Справа № 641/2620/25
Суддя: Щепелева Г. М.
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Слобідський районний суд міста Харкова
Провадження № 2-а/641/96/2025 Справа №641/2620/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Щепелевої Г.М.,

за участю секретаря Рікунової Є.Е.,

представника позивача адвоката Хлопова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Харкові справу № 641/2620/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного штрафу та закриття справи,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Хлопова А.В. через систему «Електронний суд» звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1209 від 03.04.2025 про накладення на нього адміністративного штрафу у розмірі 17 000,00 грн. по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 -1 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначив, що позивач перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 та оновив військово-облікові дані через додаток «Резерв+» 24.03.2025. 01.04.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно позивача було складено протокол № 1159 про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП, у зв`язку із чим позивачем надано письмові пояснення, в яких зазначалося про відсутність підстав для його притягнення до адміністративної відповідальності. Постановою №1209 від 03.04.2025 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 17 000 грн.

Зі змісту цієї постанови вбачається, що підставою притягнення до адміністративної відповідальності стало не оновлення позивачем своїх військово-облікових даних у період з 18.05.2024 по 16.07.2024. Представник позивача зазначає, що станом на дату винесення оскаржуваної постанови сплили строки притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 38 КУпАП, оскільки днем виявлення правопорушення є 17.07.2024, тобто наступний день після закінчення строку оновлення даних, та з цієї дати минуло більш ніж три місяці.

Також, інформацію, яку не оновив позивач, відповідач повинен отримати від уповноважених органів та з реєстрів, до яких має доступ в електронному вигляді. У свою чергу, відповідачем не було надано жодних доказів на підтвердження того, що при перевірці інформації в базах даних, до яких має доступ база «Оберіг», відсутня інформація для уточнення персональних даних. Не погоджуючись з накладенням адміністративного стягнення, представник позивача звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відповідачем 23.04.2025 подано відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечує повністю. Так, відповідач вказує, що 01.04.2025 по прибуттю ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 під час перевірки відомостей, узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (ІКС «Оберіг») виявлено факт порушення ним в особливий період законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію: останній в встановлений законом строк з не уточнив свої облікові дані адресу проживання та номер мобільного зв`язку, які держатель Єдиного державного реєстру призовників персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом не може отримати шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями (розпорядниками) яких є державні органи, чим порушив вимог абз. 7 ч. 3. ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 4 п. 1 ч. 2 Прикінцевих положень Закону №3633-ІХ. Доводи позивача щодо необхідності застосування примітки до ст. 210 КУпАП вважає помилковими, оскільки згідно із роз`ясненнями, наданими Міністерством оборони України 15.07.2024, отримання персональних даних щодо адреси місця проживання та номеру мобільного телефону не передбачено Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», та уточнити відповідні дані може лише особисто позивач. Також вважає, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності в межах строків, встановлених ст. 38 КУпАП, а саме протягом трьох місяців з дня виявлення адміністративного правопорушення, тобто з 01.04.2025.

Ухвалою судді від 15.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та у відповідача витребувані копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо позивача.

28.04.2025 від представника позивача адвоката Хлопова А.В. через систему «Електронний суд» подано додаткові пояснення у справі, в якій зазначив, що відповідачем пропущено строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, встановлені ст. 38 КУпАП. Розгляд справи всупереч вимогам закону проводився без належного сповіщення про це позивача і за його відсутності. Роз`яснення Міноборони України від 15.07.2024, надані відповідачем, не можуть бути взяті до уваги, оскільки останнім не надано доказів неможливості отримання даних щодо місця проживання позивача, а номер телефону не може розглядатися як персональні дані, які потребують уточнення. Також, позивач не може бути притягнутий до відповідальності за неуточнення облікових даних, оскільки такий обов`язок було встановлено чинним законодавством для військовозобов`язаних протягом 60 днів з дня оголошення мобілізації. У період з 18.05.2024, тобто дати набрання чинності відповідними нормами закону, що передбачають обов`язок уточнення облікових даних, Президентом України були прийняті Укази про продовження строку загальної мобілізації, а не її оголошення.

25.04.2025 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів», яким змінено найменування Комінтернівського районного суду міста Харкова на Слобідський районний суд міста Харкова.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку

В судовому засіданні представник позивача адвокат Хлопов А.В., позовну заяву підтримав повністю із підстав, викладених у позові та додаткових поясненнях, просив задовольнити. Наголосив, що нормами КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладено саме на відповідача. Відповідач у цій справі правомірності свого рішення не довів.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі по тексту КУпАП; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 210-1 КУпАП України адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

За змістом ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Кабінет Міністрів України затвердив Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Нормами п.п. 12, 13 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі по тексту - Положення №154) передбачено, що керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 Кодексу України, і накладати адміністративні стягнення та визначати функціональні (посадові) обов`язки підлеглого йому особового складу.

