Справа № 620/2438/25
Суддя: Оксана ТИХОНЕНКО
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 року Чернігів Справа № 620/2438/25

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області до Чернігівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Департамент культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Чернігівська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області звернулась до суду з позовом до Чернігівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Департамент культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Чернігівської міської ради () щодо неукладення з Чернігівською районною державною адміністрацію Чернігівської області () охоронного договору на частину щойно виявленого археологічного об`єкта культурної спадщини поселення Бобровиця-1 охоронний №3559-Чр, розташованого на земельній ділянці кадастровий номер :02:017:0298, за адресою: вул. Дмитра Бортнянського, 26-а, м. Чернігів, на умовах і в порядку, що визначені постановою Кабінету Міністрів України № 1768 від 28.12.2001;

зобов`язати Чернігівську міську раду () укласти з Чернігівською районною державною адміністрацію Чернігівської області () охоронний договір на частину щойно виявленого археологічного об`єкта культурної спадщини поселення Бобровиця-1 охоронний №3559-Чр, розташованого на земельній ділянці кадастровий номер :02:017:0298, за адресою: вул. Дмитра Бортнянського, 26-а, м. Чернігів, на умовах і в порядку, що визначені постановою Кабінету Міністрів України № 1768 від 28.12.2001.

Свої вимоги мотивує тим, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :02:017:0298), на якій розташована частина щойно виявленого археологічного об`єкта культурної спадщини поселення «Бобровиця-1», охоронний номер 3559-Чр з 19.08.2024 в оренді не перебуває та знаходиться у власності територіальної громади в особі Чернігівської міської ради. До цього часу частина щойно виявленого археологічного об`єкта культурної спадщини поселення «Бобровиця-1» охоронний №3559-Чр, яка розташована на земельній ділянці кадастровий номер :02:017:0298, площею 0,0807 га, за адресою: вул. Дмитра Бортнянського, 26-а, м. Чернігів, залишається без захисту та укладеного охоронного договору, а дієві та вкрай необхідні заходи щодо утримання та збереження власником не вживаються.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в електронній формі. Ухвалою суду сторонам надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказує, що позовні вимоги Чернігівської окружної прокуратури не обґрунтовані як нормами законодавства, так і не підтверджені доказовою базою і не підлягають задоволенню. Зазначає, що жодної інформації щодо можливості отримання послуг від Чернігівської районної державної адміністрації щодо укладення охоронних договорів шляхом розміщення відповідної інформації на вебсайті, на інформаційних стендах нема, що є порушенням з боку Чернігівської районної державної адміністрації. Окремо звертає увагу, що для того щоб укласти охоронний договір органу охорони (Чернігівській районній державній адміністрації) необхідно розробити інформаційну та технологічну картку адміністративної послуги. Отже, позовна вимога сформована таким чином, що неможливо визначити які документи необхідно надати і куди саме звернутись для отримання цих послуг. Таким чином, суб`єктом надання адміністративної послуги (Чернігівською районною державною адміністрацією) не розроблено ні технологічної картки, ні інформаційної картки послуги для чіткого розуміння які документи необхідно підготувати, до якого відповідального органу звернутись з відповідним комплектом документів, скільки триватиме розгляд документів тощо, тобто для правової визначеності проведення процедури укладення охоронного договору. Щодо меж об`єкта культурної спадщини поселення «Бобровиця-1», відповідач, зокрема, вказує, що для розроблення проекту відсутнє рішення Чернігівської міської ради про надання дозволу на розроблення проекту, не погоджено межі земельної ділянки, не пройдена експертиза проекту, та не має рішення міської ради про його затвердження. Технічна документація на пам`ятку №359-ЧР відсутні. Тому на даний час меж пам`ятки не має.

Позивачем подана відповідь на відзив, в якій зазначені аналогічні обставини, викладені в позові.

Третя особа правом подачі пояснень не скористалась.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як слідує з матеріалів справи у східній частині м. Чернігова, на ділянці правобережної тераси річки Десна розташований щойно виявлений археологічний об`єкт культурної спадщини поселення «Бобровиця-1».

Наказом Управління культури і туризму Чернігівської обласної державної адміністрації від 28.05.2009 №87, коригований наказами Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації від 17.06.2016 № 188, від 21.12.2016 № 411, від 10.10.2017 № 350, від 07.06.2019 № 223, поселення «Бобровиця-1» охоронний № 3559-Чр, занесено до Переліку об`єктів культурної спадщини Чернігівської області.

Згідно облікової документації поселення «Бобровиця-1», охоронний № 3559-Чр, розташоване у східній частині міста Чернігова (Бобровиця), в районі вулиць Дундича, Рахматуліна та провулку Сосницького, на ділянці правобережної тераси річки Десна. Культурний шар товщиною до 0,95 м простежений на площі 0,2 га, містить фрагменти ліпної кераміки доби бронзи ранньої залізної доби (2-1 тис. до н.е.). За результатами археологічної розвідки межі поселення розширено, загальна площа поселення станом на 21.09.2017 становила 0,5270 га.

