Справа № 953/1365/25
Суддя: Вітюк Р. В.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/1365/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року

Київський районний суд м. Харкова в складі

головуючого судді Вітюка Р.В.,

за участі секретаря судового засідання Соломонової К.О.,

представниці позивача Гофельд Г.С. (адвокатка)

розглянув у м. Харків адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ІНФОРМАЦІЯ_2

про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ТЦК), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову ТЦК від 01.02.2025 № 2225 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП;

- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення;

- стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 7 211 гривень за рахунок бюджетних асигнувань ТЦК.

Позов обґрунтовано таким:

-позивач є військовозобов`язаним, перебуває на обліку в ТЦК і 10.07.2024 оновив свої військово облікові дані шляхом реєстрації електронного кабінету військовозобов`язаного за допомогою мобільного додатку Резерв+. Також позивач є студентом денної форми навчання та має неодноразово оформлену відстрочку від призову та мобілізації і станом на дату складання позову, не підлягав призову на військову службу під час мобілізації;

-відповідно до трекінгу відправлення 09.11.2025 ТЦК направило ОСОБА_1 поштовим зв`язком повістку № 1039735 за місцем його реєстрації (проживання), а саме: АДРЕСА_1 про виклик до ТЦК на 17.11.2025 о 09.00 для уточнення даних. 21.11.2024 повістка № 1039735 повернулась до ТЦК, у зв`язку з відсутністю ОСОБА_1 за вказаною адресою;

-позивач не був обізнаний про можливість надати письмові пояснення про те, що він не отримував жодного сповіщення та повідомлення з АТ "Укрпошта", та той факт, що постійно проживає за місцем реєстрації;

-у повістці № 1039735 не було зазначено номер телефону позивача, що є порушенням п. 32 Правил надання послуг поштового зв`язку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 та унеможливило сповіщення адресата оператором поштового зв`язку про наявність на його ім`я рекомендованого листа;

-доступ до під`їзду, в якому знаходиться квартира, в якій проживає позивач, обмежений через встановлений магнітний замок, а тому доступ працівника пошти до під`їзду був обмежений;

-повістка № 1039735 містить відомості про виклик військовозобов`язаного на 16.11.2025, а постанова № 2225 від 01.02.2025 складена за нез`явлення за повісткою 17.11.2025.

Стислий виклад заперечень відповідача

Відповідач правом на подання відзиву та будь-яких інших документів не скористався.

Третя особа по суті позовних вимог не надала.

Процесуальні дії у справі

Суд ухвалою від 14.02.2025 прийняв справу до розгляду, відкрив провадження та призначив її до розгляду на 25.02.2025. Також витребував з ТЦК належним чином завірені копії документів, які передували та/або були підставою складення постанови № 2225 від 01.02.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Судові засідання неодноразово відкладалися, у зв`язку з неявкою відповідача, суд ухвалами відклав розгляд справи, повторно витребував з ТЦК належним чином завірені копії документів, які передували та/або були підставою складення оскаржуваної постанови, зобов`язав зареєструвати електронний кабінет в ЄСІТС і роз`яснив відповідачу обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення у відповідній категорії справ та наслідки неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин.

15.04.2025 суд ухвалою задовольнив клопотання представника позивача та залучив до розгляду справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_3 , відклав розгляд справи до 06.05.2025 та витребував докази у відповідача.

06.05.2025 у судове засідання з`явилась представниця позивача. Відповідач і третя особа у судове засідання не з`явилися, відповідач витребовуваних документів і відзиву на позов не надав. Про судове провадження відповідач обізнаний, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення та відмітками ТЦК про отримання ухвал про відкладення судового засідання. Зокрема судова кореспонденція відповідачу була вручена 10.03.2024, 04.04.2025, якою повідомлено про дату судового засідання. Також представниця відповідача наручну вручила відповідачу ухвалу про призначення судового засідання на 06.05.2025, що підтверджується відміткою відповідача на супровідному листі. Тобто відповідач обізнаний про судове провадження та належним чином повідомлений про дату судового засідання. Третя особа отримала копію ухвали від 15.04.2025 у туж дату, що підтверджується довідкою про доставку до електронного кабінету.

