Справа № 400/9136/24
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/9136/24
Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Єщенка О.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2024 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївської області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу періоди військової служби в особливий період з 01.03.2022 року по 10.10.2022 року, з 28.11.2022 року по 31.12.2022 року в пільговому обчисленні один місяць служби за три місяці та період ведення підприємницької діяльності з 01.07.2004 року по 31.12.2010 року в повному обсязі;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до загального страхового стажу період військової служби в особливий період з 01.03.2022 по 10.10.2022 року, з 28.11.2022 по 31.12.2022 року в пільговому обчисленні один місяць служби за три місяці та період ведення підприємницької діяльності з 01.07.2004 року по 31.12.2010 року у повному обсязі та здійснити перерахунок призначеної пенсії із врахуванням цього стажу, з 20.09.2023 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 18.07.2017 року позивач перебуває на обліку в Головному управління ПФУ в Миколаївській області та отримував пенсію по інвалідності. З 07.08.2023 позивач має статус учасника бойових дій. З 20.09.2023 позивача переведено на пенсію за віком, призначену відповідно до п. 4 частини першої ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Після ознайомлення із розрахунком стажу, позивач дізнався, що відповідачем зараховано період його військової служби в особливий період до страхового стажу не в пільговому обчисленні один місяць служби за три, а в 1-кратному розмірі. Також, замість зарахування періоду військової служби з 01.03.2022, як зазначено в довідці №1845 від 24.04.2023 відповідачем зараховано період з 01.07.2022. Проте, в довідці №1845 від 24.04.2023 зазначено про те, що в період з 01.03.2022 по 10.10.2022, з 28.11.2022 по 31.12.2022 позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України. Крім того, період провадження підприємницької діяльності з 23.06.2004 року по 31.12.2010 року відповідачем зараховано не в повному обсязі, а пропорційно сплаченим страховим внескам.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 січня 2025 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління ПФУ в Миколаївської області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу періоди військової служби в особливий період з 01.03.2022 року по 10.10.2022, з 28.11.2022 по 31.12.2022 в пільговому обчисленні один місяць служби за три місяці та період ведення підприємницької діяльності з 01.07.2004 по 31.12.2010 року в повному обсязі. Зобов`язано Головне управління ПФУ в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу період військової служби в особливий період з 01.03.2022 по 10.10.2022 року, з 28.11.2022 по 31.12.2022 року в пільговому обчисленні один місяць служби за три місяці та період ведення підприємницької діяльності з 01.07.2004 по 31.12.2010 року у повному обсязі та здійснити перерахунок призначеної пенсії із врахуванням цього стажу, з 20.09.2023 року.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Доводами апеляційної скарги зазначено, що позивачем до заяви від 20.09.2023 надано довідку, видану Міністерством оборони України від 24.04.2023 № 1845, про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією Російської Федерації проти України у періоди з 01.03.2022 по 10.10.2022 та з 28.11.2022 по 31.12.2022. Апелянт зазначає, що Законом № 1058 не передбачено зарахування вищезазначених періодів до страхового стажу в пільговому обчислені (один місяць служби за три місяця). Отже, на думку апелянта, періоди з 01.03.2022 по 10.10.2022 та з 28.11.2022 по 31.12.2022 зараховано до страхового стажу за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Вказує, що за матеріалами пенсійної справи позивача, страховий стаж складає 33 роки 06 місяців 03 дні (з вересня 1982 по квітень 2023). Періоди підприємницької діяльності з 23.06.2004 по 31.12.2010 обчислено за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Апелянт зазначає, що до страхового стажу не зараховано період ведення підприємницької діяльності, оскільки відсутні відомості про сплату страхових внесків, а також зарахувати на пільгових умовах один місяць служби за три місяці за участь у бойових діях можливо виключно при визначенні розміру пенсії за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

24 лютого 2025 року до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 18.07.2017 року перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Миколаївській області та отримував пенсію по інвалідності.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 07.08.2023 ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій.

20.09.2023 ОСОБА_1 призначено дострокову пенсію за віком на підставі п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України №1058. При цьому, позивачу обраховано страховий стаж - 33 роки 6 місяців 3 дні.

10.01.2024 позивач звернувся до відповідача щодо розрахунку пенсії після переведення з одного виду пенсії на інший.

Відповідач, листом від 08.02.2024 №2498-558/Г-02/8-1400/24 надав детальне пояснення щодо розрахунку та складових пенсії.

Після ознайомлення з розрахунком, позивач вдруге звернувся до відповідача із заявою про зарахування до страхового стажу періоду провадження підприємницької діяльності з 23.06.2004 по 31.12.2010 в повному обсязі відповідно до ч. 3-1 п. 1 розділу Прикінцевих положень Закону України №1058 та періоди військової служби в особливий період з 01.03.2022 по 10.10.2022, з 28.11.2022 по 31.12.2022 в пільговому обчисленні один місяць служби за три місяці.

Листом від 08.07.2024 відповідач відмовив у здійснення такого зарахування та зазначив, що в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування станом на 20.09.2023 була відсутня інформація про нарахування заробітної плати та сплати страхових внесків протягом березня-червня 2022 років, тому періоди військової служби зараховано до страхового стажу з 01.07.2022 по 10.10.2022 та з 28.11.2022 по 31.12.2022.

Зазначено, що Законом України від 05.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено зарахування вищезазначених періодів до страхового стажу в пільговому обчисленні (один місяць служби за три місяця).

Вказано, що періоди підприємницької діяльності, передбачені п. 3-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058 враховуються тільки для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 Закону №1058, а не для визначення розміру пенсії.

За матеріалами пенсійної справи, страховий стаж складає 33 роки 6 місяців 3 дні (402 місяці, враховано протягом вересня 1982-квітня 2023 років).

Зазначено, що періоди підприємницької діяльності з 23.06.2004 по 31.12.2010 обчислено за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Для визначення розміру пенсії враховано заробітну плату за період з січня 1990 року по грудень 1994 року, згідно із довідкою про заробітну плату від 22.08.2017 №365 ПАТ «Інгул» та з липня 2000 року по квітень 2023 року, згідно із індивідуальними відомостями з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Вказано, що оптимізовано більше 10% тривалості страхового стажу (53 місяці з урахуванням додаткових періодів згідно із ст. 40 Закону № 1058).

На переконання позивача, відповідач протиправно не врахував йому до страхового стажу період військової служби з 01.03.2022 по 10.10.2022, з 28.11.2022 по 31.12.2022 року в пільговому обчисленні один місяць служби за три місяці та період ведення підприємницької діяльності з 01.07.2004 по 31.12.2010, у зв`язку із цим звернувся до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що час проходження військової служби, протягом якого військовослужбовець брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, зараховується до страхового стажу на пільгових умовах одного місяця служби за три, у зв`язку з чим дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до загального страхового стажу період військової служби в особливий період з 01.03.2022 по 10.10.2022 року, з 28.11.2022 по 31.12.2022 року в пільговому обчисленні один місяць служби за три місяці.

Також, суд першої інстанції дійшов висновку, що період ведення підприємницької діяльності з 01.07.2004 по 31.12.2010 року повинен бути зарахований до загального страхового стажу позивача у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV).

Положенням п.4 ч.1 ст. 115 Закону №1058-IV (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії за цим Законом) встановлено, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців четвертого і п`ятого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно ч.1 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Постановою Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 року затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб (далі Порядок №393).

Відповідно до пп.а) п.3 Порядку №393 до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час; час перебування під вартою, час відбуття покарання в місцях позбавлення волі та висилки військовослужбовців, безпідставно притягнутих до кримінальної відповідальності, безпідставно репресованих і надалі реабілітованих; час виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 1 січня 1988 року; таємно; час проходження служби військовослужбовцями Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, направленими у відрядження до Республіки Ірак з метою забезпечення в умовах посилення терористичних посягань безпеки дипломатичної установи України, її співробітників та членів їх сімей; час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Зарахування періоду проходження військової служби у трикратному розмірі регулюється Положенням про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей, яке затверджено Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530 (далі - Положення №530).

Пунктом 1.1. Положення №530 визначено, що цим положенням визначається порядок обчислення вислуги років для призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим з військової служби.

Пунктом 2.3 розділу 2 Положення №530 передбачено, що при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах (з урахуванням вимог пунктів 2.4 та 2.5 цього розділу): 1) один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час; час безперервного перебування на лікуванні в лікувальних закладах унаслідок поранень, контузій, каліцтв або захворювань, одержаних військовослужбовцями у військових частинах, штабах та установах, які входили до складу діючої армії; час перебування під вартою, час відбуття покарання в місцях позбавлення волі та висилки військовослужбовців, безпідставно притягнутих до кримінальної відповідальності, безпідставно репресованих і надалі реабілітованих; час виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, - з 26 квітня 1986 року до 01 січня 1988 року; час виконання обов`язків у складі національного контингенту і національного персоналу відповідно до Закону України Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки; час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції чи забезпеченні її проведення; час служби, зазначений у постанові Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 30 «Про пільги щодо обчислення вислуги років військовослужбовцям Збройних Сил України, які брали участь в операціях Миротворчих Сил ООН» (зі змінами); час проходження служби військовослужбовцями Служби безпеки України, направленими у відрядження до Республіки Ірак з метою забезпечення в умовах посилення терористичних посягань безпеки дипломатичних установ України, їх співробітників та членів їх сімей; інші періоди, зазначені в підпункті а пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей (зі змінами); крім вищезазначених, періоди дійсної військової служби у Збройних Силах СРСР, які підлягають зарахуванню до вислуги років на пенсію на пільгових умовах, наведені в додатку 2 до цього Положення.

Судами встановлено, що позивача, як учасника бойових дій, на підставі його заяви було переведено з пенсії по інвалідності на дострокову пенсію за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону№1058.

При цьому, позивачем було долучено до заяви від 20.09.2023 довідку військової частини НОМЕР_2 від 24.04.2023 про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України з 01.03.2022 по 10.10.2022 та з 28.11.2022 по 31.12.2022.

