Справа № 129/292/25
Суддя: Токарчук Л. Г.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 129/292/25
Провадження № 2-а/151/4/25
РІШЕННЯ

іменем України

06 травня 2025 року селище Чечельник

Чечельницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Токарчук Л.Г.

за участю секретаря судових засідань Добровольської М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Чечельник Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

20 лютого 2025 року до Чечельницького районного суду Вінницької області за підсудністю із Гайсинського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення № 941 від 20 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Позов мотивує тим, що 14 грудня 2024 року рухаючись на автомобілі марки MAN TGA, його було зупинено на блокпосту у місті Кременець Тернопільської області особами у військовій формі. Для перевірки військово-облікових документів він надав застосунок "Резерв+", але цього виявилося замало і його повезли до ІНФОРМАЦІЯ_2 де утримували дві доби без їжі та постійними погрозами розправи, якщо він не підпише направлення на ВЛК. Під час незаконного утримування його близькі неодноразово звертались до поліції за номером 102 із заявою про незаконне утримування людини проти її волі. Крім того, він пояснював, що вимоги працівників РТЦК щодо проходження ВЛК та його утримування є незаконним, оскільки направлення на ВЛК може видати тільки той ТЦК де особа стоїть на обліку. Через дві доби його відвезли на блокпост, де стояло його авто та відпустили. 09 січня 2025 року йому поштою надійшла постанова № 941 від 20.12.202 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 17 500 гривень за відмову від проходження ВЛК. Крім того, зазначив, що жодних повісток чи направлень на ВЛК в паперовому вигляді ніхто йому не видавав, жодних складань актів відмови при двох свідках як зазначено в постанові при ньому не було, протокол про адміністративне правопорушення та протокол затримання не складався, жодних запрошень під розписку, щодо розгляду справи також не було, та й взагалі ніяка справа не розглядалась, також його повністю позбавили права на захист, адвоката, що свідчить про грубі порушення законодавства та фабрикацію справи про притягнення його до адміністративної відповідальності. Просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності по ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Ухвалою судді від 26 лютого 2025 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

25 березня 2025 року представником відповідача Семенюк А.А. через систему ''Електронний суд'' подано відзив на позовну заяву, який мотивований тим, що 14 грудня 2024 року ОСОБА_1 близько 14 години 30 хвилин був запрошений до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 з приводу проходження військово-лікарської комісії відповідно до Указу Президента України № 65/2022 "Про загальну мобілізацію", згідно ч. 7, ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та п.79 "Порядку організації та введення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів", затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487, уповноваженим працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 і було встановлено, що у даного громадянина не оновлені дані військово-лікарської комісії. ОСОБА_1 була видана повістка №916/7 від 14.12.2024 до 20.00 години 15.12.2024, але він відмовився від підпису та отримання повістки, в зв`язку з тим був складений акт про відмову від отримання повістки за підписами свідків. Для встановлення ступеня придатності до військової служби ОСОБА_1 було видано направлення № 3752 від 14.12.2024 для проходження військово-лікарської комісії, від якої він також відмовився мотивуючи тим, що хоче проходити ВЛК за місцем реєстрації. За даним фактом на ОСОБА_1 був складений акт відмови від проходженні військово-лікарської комісії за підписом свідків. Абзацом 3 частини 1 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначено, що громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії. Частиною 2 ст. 26 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" зокрема передбачено, що громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом. Відповідно до абзацу 5 частини 10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" громадяни України зобов`язані виконувати правила військового обліку встановлені законодавством. Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями (бездіяльністю) порушив вимоги ст. 22 ч. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", вимоги абз.3, 5 ч.10 ст.1 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу, а саме відмовився від проходження військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до підпункту 2.4 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затверджених постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року, призовники і військовозобов`язані повинні прибувати за викликом районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для проходження медичного огляду та проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішенням військово-лікарської комісії. Враховуючи вищенаведене позивач своїми діями (бездіяльністю) порушив вимоги абз. З, 5 ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", пункт 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022, а саме відмовився від проходження військо-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення военного стану в Україні" вказане правопорушення вчинене в особливий період. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснено права і обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП: а саме: роз`яснено, що він має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи, користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу. Законами України може бути передбачено й інші випадки, коли явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в орган (до посадової особи), який вирішує справу, є обов`язковою.Також позивачу роз`яснено вимоги статті 63 Конституції України у відповідності до якої особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом та що він як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право подавати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. На розгляд справи про адміністративне правопорушення позивач не з`явився, про причини не повідомив. З підстав вищевикладеного наголошують на тому, що ІНФОРМАЦІЯ_5 діяв в межах наданих повноважень, не порушуючи права та законні інтереси позивача та у спосіб визначений законодавством. Відтак, заявлені позовні вимоги вважають безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Тому просять відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач у судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити. Судові витрати залишити за ним.

Представник відповідача Семенюк А.А. у судове засідання не з`явився, проте зазначив у відзиві, що просить розглядати справу без його участі.

Суд розглядає справу у відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі, зокрема, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 15 грудня 2024 року заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 - начальником мобілізаційного відділення підполковником ОСОБА_2 складено протокол №527 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно позивача ОСОБА_1 .. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 годині 30 хвилин 20.12.2024. Однак, підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відсутній. (а.с.44-46).