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Представниця позивача у судовому засіданні вважала за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності відповідача та третьої особи.

Суд зазначає, що розгляд справи неодноразово відкладався через неявку відповідача (25.02.2025, 17.03.2025 та 15.04.2025). Суд відповідно до статей 4, 18, 44 КАС України зобов`язував відповідача зареєструвати електронний кабінет та згідно зі статтями 2, 9, 80 КАС України витребовував у відповідача документи, які стосуються предмету спору. Однак, відповідач не вчинив жодних дій на виконання вимог ухвал суду.

Суд, враховуючи належне повідомлення відповідача і третю особу про дату, час та місце судового засідання, відсутність від них клопотань про неможливість розгляду справи, дійшов висновку про розгляд справи за їх відсутності.

Представниця позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Фактичні обставини, встановлені судом

ОСОБА_1 перебуває на обліку ТЦК, ідентифікатор військовозобов`язаного НОМЕР_1 , що підтверджується витягом з перебування на обліку. Відповідно до вказаного витягу дата введення інформацію про особу в систему 24.02.2023, звірка даних при особистій явці 10.07.2024, картотека обліку: картотека призовників, підкартотека обліку: розшук.

Відповідно до копії повістки № 1039735 від 07.11.2024 ОСОБА_1 належить з`явитись за адресою: АДРЕСА_2 17.11.2024 о 09:00 для уточнення даних до ТЦК.

Згідно з трекінгом відправлення за № 510 та описом вкладення до рекомендованого поштового відправлення було направлено повістку № 1039735 від 07.11.2024 на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), яка повернулась відправнику (ТЦК), причини невручення: одержувач відсутній за вказаною адресою, що підтверджується відповідним описом вкладення і роздруківкою відстеження відправлення з офіційного сайту Укрпошти.

Відповідно до витягу з Єдиного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 вступив до Харківської державної академії дизайну і мистецтв і навчається на 1 курсі денного відділення магістратури, що підтверджується довідкою указаної академії від 09.09.2024 № 07-39.

01.02.2025 начальник ТЦК ухвалив постанову № 2225, відповідно до якої 01.02.2025 о 10 год. 00 хв. розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 і встановлено, що останньому було направлено 06.11.2024 повістку на 11:00 16.11.2024 для уточнення даних, але ОСОБА_1 до ТЦК не з`явився. Своєю бездіяльністю громадянин порушив абзац 2 частини першої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", абзац 3 пункту 1 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, викладених у додатку 2 до Порядку організації та ведення військовозобов`язаних, затверджених постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487, абзац 2 частини десятої статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", чим вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП. Начальник ТЦК постановив накласти на ОСОБА_1 штраф у сумі 17 000,00 грн.

Відповідно до листа АТ "Укрпошта" № 1.03.009.004.-5674-25 від 17.02.2025 за повідомленням відповідного структурного підрозділу та інформації в автоматизованій системі Укрпошти, рекомендований лист з рекомендованим повідомлення про вручення з позначкою "Повістка ТЦК" № 811 від 09.11.2024 на ім`я ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) надійшов 10.11.2024 до відділення № 2 м. Харків з індексом 61002. Лист доставлявся згідно з вказаною адресою, але не був вручений, оскільки доступ до під`їзду у листоноші відсутній, так як на дверях кодовий замок, який працівникам відділення невідомий. Повідомлення про надходження листа залишено в дверях під`їзду. Копія такого повідомлення не складається та не залишається у відділенні, оскільки це не передбачено Правилами та розпорядчими документами Укрпошти. Оскільки лист адресатом не одержаний, 18.11.2024 року повернутий за зворотною адресою по причині відсутність адресата за вказаною адресою.

