 40-41).

В подальшому, Довідкою Спеціальної офтальмологічної МСЕК Департаменту охорони здоров`я Вінницької ОДА до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №812685 від 19.09.2024 ОСОБА_1 встановлено Першу «Б» групу інвалідності безтерміново.

Згідно Пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 виданого 11.12.2024 ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності (1 група підгр. Б) довічно (а.с. 66).

Як зазначив представник позивача у позовній заяві, 22.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення йому одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України на підставі Закону України від 20.03.2023 №2980-ІХ.

15.08.2024 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області листом № 0200-0312-8/81849 відмовило позивачу в призначенні запитуваної одноразової грошової допомоги з підстав не внесення об`єкту, який розташований за адресою АДРЕСА_1 до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України № 2980-ІХ від 20.03.2023 (а.с. 29-31).

Також, представник позивача в позовній заяві повідомив, що 21.11.2024 ним до ГУ ПФУ у Вінницькій області було подано адвокатський запит, в якому звернуто увагу на невірно вказану адресу філії "Пасажирська компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця" із зазначенням вірної, а саме: 03049, Україна, місто Київ, вулиця Уманська, 8.

Листом від 27.12.2024 за № 0200 0312-8/135875 ГУ ПФУ у Вінницькій області повідомило представника позивача проте, що було зроблено повторний запит до Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України щодо надання інформації про включення об`єкту, який розташований за адресою м. Київ, вул. Уманська, буд. 8 до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури.

09.01.2025 в доповнення до вказаного вище листа ГУ ПФУ у Вінницькій області листом №0200-0312-8/3062 повідомило представника позивача, що згідно відповіді Департаменту захисту критичної інфраструктури Адміністрації Держспецзв`язку від 06.01.2025 об`єкт, який розташований за адресою м. Київ, вул. Уманська, буд. 8 до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури не внесений (а.с. 28).

Не погоджуючись з отримано відмовою у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, що викладена у листі від 15.08.2024 №0200-0312-8/81849, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Правову категорію "зміст позовних вимог" слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає ухвалити судове рішення, що спрямована на задоволення певної матеріально-правової вимоги. Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові рамки події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне із обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно ч. 1 ст.5 КАС України який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Як слідує з прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 15.08.2024 за №0200 0312-8/81849, решта позовних вимог є похідними.

Отже, саме правомірність сформованих в рішенні (листі-відмові) від 15.08.2024 №0200-0312-8/81849 мотивів, є предметом дослідження в межах даної адміністративної справи.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, шкоду працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України» від 20.03.2023 №2980-ІХ (далі - Закон №2980-ІХ) визначено, що право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю мають особи з числа працівників об`єктів критичної інфраструктури, державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування, які стали особами з інвалідністю у зв`язку з пораненням, каліцтвом, контузією або внаслідок захворювання, пов`язаних з виконанням посадових (службових, професійних) обов`язків у період військової агресії Російської Федерації проти України в районах проведення після 24 лютого 2022 року воєнних (бойових) дій або в районах, що піддавалися після цієї дати бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам.

Згідно п.1 ч.2 ст.6 Закону №2980-ІХ право на отримання одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, передбаченої цим Законом, мають також особи, визначені частиною першою статті 1 цього Закону, визнані особами з інвалідністю у період з 24 лютого 2022 року до набрання чинності цим Законом (тобто до 01.05.2023).

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону №2980-ІХ одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю призначається і виплачується за рішенням органу, визначеного Кабінетом Міністрів України. Визначений Кабінетом Міністрів України орган безоплатно в порядку електронної взаємодії отримує необхідну інформацію від державних органів, які є власниками (розпорядниками, держателями, володільцями, адміністраторами тощо) інформаційних (автоматизованих), інформаційно-комунікаційних, комунікаційних і довідкових систем, реєстрів та банків даних, у тому числі з Єдиного державного демографічного реєстру, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру судових рішень, Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, банку даних про дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, і сім`ї потенційних усиновлювачів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів тощо, про осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги. Порядок отримання інформації з реєстрів та інформаційних баз даних визначається розпорядником персональних даних, що містяться у відповідних реєстрах або базах даних.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України (далі - одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю), передбаченої Законом №2980-ІХ, визначає Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2023 №1396, відповідно до абзацу 2 пункту 11 якого визначено, що для підтвердження факту віднесення об`єкта інфраструктури, на якому служить/працює (служила/працювала) особа, зазначена у частині першій статті 1 Закону, до об`єкта критичної інфраструктури працівник уповноваженого органу надсилає до уповноваженого органу у сфері захисту критичної інфраструктури письмовий запит щодо надання інформації про включення об`єкта до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури та набуття ним правового статусу об`єкта критичної інфраструктури.

