Справа № 620/9118/24
Суддя: Лариса ЖИТНЯК
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
06 травня 2025 року Чернігів Справа № 620/9118/24
Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про встановлення судового контролю по справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо неприйняття рішення за наслідком розгляду заяви позивача від 26.03.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу на підставі абз.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в редакції, чинній на момент подання заяви на відстрочку від призову на військову службу та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву позивача від 26.03.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу та прийняти рішення щодо надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з підстави, яка визначена абз.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в редакції, чинній на момент подання заяви на відстрочку від призову на військову службу.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.09.2024 у справі №620/9118/24 позов задоволено повністю та зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.03.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу та прийняти рішення щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених абз.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в редакції, чинній на момент подання заяви.

Рішення суду набрало законної сили 25.10.2024.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 12.02.2024, в якій просив виконати рішення суду у справі 620/9118/24. У зв`язку з тим, що відповіді на свою заяву не отримав, звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення.

Вирішуючи вказану заяву, суд зважає на наступне.

В силу ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій п.2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

На підставі аналізу ст.3, ст.8, ч.1 та ч.2 ст.55, ч.1 та ч.2 ст.129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в п.2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 №2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст.129-1 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.14 та ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України.

З метою забезпечення виконання судового рішення ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду;2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями ч.1 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ст.382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення особисто керівника суб`єкта владних повноважень.

Отже, з аналізу наведених вище норм слідує, що встановлення судового контролю є правом суду, а не його обов`язком і таке формулювання обумовлює необхідність доведення наявність підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

Тобто встановлення судового контролю залежить від обставин, зокрема, наявності суттєвих перешкод у реалізації виконання судового рішення.

За змістом постанови Верховного Суду від 23.06.2020 у справі №802/357/17-а, звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач має навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

Звертаючись до суду з даною заявою, позивач наголошує, що рішення суду відповідачем не виконується.

В той же час, на адресу суду відповідачем надано копію витягу з протоколу від 22.04.2025 №10 засідання комісії при VI відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути, за змістом якого позивачу надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період за п.13 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відповідно до рішення суду від 25.09.2024 у справі №620/9118/24. Також долучено відповідну довідку від 22.04.2025 №4в/2/772.

Наведене дає підстави для висновку про відсутність підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду.

Враховуючи наведене, у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю у справі №620/9118/24 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. 294-297 КАС України.

Суддя Л.О. Житняк