Відповідач відзив на позов не подав, жодних доказів на спростування / підтвердження обставин, наведених в позові не надав.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Відповідно до пунктів 1 8 частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно з частинами другою, третьою статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

З матеріалів справи вбачається, що предметом оскарження є акт ТЦК про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення порядку уточнення даних військовозобов`язаного.

Диспозиція частини третьої статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Відповідно, диспозиція наведеної норми є бланкетною, тобто лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права або інших підзаконних актів (інструкцій, переліків, статутів, положень, наказів, правил тощо).

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначені Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Процедура оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів визначена Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024.

Згідно з пунктом 41 Порядку належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Зі змісту наведеного положення вбачається, що у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку резервіст або військовозобов`язаний вважається належним чином оповіщення про виклик до районного (міського) ТЦК у разі проставлення у поштовому повідомленні (І) відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи (ІІ) відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою ТЦК під час уточнення своїх облікових даних (І) або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку (ІІ).

Як вбачається з матеріалів справи, повістка № 1039735 від 07.11.2024, надіслана позивачу, повернулась до ТЦК з відміткою: "одержувач відсутній за вказаною адресою". Указана повістка надсилалась за місцем проживання (реєстрації) позивача, що не заперечується останнім. Тобто повістка № 1039735 від 07.11.2024 відповідно до підпункту 2 пункту 41 Порядку вважається врученою належним чином.

Щодо посилань позивача на порушення пункту 32 Правил надання послуг поштового зв`язку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (далі Правила № 270), оскільки у рекомендаційному листі не було зазначено номеру телефону позивача, то суд зазначає таке.

По-перше, копія вказаного рекомендованого відправлення, суду надано не було (надано опис вкладення та роздруківку відстеження відправлення), а тому в останнього відсутня можливість встановити відповідну обставину (фіскальний чек, заповнений бланк відправлення надано не було).

По-друге, відповідно до підпункту 1 пункту 32 Порядку № 270 поштове відправлення, поштовий переказ супроводжує така інформація, що надається відправником або зазначається на поштовому відправленні, якщо обов`язковість її надання (зазначення на поштовому відправленні) встановлена оператором поштового зв`язку: найменування адресата (одержувача) та відправника: для фізичних осіб - прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), для юридичних осіб повне найменування підприємства, установи, організації, якщо відомо - ім`я та прізвище адресата. На простих та реєстрованих поштових картках, листах (крім тих, що адресуються до запитання, до відділення) може бути зазначено лише прізвище та ініціали або ім`я та прізвище. На поштових відправленнях, адресованих до населених пунктів, які не мають вулиць і нумерації будинків, прізвище, ім`я та по батькові адресата (за наявності) зазначаються повністю; номер абонента, за яким отримуються електронні комунікаційні послуги щодо мобільного або фіксованого зв`язку відправника та адресата (одержувача) (для реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, крім поштових карток, листів без оголошеної цінності, відправлень для сліпих).

Тобто зі змісту наведеного положення вбачається, що зазначення у відправленні номеру абонента, за яким отримуються електронні комунікаційні послуги щодо мобільного або фіксованого зв`язку відправника та адресата здійснюється, якщо обов`язковість її надання встановлена оператором.

При цьому суд враховує, що відправлення було прийнято оператором поштового зв`язку (Укрпоштою), що вказує, що зазначення номеру телефону у переданому відправленні не є обов`язковим, оскільки за наявності відповідної заборони відповідальний працівник оператора не мав приймати відповідне відправлення.

Крім того, відповідно до абзацу 2 пункту 82 Порядку № 270 рекомендовані листи з позначкою "Повістка ТЦК" під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК".

Тобто самим Порядком № 270 передбачено альтернативу інформування одержувача. На переконання суду на обґрунтування відсутності імперативної вимоги в Порядку № 270 щодо зазначення номеру телефону вказує також той факт, що відповідний номер не завжди може бути відомий відправнику (відповідна повістка може надсилатись для з`ясування тому числі контактних даних особи номеру телефону).

