Справа № 640/5610/22
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2025 року Справа № 640/5610/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВрони О. В.
за участі секретаря судового засіданняХижняк В.В.
представника позивача Марченка О.О.
преставника відповідача Лущий В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПУЛЬСАР КОНСТРАКШН" до Головного Управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «ПУЛЬСАР КОНСТРАКШН» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення №0079261/0706 від 02.11.2021 р. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПУЛЬСАР КОНСТРАКШН» податку на додану вартість та штрафних санкцій на загальну суму 2165586 (два мільйона сто шістдесят п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят шість) грн. 00 коп.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним, таким, що прийняте на підставі необґрунтованих висновків акту перевірки Головного управління ДПС у м. Києві , який безпідставно дійшов висновку про непідтвердження господарських операцій між ТОВ «ПУЛЬСАР КОНСТРАКШН» з ТОВ «АЙРОН ПРОФІ» і ТОВ «БІЗСТ ГРУП».
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.02.2022 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.
Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX (Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
Приписами пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" установлено, що інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.
04.02.2025 справа №640/5610/22 надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у складі: головуючого судді Врони О. В. від 18.02.2025, прийнято справу №640/5610/22 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПУЛЬСАР КОНСТРАКШН» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, до свого провадження. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 18 березня 2025 року о 10:20 .
У відзиві на позовну заяву Головне управління ДПС у м. Києві просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на висновки документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ПУЛЬСАР КОНСТРАКШН» з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного законодавства, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншого законодавства за період з 07.12.2017 по 30.06.2021, які викладені в акті перевірки.
Позивачем було подано відповідь на відзив, в якій він вказав, що відповідач безпідставно посилається на інформацію, що міститься в інформаційно-аналітичних базах ДПС, яка має виключно інформативний характер та не вважається належним доказом у розумінні процесуального Закону, а тому ніяким чином не може спростувати наведені позивачем в адміністративному позові доводи.
У підготовче засідання 18.03.2025 представник Головного управління ДПС у м. Києві не з`явився, заявивши клопотання про відкладення розгляду справи. Представник відповідача посилається на необхідність бути присутнім у призначену дату в судовому засіданні Київського окружного адміністративного суду.
18.03.2025 судом ухвалено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 08.04.2025 об 10:00 год.
08.04.2025 у зв`язку із зобов`язанням відповідача надати додаткові документи до справи, в судовому засіданні оголошено перерву до 29.04.2025 об 10:30 год.
28.04.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Головного управління ДПС у м. Києві надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів повноважень представника.
29.04.2025 судом в судовому засіданні оголошено перерву для прийняття рішення на 06.05.2025 на 11:00 год.
06.05.2025 в судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частини рішення.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, вислухавши представників сторін, суд встановив наступні обставини.
На підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято 02.11.2021 податкове повідомлення-рішення №0079261/0706 (форма «Р») про стягнення з ТОВ «ПУЛЬСАР КОНСТРАКШН» податку на додану вартість та штрафних санкцій на загальну суму 2165586,00 грн.
У податковому повідомленні-рішенні зазначено про непідтвердження взаємовідносин з ТОВ «Айрон Профі» (код 42924800) і ТОВ «Бізст Груп» (код 42615717), період фінансово-господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинено ці порушення: липень, серпень, вересень, листопад, грудень 2019 року, березень 2021 року.
Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржено до Державної податкової служби України.
Рішенням Державної податкової служби України від 18.01.2022 №882/6/99-00-06-01-01-06 залишено без змін податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 02.11.2021 №0079261/0706, а скарга ТОВ «ПУЛЬСАР КОНСТРАКШН» - без задоволення.

Позивач не погодився з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, вважає, що воно було прийнято за результатами неправомірних висновків перевірки, у зв`язку з чим звернувся з відповідним позовом до суду.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України.

Відповідно до п. 61.1 ст. 61 ПК України податковий контроль система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Також, пп.62.1.3 п.62.1 ст.62 ПК України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Абзацом 1 п.75.1.ст. 75 Податкового кодексу України встановлено право контролюючих органів на проведення камеральних, документальних (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичних перевірок.

Відповідно до підп.75.1.2. п.75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Позивач не погоджується з фактами викладеними в акті перевірки і його висновками, а тому судом перевіряється і обґрунтованість висновків акту перевірки щодо порушень платника податку, на підставі якого прийняте спірне податкове повідомлення-рішення.

