Справа № 340/1709/25
Суддя: А.В. САГУН
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/1709/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить:

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 11.01.2025 року у справі № 20 про відмову у перерахунку пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , відповідно до вимог законодавства, з урахуванням наданих документів, що підтверджують його трудовий стаж та розмір внесків;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , відповідно до вимог законодавства, з урахуванням наданих документів, що підтверджують його трудовий стаж та розмір внесків.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що їй протиправно відмовлено у перерахунку пенсії рішенням відповідача.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (відповідач 1) до суду надійшов відзив на позовну заяву ( а.с.48-52) із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що 11.02.2025 за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області розглянуто заяву позивача від 03.01.2025 та додані до неї документи та прийнято рішення про відмову в переведенні пенсії до Закону № 1058. Рішення мотивовано тим, що позивач отримує з 30.10.2024 пенсію за віком відповідно до Закону №1058, а тому підстав для її переведення за заявою позивача немає.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (відповідач 2) до суду надійшов лист та відзив на позовну заяву ( а.с.45, 81-86) із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що позивач на обліку управління не перебуває та щодо перерахунку пенсії не зверталась. Просить відмовити в задоволенні вимог.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подано письмові пояснення щодо позову ( а.с. 95-98), в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою судді від 24 березня 2025 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 18 квітня 2025 року вирішено клопотання відповідача про залучення третьої особи задовольнити; залучити до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, буд. 23, м. Черкаси, 18000, ); зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у десятиденний строк з дня отримання даної ухвали надати до суду належним чином завірену копію пенсійної справи ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 01 травня 2025 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у десятиденний строк з дня отримання даної ухвали надати до суду належним чином завірену копію пенсійної справи ОСОБА_1 .

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Позивач перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію:

- з 02.09.2013 пенсію за вислугу років ( а.с.187);

- з 25.01.2019 пенсію по інвалідності ( а.с.177);

- з 30.10.2024 пенсію за віком ( а.с.201).

Матеріали справи містять дві заяви позивача від 03.01.2025 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області:

- заява про призначення/перерахунок пенсії (перехід на пенсію за іншим Законом) ( а.с.56);

- заява про здійснення призначення пенсії позивача за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три попередні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто 2021, 2022, 2023 роки, керуючись документами, які додно та які містяться в матеріалах пенсійної справи, враховуючи всі періоди трудової діяльності та всі обставини, що мають значення для правильного розрахунку її розміру ( а.с.64-66).

11.02.2025 за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області розглянуто заяву позивача та додані до неї документи та прийнято рішення № 20 про відмову в перерахунку пенсії ( а.с.63).

В оскаржуваному рішенні зазначено, що ОСОБА_1 отримувала пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону, при досягненні пенсійного віку та наявності стажу, визначеного Законом України Про пенсійне забезпечення, з 02.12.2013 року .

Згідно даних мігрованої пенсійної справи станом на 01.08.2017 обчислення розміру пенсії проведено виходячи із страхового стажу 29 років 11 місяців 7 днів (стаж пораховано по 30.08.2013). Коефіцієнт страхового стажу, розрахований відповідно до статті 25 Закону, становив 0,29917.

Заробітна плата взята за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 та з 01.07.2000 по 31.08.2013 і обчислена згідно зі статтею 40 Закону, складала 2562,29 грн (2368,70 грн х 1,08173; де 2368,70 грн середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2010, 2011 та 2012 роки; 1,08173 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати).

Згідно заяви № 303 від 25.01.2019 заявницю з 25.01.2019 переведено на пенсію по інвалідності ІІ групи, відповідно до Закону.

Обчислення розміру пенсії проведено виходячи із страхового стажу 38 років 10 місяців 6 днів, в тому числі додаткового стажу 5 років 9 місяців 23 дні (стаж пораховано по 31.12.2018).

Коефіцієнт страхового стажу, розрахований відповідно до статті 25 Закону, становив 0,38833.

Заробітна плата взята за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 та з 01.07.2000 по 31.12.2018 і обчислена згідно зі статтею 40 Закону, складала 4120,78 грн (3764,40 грн х 1,09467; де 3764,40 грн середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки; 1,09467 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати).

30.10.2024 заявницю переведено на пенсію за віком, відповідно до Закону згідно заяви №5669 від 30.10.2024.

Обчислення розміру пенсії проведено виходячи із страхового стажу 33 роки 1 місяць 5 днів (стаж пораховано по 31.12.2018). Коефіцієнт страхового стажу, розрахований відповідно до статті 25 Закону, становить 0,33083.

Заробітна плата взята за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 та з 01.07.2000 по 31.12.2018 і обчислена згідно зі статтею 40 Закону, складає 8697,50 грн (7994,47 грн х 1,08794; де 7994,47 грн проіндексована середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки; 1,08794 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати).

Оскільки заявницю вже переведено на пенсію за віком, документи для переведення на інший вид пенсії не надано, в перерахунку пенсії, ОСОБА_1 , відмовити.

Суд зазначає, що 30.10.2024 заявницю переведено на пенсію за віком, відповідно до Закону, згідно заяви №5669 від 30.10.2024 із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки.

Тобто, предметом спору у даній справі є саме перерахунок розміру пенсії позивача за віком призначеної з 30.10.2024, з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три попередні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто 2021, 2022, 2023 роки, а не повторне призначення ( переведення) пенсії за віком.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV, який набрав чинності 01.01.2004 року (надалі - Закон №1058-IV).

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають:

1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом;

2) особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення" - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з пунктами 2-1, 16 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV (в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 року №2148-VIII) особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Розмір пенсії за вислугу років визначається відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. Пенсії за вислугу років фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення" звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Відповідно до статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Так, згідно зі статтею 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітені.