На підтвердження вказаної обставини також вказує лист АТ "Укрпошта" № 1.03.009.004.-5674-25 від 17.02.2025, згідно з яким за відсутності номеру телефону листоноша залишила відповідне повідомлення про надходження листа, тобто діяла у відповідності до Порядку № 270. А тому доводи позивача щодо порушення пункту 32 Порядку № 270 та неналежного повідомлення визнаються судом необґрунтованими.

Водночас згідно з оскаржуваною постановою повістка була направлена позивачу для уточнення даних. Однак в оскаржуваній постанові не наведено, які саме дані необхідно було уточнити. При цьому з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 здійснив звірку даних особисто 10.07.2024, тобто в строки, встановлені частиною третьою статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", що підтверджується витягом з перебування на обліку.

Відповідно до примітки до статті 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

До того ж, обов`язок військовозобов`язаного уточнити свої облікові дані, недотримання якого інкриміновано позивачу, передбачено частиною третьою статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" і абзацом 4 підпункту 10-1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який є додатком № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, а не частиною першою і абзацом 3 пункту 1 відповідних Закону і Правил, які наведені у мотивувальній частині оскаржуваної постанови і якими передбачено явку для взяття на військовий облік, визначення призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду та місця перебування на обліку, відповідно.

Крім того, з мотивувальної частини оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 було направлено повістку № (номер повістки не зазначено) на 11:00 годин 16.11.2024 року, водночас з наданої повістки №1039735 ОСОБА_1 викликали на 17.11.2024 о 09:00 годині, тобто існують розбіжності у часі та даті, на яку позивача викликало ТЦК, які не можуть бути усунуті судом.

Суд акцентує увагу на тому, що, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі ( частина друга статті 77 КАС України).

Згідно з частиною четвертою статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Суд, відкриваючи провадження у справі, надав відповідачу можливість подати відзив на позов та, ураховуючи принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі (пункт 4 частини третьої статті 2 КАС України) зобов`язав його надати документи, які передували та/або були підставою складення оскаржуваної постанови. Також суд повторно витребовував у відповідача документи, про що постановляв відповідні ухвали, які не були виконані.

Водночас відповідач не надав суду ані відзиву на позов, ані витребовуваних документів.

Також, обставин, які підтверджують неможливість отримання ТЦК відомостей щодо персональних даних ОСОБА_1 у спосіб, встановлений у примітці до статті 210 КУпАП, відповідач не надав. Оскаржувана постанова не містить відповідних відомостей (які саме відомості необхідно уточнити) і неможливість їх уточнити у порядку, передбаченому частиною третьою статті 14 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів". А тому у суду відсутня можливість встановити можливість / неможливість застосування примітки до статті 210 КУпАП у цій справі.

Висновки за результатами розгляду заяви

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Враховуючи допущену неповноту розгляду ТЦК справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача щодо наведення мотивів притягнення особи до адміністративної відповідальності за неявку та неуточнення, яких саме даних, існування розбіжностей щодо дати і часу на яку викликався позивач та відсутність у суду можливості встановити такі обставини, останній не має достатніх даних на підтвердження, як факту правомірності, так і факту протиправності постанови. До того ж, враховуючи положення Конституції України і КАС України щодо компетенції органу державної влади, суд вважає, що підстави для закриття справи відсутні, а справу необхідно надіслати на новий розгляд до органу, який ухвалив оскаржувану постанову.

Отже, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, рішення ТЦК скасуванню, а справу необхідно надіслати на новий розгляд.

Керуючись ст. 2, 5, 48, 77, 243 246, 250, 255, 286, 292 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

2. Скасувати постанову від 01.02.2025 № 2225 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП України і надіслати справу на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Роман ВІТЮК