Так, судом встановлено, що на виконання вимог вказаної норми, ГУ ПФУ у Вінницькій області було направлено запити від 23.07.2024 та від 27.12.2024 до Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України щодо надання інформації про включення об`єкту, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та за адресою: м. Київ, вул. Уманська, буд. 8 до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури станом на 21.04.2022.

У відповідь на вказані запити Адміністрація Держспецзв`язку листами від 09.08.2024 №07/02/01-7911 та від 06.01.2025 за №07/02/01-104/2025 повідомила ГУ ПФУ у Вінницькій області про те, що об`єкти, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та за адресою: м. Київ, вул. Уманська, буд. 8 (на якому стався страховий випадок), до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури (далі - ОКІ) не внесений.

В оскаржуваному в межах даної адміністративної справи листі-відмові від 15.08.2024 відповідач, в обґрунтування підстав для відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, посилається саме на лист Адміністрації Держспецзв`язку від 09.08.2024 №07/02/01-7911, згідно із яким об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1, станом на 21.04.2022 до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури (далі - ОКІ) не внесений. Тобто відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення бралася до уваги інформація щодо внесення об`єкта, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, виключно станом на дату настанні страхового випадку - 21.04.2022.

Втім з такими доводами відповідача суд не погоджується та зауважує наступне.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про критичну інфраструктуру» від 16 листопада 2021 року № 1882-IX (далі - Закон України «Про критичну інфраструктуру») об`єкти критичної інфраструктури - об`єкти інфраструктури, системи, їх частини та їх сукупність, які є важливими для економіки, національної безпеки та оборони, порушення функціонування яких може завдати шкоди життєво важливим національним інтересам.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про критичну інфраструктуру» реєстр об`єктів критичної інфраструктури - автоматизована система, що містить перелік найбільш важливої для життєдіяльності суспільства та держави критичної інфраструктури, щодо якої встановлюються особливі вимоги із забезпечення її безпеки та стійкості і здійснюється моніторинг їх дотримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про критичну інфраструктуру» віднесення об`єктів до критичної інфраструктури здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.04.2023 №415 затверджено Порядок ведення Реєстру об`єктів критичної інфраструктури, включення таких об`єктів до Реєстру, доступу та надання інформації з нього, який визначає процедури формування і ведення Реєстру об`єктів критичної інфраструктури (далі - Реєстр), включення об`єктів критичної інфраструктури до Реєстру, внесення до нього інформації про об`єкти критичної інфраструктури та їх виключення, доступу та надання інформації з Реєстру.

Відповідно до п.4 цієї Постанови адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації під час воєнного стану, а також протягом дванадцяти місяців після його припинення чи скасування з дня набрання чинності цією постановою забезпечити:

- функціонування, формування і ведення Реєстру в автоматизованій системі, що забезпечує роботу як одномашинний однокористувачевий комплекс, який обробляє інформацію однієї або кількох ступенів обмеження доступу;

- внесення відомостей про об`єкти критичної інфраструктури до Реєстру.

Тобто, як вбачається з вищевикладеного, початок функціонування Реєстру об`єктів критичної інфраструктури відбувся вже більше ніж через рік з дня настання страхового випадку, який стався з позивачем 21.04.2022. Однак, з урахуванням принципу верховенства права, особа не може бути позбавлена у захисті порушеного права з підстав відсутності законодавства, яке б регулювало спірні правовідносини станом на час їх виникнення.

А відтак, відмова відповідача з тих підстав, що саме станом на 21.04.2022 об`єкт розташований за адресою: АДРЕСА_1 не був включений до Реєстру є необґрунтованим.

Крім того, як слідує з акту спеціального розслідування, нещасний випадок з позивачем трапився на підприємстві філія "Пасажирська компанія" АТ "Укрзалізниця", адресою місця реєстрації якої, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань значиться: м. Київ, вул. Уманська, буд. 8.

Тобто, інформаційний запит, на підставі якого відповідачем було сформовано спірну відмову, окрім іншого, містив помилкові відомості, що є окремою самостійною підставою для визнання наданої позивачу відмови від 15.08.2025 протиправною.

В той же час, інформація відображена в листах ГУ ПФУ у Вінницькій області від 26.11.2024 та від 09.01.2025 була адресована саме адвокату Шевченку В.В., як відповіді на його адвокатські запити 21.11.2024, а тому не може розцінюватись як повторний розгляд заяви позивача від 22.07.2024.

Разом з тим, суд вважає за потрібне звернути увагу відповідача на положення частини 4 статті 6 Закону №2980-ІХ, якою установлено, що до завершення формування реєстру об`єктів критичної інфраструктури відповідно до Закону України "Про критичну інфраструктуру" перелік об`єктів критичної інфраструктури, на працівників яких поширюється дія цього Закону, визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України №1109 від 09.10.2020 "Деякі питання об`єктів критичної інфраструктури" (в редакції, чинній на 21.04.2022, далі - Постанова №1109) затверджено Перелік об`єктів критичної інфраструктури, серед яких до Сектору "транспорт і пошта" включено підсектор "залізничний транспорт", до типів основних послуг якого входять:

"пасажирські залізничні перевезення", "вантажні залізничні перевезення", "експлуатація та технічне обслуговування залізниці", "забезпечення роботи вокзалів та вузлових станцій".