Відповідно до листа Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації від 29.05.2024 №15-1490/8 частина вказаного щойно виявленого археологічного об`єкта культурної спадщини розташована на земельній ділянці за адресою: вул. Дмитра Бортнянського, 26-а, м. Чернігів.

Згідно відомостей Державного земельного кадастру за зазначеною адресою розташована земельна ділянка кадастровий номер :02:017:0298, площею 0,0807 га, яка перебуває комунальній власності Чернігівської міської ради, що також підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 415213032).

Також, встановлено, що 06.12.2022 між Чернігівською міською радою та громадянином ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:017:0298, площею 0,0807 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 19.08.2024, відповідно до умов якого на земельну ділянку зареєстровані обмеження: «Зона охорони пам`ятки культурної спадщини», що також підтверджено відомостями з Державного земельного кадастру.

Згідно інформації державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка №410801706) за вказаною адресою був зареєстрований житловий будинок, загальною площею 293.1 кв.м., який знищено внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України (Реєстр пошкодженого та знищеного майна, серія та номер: 25.05.2023-97851, від 15.03.2024). Власником об`єкта житлової нерухомості був ОСОБА_1 .

Таким чином, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :02:017:0298), на якій розташована частина щойно виявленого археологічного об`єкта культурної спадщини поселення «Бобровиця-1», охоронний номер 3559-Чр з 19.08.2024 в оренді не перебуває та знаходиться у власності територіальної громади в особі Чернігівської міської ради.

В зв`язку з тим, що частина щойно виявленого археологічного об`єкта культурної спадщини поселення «Бобровиця-1» охоронний №3559-Чр, яка розташована на земельній ділянці кадастровий номер :02:017:0298, площею 0,0807 га, за адресою: вул. Дмитра Бортнянського, 26-а, м. Чернігів, залишається без захисту та укладеного охоронного договору, а дієві та вкрай необхідні заходи щодо утримання та збереження власником не вживаються, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує таке.

Відповідно до ч.4, 5 ст.54 Конституції України, культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які перебувають за її межами.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулюються Законом України від 08.06.2000 №1805-III Про охорону культурної спадщини (далі - Закон №1805-III).

Згідно зі ст. 1 Закону №1805-III пам`ятка культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.

Щойно виявлений об`єкт культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Переліку об`єктів культурної спадщини відповідно до цього Закону.

Об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.

Статтею 1 Закону України «Про охорону археологічної спадщини» встановлено, що археологічна спадщина України - сукупність об`єктів археологічної спадщини, що перебувають під охороною держави, та пов`язані з ними території, а також рухомі культурні цінності (археологічні предмети), що походять з об`єктів археологічної спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про охорону культурної спадщини», одним з видів об`єктів культурної спадщини є археологічні - рештки життєдіяльності людини (нерухомі об`єкти культурної спадщини: городища, кургани, залишки стародавніх поселень, стоянок, укріплень, військових таборів, виробництв, іригаційних споруд, шляхів, могильники, культові місця та споруди, їх залишки чи руїни, мегаліти, печери, наскельні зображення, ділянки історичного культурного шару, поля давніх битв, а також пов`язані з ними рухомі предмети), що містяться під земною поверхнею та під водою і є невідтворним джерелом інформації про зародження і розвиток цивілізації.

Статтею 79 Земельного кодексу України визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно з Цивільним кодексом України, земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельних ділянках, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення, належать до нерухомих речей (ст. 181), а все, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення є її складовою частиною. При переході права на річ, її складові частини не підлягають відокремленню (ст. 187).

З огляду на зазначене, об`єкти археологічної спадщини є складовою частиною земельної ділянки, де вона розташована, а отже при переході прав на земельну ділянку відповідно ці ж права розповсюджуються і на об`єкти археології.

Згідно правових висновків Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 12.03.2024 по справі 927/1206/21, пам`ятки археології зазвичай знаходяться безпосередньо у глибині земної поверхні, у зв`язку з чим нерозривно пов`язані з земельними ділянками, на яких вони розташовані (п. 94).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 24 Закону №1805-III власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору.

Використання пам`ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам`ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо.

Статтею 23 Закону №1805-III передбачено, що усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

Відсутність охоронного договору, згідно з імперативом ч.4 ст.23 Закону №1805-III, не звільняє особу від обов`язків, що випливають із цього Закону.

Приписами ч.3 ст.23 Закону №1805-III передбачено, що порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Закону України Про охорону культурної спадщини Кабінет Міністрів України 28.12.2001 постановою №1768 затвердив Порядок укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини (надалі - Порядок №1768).

Згідно з п.п. 1, 2 Порядку №1768, охоронний договір встановлює режим використання пам`ятки культурної спадщини (далі - пам`ятка) чи її частини, у тому числі території, на якій вона розташована.

Власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Згідно з п.5 Порядку №1768, в охоронному договорі, складеному за зразком згідно з додатком, зазначаються особливості режиму використання пам`ятки, види і терміни виконання реставраційних, консерваційних, ремонтних робіт, робіт з упорядження її території, інших пам`яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини.