За визначенням у пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України, господарська діяльність діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно визначень у абзацах 5, 11 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарська операція дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію

За ч.2 ст.3 вказаного Закону, бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до підп. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

У п. 198.2 ст. 198 ПК України встановлено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (пункт).

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Відповідно до кодів КВЕД видами діяльності ТОВ «ПУЛЬСАР КОНСТРАКШН», є зокрема: 46.90 неспеціалізована оптова торгівля (основний); 25.11 Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій.

Господарські відносини позивача з ТОВ «АЙРОН ПРОФІ» відбувались на підставі договору поставки №01/0619 від 01.06.2019.

На підтвердження здійснення господарських операцій за вказаним договором позивачем надано видаткові накладні, які підтверджують на адресу позивача поставку металопродукції: №1 від 16.06.2019, №6 від 16.08.2019, №3 від 19.07.2019, №5 від 01.08.2019, №8 від 16.08.2019, №9 від 01.09.2019, №11 від 16.09.2019, №13 від 16.09.2019, №14 від 16.09.2019, №15 від 16.10.2019, №16 від 01..11.2019, №17 від 05.11.2019, №18 від 05.11.2019, №21 від 05.11.2019, №23 від 02.12.2019, №25 від 02.12.2019, №26 від 02.12.2019, №27 від 02.12.2019, №28 від 02.12.2019, №29 від 02.12.2019, №30 від 02.12.2019, №31 від 16.12.2019.

Матеріали справи містять копії рахунків на оплату по замовленню постачальника ТОВ «АЙРОН ПРОФІ».

Перевезення поставленої металопродукції ТОВ «АЙРОН ПРОФІ» на замовлення позивача підтверджується товарно-транспортними накладними: №1365 від 02.12.2019, №1634 від 02.12.2019, №1768 від 02.12.2019, №1830 від 02.12.2019, №2349 від 02.12.2019, №2706 від 02.12.2019, №2711 від 02.12.2019, №1834 від 05.11.2019, №1923 від 05.11.2019, №1320 від 16.09.2019, №1822 від 16.09.2019, №5833 від 16.09.2019.

27.08.2019 між ТОВ «ПУЛЬСАР КОНСТРАКШН» (Замовник) і ТОВ «АЙРОН ПРОФІ» ( Підрядник) був укладений договір підряду №2708/1 , за яким Замовник доручив, а Підрядник зобов`язався на власний ризик виконати роботи з влаштування навісу, а Замовник зобов`язався прийняти цю роботу і оплатити .

Виконання робіт за вказаним договором підтверджується підписаними сторонами актами надання послуг №12 від 16.09.2019 , №19 від 05.11.2019.

Суд вважає такими, що не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, твердження відповідача, що відсутність у ТОВ «АЙРОН ПРОФІ» в достатній кількості трудових та матеріальних ресурсів є свідченням неможливості поставки позивачеві певного товару чи виконання робіт, послуг.

Ймовірна відсутність достатньої кількості трудових ресурсів для здійснення будь-якого виду діяльності не може слугувати підставою для визнання господарської операції фіктивною. Чинним законодавством не передбачено необхідної кількості трудових ресурсів, складських та виробничих приміщень для виконання того чи іншого виду діяльності. При цьому підприємство не позбавлене можливості залучати виробничі та трудові ресурси на підставі цивільно-правових договорів. Окрім того, в законодавстві відсутня норма, яка б зобов`язувала підприємство перевіряти наявність таких ресурсів у контрагента та формувати податковий кредит лише за їх наявності (наведене правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 16.01.2018 року у справах №820/4648/13-а, №826/1398/14).

Чинним законодавством України не передбачено, яке конкретно майно та інші матеріальні ресурси та умови повинні бути наявні у платника податків для здійснення певної діяльності.

Відсутність у контрагента позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу (така позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31.08.2018 року у справі №1570/4299/12, від 22.10.2019 року у справі № 822/5413/15, від 13.11.2018 року у справі №805/528/17-а, 19.11.2019 року у справі № 826/16304/17, від 13.08.2020 року у справі №520/4829/19, від 21.10.2020 року у справі № 140/1845/19).

Також у постанові від 09.10.2020 року у справі №815/2969/15 Верховний Суд зазначив, що дії, які вчиняються підрядниками для виконання робіт за договорами підряду, у тому числі і по залученню для цих цілей сторонніх осіб, не можуть обмежувати права замовника, як платника податку на додану вартість, на формування податкового кредиту внаслідок придбання товарів, робіт чи послуг.

Щодо посилання відповідача на інформацію про ТОВ «АЙРОН ПРОФІ» в інформаційно-аналітичних базах ДПС.