При цьому, згідно відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань філія "Пасажирська компанія" АТ "Укрзалізниця" () відноситься до енергетичної галузі, основним видом діяльності якого згідно КВЕД є 49.10 Пасажирський залізничний транспорт міжміського сполучення.

Відтак, з огляду на вказане, станом на 21.04.2022 філія "Пасажирська компанія" АТ "Укрзалізниця" відповідно до Постанови КМУ №1109 відносилася до переліку об`єктів критичної інфраструктури, адже страховий випадок з позивачем стався до введення в дію Реєстру об`єктів критичної інфраструктури, а відтак відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення мала бути врахована норма частиною 4 статті 6 Закону №2980-ІХ, чого безпідставно зроблено не було.

Також варто відмітити, що, як вже зазначалось вище, згідно п.1 ч.2 ст.6 Закону №2980-ІХ право на отримання одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, передбаченої цим Законом, мають також особи, визначені частиною першою статті 1 цього Закону, визнані особами з інвалідністю у період з 24 лютого 2022 року до набрання чинності цим Законом (тобто до 01.05.2023). До таких осіб, враховуючи досліджені вище матеріали справи, відноситься і позивач, оскільки як встановлено судом, 21.04.2022 позивач отримав поранення під час виконання трудових обов`язків в філія "Пасажирська компанія" АТ "Укрзалізниця", що сталось у період та безпосередньо пов`язане з військової агресії Російської Федерації проти України в районах проведення після 24 лютого 2022 року воєнних (бойових) дій на території Дніпропетровської області у лютому - квітні 2022 року), позивачу було встановлено 16.08.2022 I групу інвалідності (тобто до 01.09.2023), що підтверджується довідками до актів МСЕК Серія 12ААА №070539 від 16.08.2022 та Серії 12 ААГ №812685 від 19.09.2024. Поряд з цим в оскаржуваному рішенні відсутнє обґрунтування не врахування вказаних обставин, в розрізі норми п.1 ч.2 ст.6 Закону №2980-ІХ.

Враховуючи встановлені судом обставини у справі та досліджені докази суд доходить висновку, що подані позивачем разом із заявою від 22.07.2024 документи у повному обсязі надавали змогу відповідачу встановити право позивача на призначення та виплату останньому одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, передбачену Законом №2980-ІХ, а отже, рішення ГУ ПФУ Вінницькій області від 15.08.2024 №0200-0312-8/81849 не відповідає критеріям правомірності, передбаченим ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України та є протиправними.

З урахуванням викладеного, з метою ефективного захисту права позивача на соціальний захист, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 15.08.2024 №0200-0312-8/81849 щодо відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, передбачену Законом №2980-ІХ та зобов`язати відповідача призначити та виплатити таку допомогу на підставі заяви позивача від 22.07.2024 та доданих до неї документів.

Суд вважає необхідним також відмітити, що захист прав позивача саме в такий спосіб не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки суд не втручається в дискреційні повноваження відповідача, не привласнює їх і не підміняє ГУ ПФУ у Вінницькій області, а лише зобов`язує відповідача вчинити певні дії, що повністю відповідає вимогам діючого законодавства.

Поряд із цим, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити повторний розгляд заяви позивача від 22.07.2024, з урахуванням інформації про безпосереднього роботодавця АТ "Укрзалізниця" не підлягають задоволенню, адже враховуючи вищенаведені висновки суду, вчинення відповідачем таких дій є недоцільним.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про наявність підстав для часткового задоволення даного адміністративного позову.

Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Пункт 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою та другою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 та від 22 грудня 2018 року у справі №826/856/18.

Отже, на підтвердження цих обставин, суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, акт приймання виконаних робіт, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Як вбачається із матеріалів справи, на підтвердження витрат на правничу допомогу позивач надав суду лише ордер серії АВ №1181199 від 31.01.2025.

Слід зазначити, що додані до позовної заяви докази не підтверджують отримання позивачем професійної правничої допомоги, пов`язаної з розглядом цієї справи; у справі відсутній детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, а також докази про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги.

Таким чином, суд відмовляє у стягненні на користь позивача витрат на правничу допомогу, вимога щодо стягнення яких міститься в прохальній частині позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 15.08.2024 за № 0200-0312-8/81849 щодо відмови в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, передбачену Законом України "Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, шкоду працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України" від 20.03.2023 №2980-ІХ, на підставі заяви ОСОБА_1 від 22.07.2024 та доданих до неї документів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, )

Акціонерне товариство "Українська залізниця" (вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ, 03150, )

Філія "Пасажирська компанія" АТ "Укрзалізниця" (вул. Уманська, 8, м. Київ, 03049, )

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна