Справа № 640/11148/20
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року ЛуцькСправа № 640/11148/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АП ІМПОРТ» до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АП ІМПОРТ» (далі ТзОВ «АП ІМПОРТ», позивач) звернулося до суду з позовом до Київської митниці (далі митниця, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості від 23.04.2020 №UA100000/2020/100068/1 та картки відмови Київської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100520/2020/00003.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТзОВ «АП ІМПОРТ» (покупець) та Компанією «АГРОРА ПТЕ. ЛТД.» (продавець), було укладено договір купівлі-продажу №AG1107 від 07.11.2019 за змістом якого продавець зобов`язується продати і здійснити поставку засобів захисту рослин виробництва компанії «УСІ ЮНІТКЕМ Ко Лтд.», країна походження КНР, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити поставку засобів захисту рослин.

Поставка товару згідно з п. 3.1 договору здійснюється відповідно до Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів Інкотермс (редакція 2010 року) на умовах CIF-Одеса, Україна. Сторонами також визначено, що товар, який поставляється, матиме ціну вказану в додатках до цього договору (н.4.1 договору).

Згідно з додатком №1 до договору №AG1107 сторони визначили, що вартість товару в тому числі ЮНІ-ФЛУ 250, КС за 1 літр становитиме 10,50 дол. США. Оплата товару здійснюється покупцем в строки викладені у додатку №2 до цього договору (п. 5.1 договору) та передбачає: 25% вартості проводиться до 19.11.2019 (оплата проведено згідно платіжного доручення №153963 згідно рахунку-фактурі (інвойсу) № UNIT 19112001); 75% вартості проводиться при отриманні коносамента (оплата проведено згідно платіжного доручення №154006 згідно рахунку-фактурі (інвойсу) № UNIT 20030901 та UNIT 20030906).

З метою митного оформлення товару на умовах контракту №AG1107 від 07.11.2019 та згідно інвойсу UNIT20030902 від 05.03.2020 позивачем до митного органу подано електронну митну декларацію №UA100520/2020/890658, в якій мишу вартість товару (ЮНІ-ФЛУ 250) визначено за основним методом - ціною договору (контракту), яка становила 187 110,00 дол. США. та пакет документів для підтвердження заявленої митної вартості, зокрема: платіжне доручення №153963 від 22.11.2019 (інвойс UNIT 19112001 на передплату 25% вартості імпортованого товару); платіжне доручення №154006 від 20.03.2020 (інвойс UNIT20030901 та UNIT 20030906 на передплату 75% вартості імпортованого товару); прайс-лист від 07.11.2019; висновок ДП «Держзовнішінформ» від 17.04.2020 №212/136; договір №AG1107 від 07.11.2019; додаток №1 до договору №AG1107 від 07.11.2019; додаток №2 до договору №AG1107 від 07.11.2019; страховий поліс PYIE00003493 від 06.03.2020; сертифікат аналізу ЮНІ-ФЛУ від 26.11.2019; посвідчення про державну реєстрацію А№07535 від 08.07.2019; лист представництва УСІ ЮНІТКЕМ Ко Лтд. від 10.04.2020; калькуляція виробника товару УСІ ЮНІТКЕМ Ко Лтд. від 07.11.2019; інвойс UNIT.03.2020; експортна декларація нерезидента 00528856 та її переклад.

Відповідач в процесі опрацювання наданих для митного оформлення товару документів, надіслав декларанту повідомлення, у якому зазначив, що подані декларантом документи містять розбіжності, а саме: у контейнері переміщується ідентичний вантаж на адресу цього ж імпортера але за іншим зовнішньоекономічним контрактом із ціною 11 дол/л (у наданій МД- 10,5 дол. США/л); декларантом надано прайс лист продавця від 07.11.2019 щодо цін на оцінюваний гербіцид на рівні 10,5 дол. США/л. У той же час у базі даних митниці присутній ідентичний прайс цього ж самого продавця від 19.08.2019 із ціною даного гербіцида на рівні 11 дол. США/л; у наданому страховому сертифікаті від 06.03.2020 зазначено морський коносамент від 10.03.2020 №ZIMUSNH9113262, що ставить під сумнів автентичність наданого документу; надане платіжні доручення не відповідають вимогам, затверджених Постановою НБУ від 28.07.2008 №216 (відсутні підписи та печатки уповноважених осіб банку). Окрім цього в наданих платіжних документах відсутній інвойс від 05.03.2020 UN1T20030902 5) експортна МД країни відправлення надана без врахування ст.254 МКУ, що не дає змоги перевірити дані, що в ній зазначені.

За наслідком розгляду поданих документів відповідачем було направлено електронне повідомлення про необхідність згідно статей 53, 54 Митного кодексу України в 10-ти денний термін надати додаткові документи.

Позивач стверджує, що 22.04.2020 листом №2204-01 на користь митного органу ним повторно було подано документи: належним чином оформлені платіжні доручення №153963 від 22.11.2019 та №154006 від 20.03.2020; прайс-лист УСІ ЮНІТКЕМ Ко Лтд. від 07.11.2019 щодо вартості засобів захисту рослин; копію страхового сертифікату, що надійшов з вантажем; договір, який укладений УСІ ЮНІТКЕМ Ко Лтд. за АГРОРА ПТЕ. ЛТД. на поставку ЮНІ-ФЛУ 250, КС в розмірі 17820 л.; експортну митну декларацію країни-відправника та її переклад (повторно).

Київською митницею Держмитслужби 23.04.2020 було прийнято рішення про коригування митної вартості №UA100000/2020/100068/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100520/2020/00003 з підстав того, що митна вартість товару не може бути визнана за вартістю, визначеною декларантом у зв`язку з подання документів у неповному обсязі та відсутністю у поданих документах належних відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена (підлягає) сплаті за ці товари та неподанням декларантом додаткових документів, витребуваних митним органом, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 3 ст. 53 МК України.

Митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України. Джерело інформації яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів: МД від 22.04.2020 №100520/2020/890659 (ідентичний товар, який переміщувався у тому ж самому контейнері ZCSU8754389 від того ж самого відправника на адресу того ж самого імпортера) - 11 дол/л. Згідно проведеного розрахунку 11 дол. США х 17820 (загальна кількість л за МД) / 19245,6 кг (загальна вага нетто за МД) = 10,1852 дол/кг.

Позивач вважаючи, що визначення відповідачем митної вартості товарів за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, тобто при винесенні оскаржуваного рішення він діяв не в порядку та не у спосіб, передбачені чинним законодавством, що є підставою для скасування цього рішення, тому просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 26.02.2025 прийнято до провадження дану адміністративну справу та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У відзиві на позовну заяву від 12.08.2020, який подавався до Окружного адміністративного суду м. Києва, представник відповідача проти позову заперечив. Свою позицію обґрунтував тим, що під час здійснення перевірки митної декларації, яка подавалася до митного оформлення, було встановлено розбіжності у поданих на підтвердження митної вартості документів, що суперечить пунктам 8,9 статті 58 МК України.

Таким чином, вартість було визначено із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 МК України згідно інформації на ідентичний товар, який переміщувався від того ж відправника на адресу того самого імпортера 11 дол/л.

Враховуючи неточності у поданих позивачем документах вважає, що митниця діяла у спосіб передбачений чинним на той час законодавством, відтак у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 07.11.2019 між ТзОВ «АП ІМПОРТ» (покупець) та компанією «АГРОРА ПТЕ. ЛТД» (продавець) було укладено зовнішньоекономічний контракту №AG1107 відповідно до умов якого продавець зобов`язується продати і здійснити поставку засобів захисту рослин виробництва компанії «УСІ ЮНІТКЕМ Ко. ЛТД», країна походження КНР, а покупець зобов`язується прийняти і сплатити засоби захисту рослин.

Відповідно до п.3.1. контракту поставка товару здійснюється відповідно до Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів «Інкотермс-2010» на умовах CIF-Одеса, України. Товар, що поставляється у відповідності щ умовами цього договору матиме ціну вказану в Додатках до договору (п.4.1). Оплата товару за договором здійснюється покупцем у строки викладені в Додатку №2 до договору (п.5.1.).

З метою здійснення митного оформлення вказаного товару в режимі імпорту декларантом в інтересах ТзОВ «АП ІМПОРТ» подано електронну митну декларацію №UA100520/2020/890658, в якій мишу вартість товару (ЮНІ-ФЛУ 250) визначено за основним методом - ціною договору (контракту), яка становила 187 110,00 дол. США.

Разом з митною декларацією позивачем було подано перелік документів, визначених в гр.44 МД, згідно Класифікатору документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій», а саме: платіжне доручення №153963 від 22.11.2019 (інвойс UNIT 19112001 на передплату 25% вартості імпортованого товару); платіжне доручення №154006 від 20.03.2020 (інвойс UNIT20030901 та UNIT 20030906 на передплату 75% вартості імпортованого товару); прайс-лист від 07.11.2019; висновок ДП «Держзовнішінформ» від 17.04.2020 №212/136; договір №AG1107 від 07.11.2019; додаток №1 до договору №AG1107 від 07.11.2019; додаток №2 до договору №AG1107 від 07.11.2019; страховий поліс PYIE00003493 від 06.03.2020; сертифікат аналізу ЮНІ-ФЛУ від 26.11.2019; посвідчення про державну реєстрацію А№07535 від 08.07.2019; лист представництва УСІ ЮНІТКЕМ Ко Лтд. від 10.04.2020; калькуляція виробника товару УСІ ЮНІТКЕМ Ко Лтд. від 07.11.2019; інвойс UNIT.03.2020; експортна декларація нерезидента 00528856 та її переклад.

За результатами аналізу поданої декларантом позивача до митного оформлення МД та долучених документів митницею встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, у зв`язку із чим декларанту було запропоновано надати додаткові документи.

У відповідь на електронне повідомлення митниці позивач листом №2204-01 від 22.04.2020 було додатково копії таких документів: платіжні доручення №153963 від 22.11.2019 та №154006 від 20.03.2020; прайс-лист УСІ ЮНІТКЕМ Ко Лтд. від 07.11.2019 щодо вартості засобів захисту рослин; копію страхового сертифікату, що надійшов з вантажем; договір, який укладений УСІ ЮНІТКЕМ Ко Лтд., LTD за АГРОРА ПТЕ. ЛТД. на поставку ЮНІ-ФЛУ 250, КС в розмірі 17820 л.; експортну митну декларацію країни-відправника та її переклад (повторно).

23.04.2020 відповідачем було винесено рішення про коригування митної вартості №UA100000/2020/100068/1 та карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100520/2020/00003.

Як зазначено у графі 33 спірного рішення про коригування митної вартості товарів, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме:

відповідно до проведеного аналізу встановлено, що у даному контейнері переміщується ідентичний вантаж на адресу цього ж імпортера але за іншим зовнішньоекономічним контрактом із ціною 11 дол/л (у наданій МД - 10,5 дол/л);

декларантом надано прайс лист продавця від 07.11.2019 щодо цін на оцінюваний гербіцид на рівні 10,5 дол/л. У той же час у базі даних митниці присутній ідентичний прайс цього ж самого продавця від 19.08.2019 із ціною даного гербіцида на рівні 11 дол/л;

у наданому страховому сертифікаті від 06.03.2020 зазначено морський коносамент від 10.03.2020 №ZIMUSNH9113262, що ставить під сумнів автентичність наданого документу;

надане платіжні доручення не відповідають вимогам, затверджених Постановою НБУ від 28.07.2008 №216 (відсутні підписи та печатки уповноважених осіб банку). Окрім цього в наданих платіжних документах відсутній інвойс від 05.03.2020 UNIT20030902;

експортна МД країни відправлення надана без врахування ст.254 МКУ, що не дає змоги перевірити дані, що в ній зазначені.

Митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, згідно рівня раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостей, інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби. За основу для коригування митної вартості оцінюваного товару взято вартість подібного товару, митне оформлення якого вже завершено по МД від 22.04.2020 №100520/2020/890659 (ідентичний товар, який переміщувався у тому ж самому контейнері ZCSU8754389 від того ж самого відправника на адресу того ж самого імпортера) - 11 дол/л. Згідно проведеного розрахунку 11 дол/США х 17820 (загальна кількість л за МД) / 19245,6 кг (загальна вага нетто за МД) = 10,1852 дол/кг.

Не погоджуючись із прийнятим Київською митницею Держмитслужби рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийняття митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі - МК України) від 13.03.2012 року № 4495-VІ.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Відповідно до статті 53 МК України У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як уже зазначалося, декларант позивача надав згідно із частиною другою статті 53 МК України наявні у нього документи, що підтверджують митну вартість товару і обраний ним метод її визначення: платіжне доручення №153963 від 22.11.2019 (інвойс UNIT 19112001 на передплату 25% вартості імпортованого товару); платіжне доручення №154006 від 20.03.2020 (інвойс UNIT20030901 та UNIT 20030906 на передплату 75% вартості імпортованого товару); прайс-лист від 07.11.2019; висновок ДП «Держзовнішінформ» від 17.04.2020 №212/136; договір №AG1107 від 07.11.2019; додаток №1 до договору №AG1107 від 07.11.2019; додаток №2 до договору №AG1107 від 07.11.2019; страховий поліс PYIE00003493 від 06.03.2020; сертифікат аналізу ЮНІ-ФЛУ від 26.11.2019; посвідчення про державну реєстрацію А№07535 від 08.07.2019; лист представництва УСІ ЮНІТКЕМ Ко Лтд. від 10.04.2020; калькуляція виробника товару УСІ ЮНІТКЕМ Ко Лтд. від 07.11.2019; інвойс UNIT.03.2020; експортна декларація нерезидента 00528856 та її переклад.

У відповідь на електронне повідомлення митниці позивач листом №2204-01 від 22.04.2020 було додатково копії таких документів: платіжні доручення №153963 від 22.11.2019 та №154006 від 20.03.2020; прайс-лист УСІ ЮНІТКЕМ Ко Лтд., LTD від 07.11.2019 щодо вартості засобів захисту рослин; копію страхового сертифікату, що надійшов з вантажем; договір, який укладений УСІ ЮНІТКЕМ Ко Лтд. за АГРОРА ПТЕ. ЛТД. на поставку ЮНІ-ФЛУ 250, КС в розмірі 17820 л.; експортну митну декларацію країни-відправника та її переклад (повторно).

Як визначено частинами першою, другою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У частині третій статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Із наведених положень випливає, що митний орган досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів. При цьому, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом визначення митної вартості та ненадання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Суд вважає, що відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірних товарів, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару чи ознаки підробки, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Суд також звертає увагу, що в порядку частини третьої статті 53, пункту 2 частини п`ятої статті 54 МК України відповідач має право запитувати від декларанта лише ті документи, які необхідні для підтвердження заявленої митної вартості.

Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнівів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

В оскаржуваному рішенні відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності у поданих декларантом документах впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що розбіжності, про які зазначено у рішенні про коригування митної вартості товару, не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару: «UNI-FLU 250 SC (FLUTRIAFOL 250GL/L SC) 17820Л. Фунгіцид ЮНІ-ФЛУ 250 КС, діюча речовина флутріафол 250 г/л, що відноситься до триазолів. Не в аерозольній упаковці. Упаковано в 5л каністри по 4 шт в картонній коробці, всього 891 картонна коробка на 32 дерев`яних піддонах».

При цьому позиція відповідача, викладена у спірному рішенні №UA100000/2020/100068/1 від 23.04.2020, полягає у тому, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності.

Щодо зауваження митного органу про те, що декларантом надано прайс-лист продавця від 07.11.2019 щодо цін на оцінюваний гербіцид на рівні 10,5 дол/л. У той же час у базі даних митниці присутній ідентичний прайс цього ж самого продавця від 19.08.2019 із ціною даного гербіцида на рівні 11 дол/л суд зазначає наступне.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що позивачем придбано товар відповідно до контракту купівлі-продажу №AG1107 відповідно до пункту 4.1. якого товар, що поставляється у відповідності з умовами цього договору матиме ціну вказану в Додатках до цього договору. Відповідно до інформації з Додатку №1 до договору купівлі-продажу №AG1107 від 07.11.2019 слідує що ціна на товар ЮНІ-ФЛУ 250 КС становить 10,5 дол/США за 5 л каністру. Кількість товару визначено у розмірі 17 820,00 л. що становить 187 110,00 дол/США.

Крім того, відповідно до пункту 5.1. контракту оплата товару за договором здійснюється покупцем у строки викладені в Додатку №2 до договору. Відповідно до інформації з Додатку №2 до договору купівлі-продажу №AG1107 від 07.11.2019 позивач зобов`язаний сплатити 25% вартості товару до 19.11.2019 у розмірі 46 777,50 дол/США та 75% при отриманні коносамента у розмірі 140 332,50 дол/США.

На виконання умов контракту, здійснено поставку товару зокрема ЮНІ-ФЛУ 250 КС за ціною 10,50 дол/США за одиницю, відповідно до інвойсів до контракту купівлі-продажу №AG1107 від 07.11.2019.

Відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті №153963 від 22.11.2019 позивачем на рахунок продавця АГРОРА ПТЕ. ЛТД. Проведено оплату за товар у розмірі 222 929,50 дол/США по інвойсу №UNIT19112001 від 07.11.2019 (зокрема і за 25% ЮНІ-ФЛУ 250 КС).

Платіжним дорученням в іноземній валюті №154006 від 20.03.2020 підтверджено оплату у розмірі 222 052,50 дол/США по інвойсам №UNIT20030901 від 05.03.2020 та №UNIT20030906 від 05.03.2020 (зокрема 75% вартості за ЮНІ-ФЛУ 250 КС).

Отже, вказаними документами підтверджується факт сплати позивачем коштів в зазначеній сумі в безготівковій формі на рахунок продавця за придбаний товар.

Зазначені документи не містять в собі будь-яких розбіжностей в числових значеннях, вартості товару.

На думку суду позивачем у відповідності до вимог статей 52, 53 МК України подано всі необхідні документи для митного оформлення придбаного товару за ціною договору, які не містили в собі будь-яких розбіжностей зазначених в частині третій статті 53 МК України і в митного органу, враховуючи вищевикладені обставини, не було підстав вимагати у декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості.

Крім того, суд відхиляє твердження митниці про те, у страховому сертифікаті зазначено морський коносамент від 10.03.2020 №ZIMUSNH9113262, що ставить під сумнів автентичність наданого документу. При цьому, відсутність у сертифікаті страхування посилання на інвойс, коносамент, контракт не має впливу на числовий показник митної вартості товарів. Отже, страховий сертифікат жодним чином не впливає на вартість товару, адже не містить вартісних показників.

Твердження про те, що надані платіжні доручення не відповідають вимогам, затверджених Постановою НБУ від 28.07.2008 №216 (відсутні підписи та печатки уповноважених осіб банку). Окрім цього в наданих платіжних документах відсутній інвойс від 05.03.2020 UNIT20030902 суд зазначає, що за змістом платіжних доручень можна ідентифікувати сторін та суми сплачені відповідно до інвойсів за імпортований товар. Крім того, платіжна інструкція в іноземній валюті була проведена банком та міжнародними банками кореспондентами, при цьому жодних зауважень до змісту та форми рахунку-фактури (інвойсу) не було надано, а валютну операцію здійснено, що в свою чергу підтверджує безсумнівність здійснення оплати за товар відповідно до контракту від №AG1107 від 07.11.2019.

З урахуванням наведеного відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару та такі документи містять достатньо відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Щодо твердження, що експортна МД країни відправлення надана без врахування ст.254 МКУ, що не дає змоги перевірити дані, що в ній зазначені суд вважає за необхідне зазначити, що декларація країни відправлення №00528856, складена продавцем відповідно до правил країни експорту, тобто КНР. Крім того, покупець товару не відповідає за заповнення митної декларації країни відправлення, яка оформляється у відповідності до законодавства , країни відправлення та внесення до неї відповідної інформації.

В розумінні частини 2статті 53 МК України експортна декларація не є основним документом, що підтверджує митну вартість. А відповідач, здійснюючи контроль правильності визначення митної вартості, повинен брати до уваги лише ті докази, які стосуються предмета доказування. У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У той же час відповідачем не наведено жодних відомостей про те, яким саме чином вищевказане впливає на визначення митної вартості товару.

Суд не заперечує права митного органу упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів (частина п`ята статті 54 МК України), проте вважає, що при цьому він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознаки підробки або відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною десятою статті 58 МК України визначено перелік витрат, понесених покупцем, які додаються при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари (складові митної вартості, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Відтак, відповідно до статті 55 МК України митний орган має право здійснювати коригування митної вартості товару, заявленої декларантом, за відповідних умов, зокрема, якщо ним у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Разом з тим, ні в запиті про надання додаткових документів, ні в спірному рішенні про коригування митної вартості відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації (хоча ціна, зазначена у документах, відповідає ціні, зазначеній у митній декларації); не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.

Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. Разом з тим, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатньою підставою для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, на підставі якого відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу. За правилами частини третьої, восьмої згаданої статті кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).

На підставі системного аналізу вказаних законодавчих положень суд дійшов висновку, що, виходячи з принципу послідовності, передбаченого статтею 57 МК України, відповідач при виборі методу визначення митної вартості повинен проводити консультації з декларантом, обмінюючись наявною у кожного з них інформацією. При цьому застосування резервного методу відповідно до вимог, встановлених статтею 64 МК України можливе лише за наявності обґрунтованих підстав незастосування попередніх п`яти.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 08.02.2019 в справі № 825/648/17 (№ К/9901/16592/18).

Згідно з пунктом 2 параграфу (а) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості. Відповідно до пункту 2 параграфу (b) статті VII цієї угоди під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно з пунктом 2 параграфу (с) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до параграфу (b) цього параграфа, оцінка для митних цілей повинна базуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.

Проте, суд зазначає, що відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

В свою чергу позивачем були надані Київській митниці Держмитслужби всі необхідні документи, які згідно частини другої та частини третьої статті 53 Митного кодексу України підтверджують митну вартість.

Отже, підстави вважати, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA100000/2020/100068/1 від 23.04.2020 є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України відсутні.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Суд також зазначає, що неподання декларантом усіх запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом резервного методу визначення митної вартості.

На думку суду, позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість. Натомість митний орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, як не довів і правових підстав для застосування резервного методу.

Суд вважає, що відповідачем не обґрунтовано ціну, яка визначена ним відносно задекларованого товару внаслідок проведеного коригування митної вартості за резервним методом. Виявлені митним органом у поданих позивачем до митного оформлення документах розбіжності жодним чином не вливають на числові значення складових митної вартості товарів.

Оскільки, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, суд дійшов висновку, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA100000/2020/100068/1 від 23.04.2020 та як наслідок картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100520/2020/00003 є необґрунтованими та безпідставними.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності прийнятого рішення про коригування митної вартості товару №UA100000/2020/100068/1 від 23.04.2020 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100520/2020/00003, а тому, виходячи із наданих статтею 245 КАС України повноважень, їх необхідно визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Як визначено частинами першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 2 940,30 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1096 від 01.06.2020.

Керуючись статтями 73-77, 134, 139, 241-246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA100000/2020/100068/1 від 23.04.2020.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, винесену Київською митницею Держмитслужби №UA100520/2020/00003 від 23.04.2020.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АП ІМПОРТ» за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці судовий збір в сумі 2 940,30 грн. (дві тисячі дев`ятсот сорок гривень. 30 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «АП ІМПОРТ» (21030, Вінницька область, місто Вінниця, вулиця Келецька, 105, ).

Відповідач: Київська митниця (03124, місто Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 8-А, ).

Суддя А.Я. Ксензюк