Відповідно до пункту "а" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії за вислугу років) право на пенсію за вислугу років мають зокрема: а) робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі; для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

Умови призначення пенсії за віком наведені у статті 26 Закону №1058-IV.

Так, відповідно до частин 1, 4 статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Згідно з частиною 1 статті 27 Закону №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії унормований статтею 40 Закону №1058-IV.

Згідно з частиною 1 статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Частиною 2 статті 40 Закону №1058-IV передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Відповідно до частини 2 статті 42 Закону №1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Згідно з пунктом 4-3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV (в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 року №2148-VIII) пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Відповідно до пункту 4-5 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який застосовується для обчислення пенсій, передбачене частиною другою статті 42 цього Закону, проводиться починаючи з 2021 року.

У 2019-2020 роках показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який застосовується для перерахунку пенсій, збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за рік, що передує року, в якому проводиться збільшення, порівняно з роком, що передує року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії передбачений статтею 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а строки призначення (перерахунку) та виплати пенсії - статтею 45 цього Закону.

Згідно з частиною 1 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Частиною 2 статті 44 Закону №1058-IV передбачено, що призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону№1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Частиною 2 статті 45 Закону №1058-IV установлено, що пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Згідно з частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Відповідно до частини 5 статті 45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Суд зазначає, що переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до частини 3 статті 45 Закону №1058-IV можливе у тому разі, якщо особі відповідно до цього Закону був призначений один з видів пенсії, визначених у статтях 9, 10 цього Закону - пенсія за віком, пенсія по інвалідності чи пенсія у зв`язку з втратою годувальника. При переведенні з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший, показник середньої заробітної плати має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-IV.

Верховний Суд України у постанові від 29.11.2016 року у справі №21-6331а15 сформулював правову позицію, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV.

Вказана правова позиція підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 року у справі № 876/5312/17, у якій суд прийшов до висновку, що позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Суд установив, що з 02.09.2013 року позивачу призначено пенсію за вислугу років, з 25.10.2019 призначено пенсію по інвалідності. За призначенням пенсії за віком за Законом №1058-IV позивач звернулася 30.10.2024 року вперше, досягнувши 14.10.2024 року пенсійного віку та маючи необхідний страховий стаж, що передбачені статтею 26 цього Закону. Тому відповідно до частини 1 статті 44, частини 1 статті 45 Закону №1058-IV позивачу за заявою від 30.10.2024 року мала бути призначена з 30.10.2024 року пенсія за віком, а при обчисленні її розміру повинен був застосовуватися усереднений показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, як це передбачено частиною 2 статті 40 Закону №1058-IV, а саме за 2021, 2022, 2023 роки (13559 грн.).

Натомість пенсійний орган замість призначення позивачу пенсії за віком із застосуванням при обчисленні пенсії середньої заробітної плати (доходу), визначеної частиною 2 статті 40 Закону №1058-IV, рішенням про перерахунок пенсії від 06.11.2024 № 20 ( а.с.201) здійснив з 30.10.2024 року перерахунок пенсії відповідно до частини 3 статті 45, пункту 4-3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки, збільшений на коефіцієнти підвищення. Це призвело до зменшення розміру пенсійних виплат, належних позивачу з 30.10.2024 року.

Суд вважає, що пенсійний орган, прийнявши вказане рішення про перерахунок пенсії, безпідставно застосував норми частини 3 статті 45, пункту 4-3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, а не призначивши позивачу пенсію за віком за його заявою від 30.10.2024 року з урахуванням вимог частини 2 статті 40 Закону №1058-IV.

Позивач не оскаржує у позові рішення пенсійного органу від 06.11.2024 № 20, а суд не вбачає підстав для скасування цього рішення як протиправного, оскільки воно зумовило виникнення правовідносин щодо нарахування та виплати позивачу пенсійних виплат з 30.10.2024 року.

Натомість, відповідач рішенням від 11.01.2025 року у справі № 20 протиправно відмовив у перерахунку пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2021, 2022 та 2023 роки.

Посилання представника відповідача, що ним здійснювався лише розгляд заяви позивача від 03.02.2025 про перехід на пенсію за іншим Законом, не приймається судом, оскільки оскаржуваним рішенням відмовлено саме у перерахунку пенсії, а не в переведені на інший від пенсії.

Також суд вважає помилковим посилання представника відповідача на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 22.10.2024 по справі № 300/5450/23, позаяк такі правові висновки не є релевантними у межах даної справи, з огляду на різні предмети спору.

З огляду на викладене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 11.01.2025 року у справі № 20 про відмову у перерахунку пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд вважає, що права позивача, порушені протиправним рішенням відповідача, мають бути відновлені, в межах позовних вимог, шляхом зобов`язання відповідача здійснити йому перерахунок пенсії за віком з 03.01.2025 року ( дати звернення із заявою до пенсійного органу), врахувавши для обчислення пенсії заробітну плату, визначену відповідно до частини 2 статті 40 Закону №1058-IV, із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2021, 2022 та 2023 роки, та виплатити їй заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком.

В ході розгляду справи, судом не встановлено рішення, дії або бездіяльність відповідача 2, якими би порушувались права позивача, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судом встановлено, що позивач сплатив судовий збір за подання даного адміністративного позову до суду у загальній сумі 2 422,40 грн.

Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за рахунок бюджетних асигнувань в сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7А, м. Кропивницький, 25009, ), Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, буд. 23, м. Черкаси, 18000, ) про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 11.01.2025 року у справі № 20 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити ОСОБА_1 з 03.01.2025 перерахунок та виплату пенсії за віком, з урахуванням раніше виплачених сум, відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2021, 2022 та 2023 роки.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на оплату судового збору в сумі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. САГУН