Як вбачається з розрахунку стажу, позивачу враховано цей період частково, а саме з 01.07.2022 по 10.10.2022 та з 11.10.2022 по 27.11.2022 в одинарному розмірі за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Колегія суддів зазначає, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, час проходження військової служби, протягом якого військовослужбовець брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України , зараховується до страхового стажу на пільгових умовах одного місяця служби за три.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки №1845 від 24.04.2023 позивач брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України з 01.03.2022 по 10.10.2022 та з 28.11.2022 по 31.12.2022, з урахуванням наведених вище висновків суду, відповідач повинен був зарахувати наведені періоди до страхового стажу позивача з розрахунку один місяць служби за три місяці.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Під час розгляду справи колегією суддів враховано правові висновки, які викладено у постановах Верховного суду від 16.06.2020 року по справі № 185/7049/16-а, від 31.08.2022 року у справі №185/6919/16-а, від 21.03.2023 по справі №160/6146/19.

Щодо врахування до страхового стажу періоду ведення підприємницької діяльності з 01.07.2004 року по 31.12.2010 у повному обсязі, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно розрахунку стажу позивача, позивачу зараховано періоди з 01.04.2004 по 31.03.2005 та з 01.05.2005 по 31.12.2010 року.

Таким чином, із заявленого періоду позивачу не враховано період з 01.04.2005 по 30.04.2005.

Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування визначений положеннями статтею 21 Закону № 1058-IV, якою передбачено, що персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.

На кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки.

Персональна електронна облікова картка застрахованої особи повинна містити такі відомості, зокрема частина персональної електронної облікової картки, яка відображає страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплачених страхових внесків та інші відомості, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат.

Згідно зі статтею 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період, протягом якого особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж за період до впровадження системи персоніфікованого обліку, до 31 грудня 2003 року зараховується на підставі трудової книжки або документів про стаж та з 01 січня 2004 року обчислюється за даними персоніфікованого обліку на підставі довідки з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 2 розділу 4 Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 квітня 2018 р. за № 476/31928 (далі - Положення), до облікових карток Реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме: відомості про фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність; відомості про нарахування страхових внесків та єдиного внеску фізичними особами - підприємцями та особами, які провадять незалежну професійну діяльність.

Платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 Закону № 1058-IV, зокрема, підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян тощо, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, а також підприємства, установи, організації, військові частини та органи, які виплачують заробітну плату (винагороду), грошове забезпечення, допомогу.

Відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (пункт 3 розділу 4 Положення).

Відповідно до пункту 4 розділу 4 Положення у разі припинення страхувальника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться на підставі відомостей, поданих правонаступником. У разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до пункту 5 статті 14 Закону № 1058 фізична особа підприємець є страхувальником і мав зобов`язання щороку, до 1 квітня року, наступного за звітним, подавати до територіального органу Пенсійного фонду звіт і відомості до системи персоніфікованого обліку в порядку і за формою, що встановлені Пенсійним фондом (пункт 4 частини 2 статті 17 Закону № 1058).

Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України за звітні періоди 2010 року затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 05.11.2009 № 26-1 (Порядок № 26-1). Відповідно до пункту 2.2 Порядку № 26-1 фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливу систему оподаткування, самі за себе і за членів сім`ї, які беруть участь у провадженні підприємницької діяльності; особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються адвокатською, нотаріальною, творчою та іншою діяльністю, пов`язаною з отриманням доходу безпосередньо від цієї діяльності, самі за себе формують та подають до органів Пенсійного фонду звіт один раз на рік до 1 квітня року, наступного за звітним періодом.

Відповідно до приписів Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII розділ XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV доповнено пунктом 3-1 такого змісту: До страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: 1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2018 року № 793 внесено зміни до пункту 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, доповнивши його новим абзацом, згідно з яким періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2017 р. за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

З аналізу вказаного, законодавством передбачена можливість включення до стажу, який дає право на призначення пенсії, період здійснення підприємницької діяльності з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року за умови сплати страхових внесків незалежно від сплаченого розміру.

З листа Головного управління ПФУ в Миколаївській області від 18.12.2023 про підтвердження сплати по єдиному податку вбачається, що відповідач вказує на те, що рахунки управління надходила частка (в розмірі 42%) від сплати єдиного податку за періоди з 01.07.2004 по 31.12.2004 та з 01.05.2005 по 31.12.2010, тому вказані періоди й були зараховані.

Згідно форми ОК-5, за квітень 2005 року - 0.

Разом з цим, згідно наданих позивачем звітів, зокрема за ІІ квартал 2005 року позивачем було сплачено єдиний внесок у звітному кварталі 300 грн згідно платіжних доручень №25 від 13.04.2005, №29 від 17.05.2005, №34 від 17.06.2005 (а.с. 35).

Відтак, наявні підстави для зарахування до страхового стажу позивача період з 01.04.2005 по 30.04.2005.

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Єщенко