Суд звертає увагу, що сама по собі податкова інформація не є достатньою підставою для висновку про неможливість реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами. Суд наголошує на недопустимості такого підходу податкового органу до оцінки правомірності формування позивачем податкового кредиту, оскільки отримана податкова інформація повинна оцінюватися у співвідношенні з первинною документацією.

Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від перебування його контрагента за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених поставок, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені покупцем, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи. Проте, посадовими особами відповідача під час здійснення перевірки таких обставин не встановлено

Щодо взаємовідносин з ТОВ «БІЗСТ ГРУП».

Господарські відносини ТОВ «ПУЛЬСАР КОНТРАКШН» з ТОВ «БІЗСТ ГРУП» підтверджуються договором підряду №01/03/2021 від 01.03.2021, за яким позивач як замовник доручив ТОВ «БІЗСТ ГРУП»-підряднику виконати комплекс монтажних робіт до наданої документації по об`єкту «Комплекс індивідуальної шокової заморозки, сортування та зберігання плодово-овочевої продукції» за адресою: Житомирська область, Коростецький район, с.Поліське.

Позивачем були також надані акт приймання-передачі металоконструкцій №1 від 02.03.2021 загальною вагою 255,33 тони, акт приймання-передачі металопродукцій №2 від 20.03.2021 загальною вагою 6,568 тони.

ТОВ «БІЗСТ ГРУП» були складені і зареєстровані за господарськими операціями з ТОВ «ПУЛЬСАР КОНСТРАКШН» податкові накладні.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку -продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п.201.10 ПК України).

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця (позивача) таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відсутність факту реєстрації платником податків -продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Датою виникнення податкових зобов`язань є дата , яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше згідно з пунктом 187.1 ст. 187 ПК України. На дату виникнення податкових зобов`язань платник податків зобов`язаний скласти податкову накладну і зареєструвати її в ЄРПН. В подальшому податкові зобов`язання відображаються у податковій декларації за звітний період і підлягають сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого ПК України для подання податкової декларації.

Відповідно до абз. 2 п. 198.6 ст. 198 ПК України у разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Таким чином, податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів /послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18, у постанові від 12.11.2019 у справі №816/2183/18.

Суд враховує, що всі податкові накладні за фактом виконання операцій позивача з його контрагентами були зареєстровані Державною податковою службою України, а отже податковим органом був засвідчений факт здійснення господарських операцій.

Факт реєстрації податкових накладних відповідачем в акті перевірки не заперечується.

Суд відхиляє твердження відповідача, що складання двох або більше податкових накладних у разі оплати товару однією сумою або у разі одноразової поставки товарів/послуг не відповідає умовам ПК України та не дає можливості ідентифікувати операції.

За приписами п.201.1 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на дату виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, в якій, зокрема, зазначається ціна постачання товарів/послуг. Тобто, якщо покупець сплачує аванс за товари/послуги, які мають бути йому поставлені, то податкова накладна складається на дату зарахування таких коштів на банківський рахунок постачальника, оскільки саме на цю дату відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України виникнуть податкові зобов`язання з ПДВ.

Пунктом 201.7 ст. 201 ПК України встановлено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Вказані норми не встановлюють окремих вимог щодо кількості податкових накладних, які повинен скласти платник ПДВ за кожною операцією з постачання товару/послуги, якщо вони були сплачені одним платежем.

Проведення господарських операцій суб`єкта господарювання, за змістом ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на даних бухгалтерського обліку базується фінансова, податкова, статистична та інша звітність.

Вказані первинні документи відповідають ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

При укладенні договорів сторонами досягнуто усіх істотних умов, вони спрямовані на реальне настання правових наслідків, відповідають економічному змісту та чинному законодавству, товари придбавались з метою їх подальшого використання у господарській діяльності позивача.

Таким чином, первинні документи по відображенню господарчих операцій є основою для податкового обліку.

Отже, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту, наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Судом досліджені всі надані платником первинні документи та встановлено дотримання позивачем спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум, віднесених до податкового кредиту, а також реальне виконання сторонами, укладених правочинів.

Відповідачем в ході проведення перевірки не наведені та не встановлені обставини, які б свідчили про невідповідність господарських операцій з поставки товару, виконання робіт, надання послуг меті та задачам діяльності позивача, або що реалізація вказаних операцій не обумовлена розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).

Факт реалізації укладених позивачем з переліченими вище контрагентами договорів відповідачем не спростований.