Аналіз вищенаведеного правового регулювання свідчить про те, що укладання такого договору відбувається замість видання індивідуального акта органу охорони культурної спадщини, яким на власника покладається зобов`язання щодо забезпечення збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини. Укладання охоронних договорів спрямоване на реалізацію державної політики у сфері охорони культурної спадщини. Такими договорами не вирішується питання власності на об`єкт культурної спадщини, а лише встановлюється режим використання пам`яток та відповідальність за порушення такого режиму. Охоронний договір, укладений на підставі ст.23 Закону №1805-III, за висновком сформульованим у постанові Верховного Суду від 23.12.2019 у справі №806/1536/18, є адміністративним договором.

Обов`язок укладення охоронного договору покладається саме на власника або користувача пам`ятки, а не на орган охорони культурної спадщини і саме від нього повинна виходити ініціатива щодо укладення охоронного договору.

Саме такий висновок сформульований у постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №826/4605/16.

Відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить виконання функції замовника, укладення з цією метою контрактів на виявлення, дослідження, консервацію, реставрацію, реабілітацію, музеєфікацію, ремонт, пристосування об`єктів культурної спадщини та інші заходи щодо охорони культурної спадщини.

В свою чергу, розпорядженням голови Чернігівської обласної державної адміністрації від 29.06.2023 №412 повноваження щодо укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини (пам`ятки археології, історії та монументального мистецтва) делеговано районним державним адміністраціям.

Таким чином, стосовно об`єктів культурної спадщини, які розташовані на території м. Чернігова є Чернігівська районна державна адміністрація.

У вказаних правовідносинах бездіяльність відповідача порушує інтереси держави, оскільки не вживаються передбачені законом заходи для збереження об`єкта культурної спадщини місцевого значення.

А тому, правовими підставами укладання Чернігівською міською радою охоронного договору на частину щойно виявленого археологічного об`єкта культурної спадщини поселення Бобровиця-1 охоронний №3559-Чр, розташованого на земельній ділянці кадастровий номер :02:017:0298, за адресою: вул. Дмитра Бортнянського, 26-а, м. Чернігів, саме з Чернігівською районною державною адміністрацію є п. 11 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини», п. 3 «Порядку укладення охоронних договорів на пам`ятники культурної спадщини», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1768 від 28.12.2001 та розпорядження голови Чернігівською обласної державної адміністрації від 29.06.2023 № 412 «Про делегування повноважень у сфері охорони культурної спадщини».

Таким чином, ухилення власником археологічного об`єкта Чернігівською міською радою укладення охоронного договору порушує інтереси щодо збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Чернігівської окружної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не укладення з Чернігівською районною державною адміністрацію Чернігівської області () охоронного договору на частину щойно виявленого археологічного об`єкта культурної спадщини поселення Бобровиця-1 охоронний №3559-Чр, розташованого на земельній ділянці кадастровий номер :02:017:0298, за адресою: вул. Дмитра Бортнянського, 26-а, м. Чернігів, на умовах і в порядку, що визначені постановою Кабінету Міністрів України № 1768 від 28.12.2001; зобов`язання Чернігівську міську раду () укласти з Чернігівською районною державною адміністрацію Чернігівської області () охоронний договір на частину щойно виявленого археологічного об`єкта культурної спадщини поселення Бобровиця-1 охоронний №3559-Чр, розташованого на земельній ділянці кадастровий номер :02:017:0298, за адресою: вул. Дмитра Бортнянського, 26-а, м. Чернігів, на умовах і в порядку, що визначені постановою Кабінету Міністрів України № 1768 від 28.12.2001.

Відповідно до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку, що позов Чернігівської окружної прокуратури підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки судові витрати позивача складаються лише із сум сплаченого судового збору, то підстави для їх розподілу відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області до Чернігівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Департамент культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Чернігівської міської ради () щодо неукладення з Чернігівською районною державною адміністрацію Чернігівської області () охоронного договору на частину щойно виявленого археологічного об`єкта культурної спадщини поселення Бобровиця-1 охоронний №3559-Чр, розташованого на земельній ділянці кадастровий номер :02:017:0298, за адресою: вул. Дмитра Бортнянського, 26-а, м. Чернігів, на умовах і в порядку, що визначені постановою Кабінету Міністрів України № 1768 від 28.12.2001.

Зобов`язати Чернігівську міську раду () укласти з Чернігівською районною державною адміністрацію Чернігівської області () охоронний договір на частину щойно виявленого археологічного об`єкта культурної спадщини поселення Бобровиця-1 охоронний №3559-Чр, розташованого на земельній ділянці кадастровий номер :02:017:0298, за адресою: вул. Дмитра Бортнянського, 26-а, м. Чернігів, на умовах і в порядку, що визначені постановою Кабінету Міністрів України № 1768 від 28.12.2001.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Чернігівська окружна прокуратура (вул. Шевченка, 1, м. Чернігів, 14000, ) в інтересах держави в особі Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області (вул. Шевченка, 48, м. Чернігів, 14035, ).

Відповідач: Чернігівська міська рада (вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Департамент культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації (вул. Коцюбинського, 70, м. Чернігів, 14000, ).

Повне судове рішення складено 06.05.2025.

Суддя Оксана ТИХОНЕНКО