20.12.2024 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 - начальником мобілізаційного відділення підполковником ОСОБА_2 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення №527 від 15 грудня 2024 року винесено постанову №941 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, відповідно до якої позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладенно адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 500 гривень. Згідно постанови суть інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення полягає в тому, що ОСОБА_1 14 грудня 2024 року близько 14 год. 30 хв був запрошений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , кабінет №7 за адресою: АДРЕСА_1 . Під час звіряння військово-облікових даних встановлено, що ОСОБА_1 14.12.2024 приблизно о 14 год. 00 хв. на блокпосту "Шепетин" Кременецького району Тернопільської області відповідно до Указу Президента України № 65/2022 "Про загальну мобілізацію", згідно ч. 7, ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та п. 79 "Порядку організації та введення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів", затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487, уповноваженим працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що у даного громадянина відсутні дані про проходження військово-лікарської комісії. З метою уточнення військово - облікових даних на особливий період та проходження військово-лікарської комісії громадянину ОСОБА_1 була видана повістка № 916/7 від 14.12.2024 до 20.00 годин 15.12.2024. Громадянин ОСОБА_1 відмовився від підпису та отримання повістки, в зв`язку з чим був складений акт про відмову від отримання повістки за підписами свідків. Для встановлення ступеня придатності до військової служби громадянину ОСОБА_1 було видано направлення № 3752 від 14.12.2024 для проходження військово-лікарської комісії в ІНФОРМАЦІЯ_6 , від якої громадянин ОСОБА_1 відмовився, мотивуючи тим, що хоче проходити ВЛК по місцю проживання. За даним фактом на громадянина ОСОБА_1 був складений акт про відмову від проходження військово-лікарської комісії за підписом свідків. Абзацом 3 частини 1 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначено, що громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішення військово-лікарської комісії. Частиною 2 ст. 26 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" зокрема передбачено, що громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом. Відповідно до абзацу 5 частини 10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" громадяни України зобов`язані виконувати правила військового обліку встановлені законодавством. Таким чином, громадянин ОСОБА_1 своїми діями бездіяльністю порушив вимоги ст. 22 ч. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", вимоги абз. 3,5 ч. 10 ст.1 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу", а саме відмовився від проходження військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_6 та СП Тернопільської області. (а.с. 10-11)

Відповідно до копії витягу з "Резерв +" ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та стоїть на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 (Чечельник)

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п.19 ч.1 ст.4 КАС України).

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі -КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинені в особливий період.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про оборону України" особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 ''Про введення воєнного стану в Україні'', затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан. З цієї дати діє воєнний стан, а тому порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію є підставою для притягнення до відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ч.2 ст.235 КУпАП).

У відповідності до абз. 3 ч.10 ст.1 Закону України ''Про військовий обов`язок і військову службу'' громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно абзацу 2 ч.5 ст. 22 Закону України ''Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію'' порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Приписами статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до пункту першого статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

При винесенні оскаржуваної постанови уповноваженим органом не перевірено, чи сповіщено ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи. В протоколі про адміністративне правопорушення №527 від 15.12.2024, зазначено, що ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 годині 30 хвилин 20.12.2024, однак, підпис ОСОБА_1 у вказаному протоколі відсутній. Відсутній також запис про те, що ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу.

Крім того, у даному протоколі відсутні пояснення особи, яка приягується до адміністративної відповідальності та якщо особа відмовилася від дачі пояснень має бути відмітка про це, однак така відмітка у протоколі, також відсутня.

Суд враховує, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про дату, час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За приписами ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №676/752/17, від 21.03.2019 у справі №489/1004/17, від 30.01.2020 у справі №308/12552/16-а та у справі №482/9/17 та від 06.02.2020 у справі №205/7145/16-а.

Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Наслідком цього є позбавлення особи прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі №591/2794/17, від 06.02.2020 у справі №05/7145/16-а, від 21.05.2020 у справі №286/4145/15-а, від 31.03.2021 у справі №676/752/17 та від 25.05.2022 у справі №465/5145/16-а.

Відповідач не надав суду належні, допустимі та достовірні докази того, що ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, однак не прибув у зазначений час та не повідомив про поважні причини неприбуття. Протокол про адміністративне правопорушення не містить ні пояснення ОСОБА_1 , ні його підпису, ні застережень щодо того, що він відмовився писати таке пояснення чи підписувати протокол. Не надано відповідачем і інших доказів, які б свідчили про обізнаність ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, у своєму відзиві на позовну заяву відповідач також зазначив, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Однак, доказів про те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений відповідачем суду не надано.

Отже, суд вважає, що під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 уповноваженими особами відповідача не дотримані вимоги статтей 268, 278, 279 КУпАП щодо забезпечення права особи бути присутнім під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та реалізувати свої процесуальні права, визначені КУпАП, що свідчить про порушення права позивача на захист.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частинами першою та другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга №7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (пункт 21 рішення).

Крім того, у рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (пункт 4.1)

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а зазначено, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно із п.3 ч.1 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини, а також те, що правомірність прийнятого рішення відповідачем не доведено, суд доходить висновку про задоволення позову шляхом скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач просив залишити судовий збір за ним, суд, враховуючи його прохання, залишає судовий збір за позивачем.

Керуючись статтями 241-246, 250, 255, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову №941 від 20 грудня 2024 року винесену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 500 (сімнадцять тисяч п`ятсот) гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін та їх місцезнаходження:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , картка платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації : АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_9 (місцезнаходження : АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Суддя Людмила ТОКАРЧУК