На час здійснення господарських операції з позивачем вказані контрагенти мали статус юридичної особи, платника податку на додану вартість, що свідчить про наявність у них спеціальної податкової правосуб`єктності.

Суд вважає необхідним також зазначити, що в силу положень Цивільного кодексу України, Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" позивач та його контрагенти є окремими суб`єктами права, а таким чином за змістом Податкового кодексу України позивач та контрагенти позивача є окремими платниками податку на додану вартість. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника податків, яка відповідно до ст. 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником.

Позивач, як платник податків, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та сплату лише ним самим податку до бюджету відповідно до законодавства України. Він не може нести відповідальність за порушення контрагентами правил здійснення господарської діяльності та/або податкової дисципліни, як і не може нести відповідальність за неподання контрагентом первинних документів. У разі якщо контрагентом були допущені порушення норм податкового або іншого законодавства, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цього контрагента, а не сумлінного платника податків.

Таку ж правову позицію підтримано Верховним Судом у постановах, зокрема, від 24 січня 2018 року у справі №824/942/13, від 14 березня 2018 року у справі №803/1198/16.

Чинним законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за можливими допущеними порушеннями законодавства інших юридичних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не надано доказів та не зазначено обставин, які б ставили під сумнів фактичне здійснення операцій між позивачем та його контрагентами.

Крім того, не надано доказів, які б підтверджували, що зміст угод не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов`язків чи свідчить про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання договору або приховування дійсного об`єкту оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету, отримання незаконних пільг з оподаткування тощо.

Матеріали даної справи не містять доказів наявності між позивачем та його контрагентами при укладанні і виконанні договорів, взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог ст. 9 КАС України не виявлено.

Крім того, слід зазначити, що жодною нормою законодавства України не передбачений обов`язок платників податків покупців товарів (робіт, послуг) вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей щодо звітування до податкових органів, відомостей про походження товарів, відомостей щодо третіх осіб (постачальників в ланцюгу) тощо.

Позивач, як сторона за відповідним господарським договором, рівноцінний учасник договірних правовідносин, не може впливати та контролювати діяльність свого контрагента, відповідати за дотриманням таким контрагентом вимог законодавства, сплату податку і в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії будь-якого з постачальників у ланцюгу постачання, зокрема, шляхом позбавлення права на відображення відповідних сум в податковому обліку.

В постанові від 27.03.2018 у справі № 816/809/17 Верховний Суд зазначив, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним щодо справжнього стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи або послуги), не дивлячись на те, що контрагенти, можливо, і мають намір порушити податкове законодавство.

До того ж, ст. 61 Конституції України встановлений індивідуальний характер відповідальності юридичної особи.

В свою чергу контролюючі органи не наділені повноваженнями на перевірку економічної доцільності рішень, що приймаються суб`єктами господарювання, які у сфері господарської діяльності наділені самостійністю та широкою дискрецією (зокрема, при виборі контрагентів, вирішенні питання щодо необхідності залучення третіх осіб до виконання своїх господарських зобов`язань тощо).

Враховуючи вищенаведене доводи відповідача жодним чином не спростовують реальності здійснення господарської операції з поставки товару, виконання робіт вказаними вище контрагентами, висновки контролюючого органу фактично є припущеннями, оскільки ґрунтуються виключно на аналізі інформації стосовно контрагентів позивача.

Таким чином, встановлені у справі обставини, наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності підтверджують, що позивач від перелічених вище контрагентів отримав товари та роботи для провадження своєї господарської діяльності, спірні господарські операції є реальними, відповідають дійсному економічному змісту, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір у сумі 24810,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6425 від 03.02.2022.

Сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у сумі 24810,00 грн .

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 250 ,255, 295, 297 Кодксу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПУЛЬСАР КОНСТРАКШН» (вул. Окіпної Раїси, буд. 4-Б, офіс 33, м. Київ, 02002, ) до Головного управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, буд.33/19, м. Київ, 04116, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення -рішення №0079261/0706 від 02.11.2021 р. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПУЛЬСАР КОНСТРАКШН» податку на додану вартість та штрафних санкцій на загальну суму 2165586 (два мільйона сто шістдесят п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят шість) грн. 00 коп.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПУЛЬСАР КОНСТРАКШН» (вул. Окіпної Раїси, буд. 4-Б, офіс 33, м. Київ, 02002, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, буд.33/19, м. Київ, 04116, ) судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 24810 (двадцять чотири тисячі вісімсот десять) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складений 06 травня 2025 року.

Суддя О.В. Врона