Отже, саме на відповідача як орган, який уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ст. 210-1 КУпАП, покладено обов`язок щодо встановлення всіх фактичних обставин у справі та дотримання процедури розгляду, визначеної ст. 278 КУпАП.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 01.04.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , капітаном ОСОБА_2 , стосовно ОСОБА_1 складено протокол № 1159, згідно із яким в зазначений день було виявлено, що громадянин ОСОБА_1 , який перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , в особливий період, в порушення вимог абз. 7 ч. 3. ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 4 п. 1 ч. 2 Прикінцевих положень Закону №3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», з 18.05.2024 по 17.07.2024 через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста у ТЦК та СП, не уточнив свої облікові дані адресу проживання та номер мобільного зв`язку, які держатель Єдиного державного реєстру призовників персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом не може отримати шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями (розпорядниками) яких є державні органи, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Зазначений протокол ОСОБА_1 підписав, в графі «пояснення і зауваження» зазначив, що не оновив свої дані вчасно, оскільки не було можливості, був з дитиною.

ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , підполковником ОСОБА_3 , 03.04.2025 винесено постанову про адміністративне правопорушення № 1209, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17000 грн.

Зі змісту спірної постанови вбачається, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , який перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , в особливий період, в порушення вимог абз. 7 ч. 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 4 п.1 ч.2 Прикінцевих положень Закону №3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», з 18.05.2024 по 16.07.2025 через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста у ТЦК та СП, не уточнив свої персональні дані, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно із даними облікової картки до військового квитка позивача останній проходив військову службу до 05.05.2005, та був звільнений (демобілізований) у запас на підставі Указу Президента України № 391 від 01.03.2005.

Згідно із витягом з застосунку «Резерв+» позивач уточнив свої облікові дані 24.03.2025.

Керуючись принципом офіційного з`ясування обставин справи, суд зауважує таке.

Так, статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з абзацом 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» всі військовозобов`язані, окрім тих що відносяться до абз. 2-6, зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

За приписами абзацу 3 підпункту 10-1 пункту 1 додатку 2 до Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

18.05.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-ІХ від 11.04.2024.

Цим Законом положення частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладено в новій редакції, згідно з якою, зокрема, встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Так, абзацом 4 підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Отже, зазначені норми законодавства передбачають три шляхи, якими громадяни України, які перебувають на території України, та які перебувають на військовому обліку, повинні були уточнити свої персональні дані у період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року (включно), а саме: шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання; шляхом прибуття самостійно до центру надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Тобто, позивач мав уточнити дані з 18.05.2024 по 16.07.2024 включно.

Суд зауважує, що уточнення позивачем своїх персональних даних в будь-який інший день після 17.07.2024 є порушенням законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

З огляду на це, днем вчинення правопорушення, передбаченого статтею 210-1 КУпАП, є день, коли позивачем не вчинені дії, які він повинен вчинити у визначений законом строк, тобто 17.07.2024.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 у встановлений законом строк оновив персональні дані.

Натомість, матеріали справи підтверджено, що позивач оновив свої облікові (персональні) дані лише 24.03.2025.

Відповідно до ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Шістдесятиденний строк на уточнення даних, відповідно до абз. 4, п. 1, ч. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3633-ІХ, сплив 16.07.2024. Протокол про адміністративне правопорушення складений 01.04.2025 під час прибуття позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 , в матеріалах справи наявний витяг з ІКС «Оберіг» щодо позивача, сформований 01.04.2025, в якому, зокрема, вказано 24.03.2025 як дату звірки контактних даних. Отже, саме 01.04.2025 є днем виявлення адміністративного правопорушення.

Отже, спірна постанова прийнята в межах строків, визначених ч. 7 ст. 38 КУпАП.

Судом встановлено, що позивач не уточнив свої облікові дані, а саме, адресу проживання, номери засобів зв`язку у шістдесятиденний строк, як визначено абзацом 4 пункту 1 частини 2 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №3633-ІХ.

Згідно зі ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та пункту 19 Порядку №1487 громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч. 3 ст.210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період є адміністративним правопорушенням.

Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення як порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України №3 від 01.01.2024, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 за № 36/41381.

Водночас, відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Таким чином, законодавець чітко визначив умову, за якої положення ст. 210-1 КУпАП не застосовуються. - за наявності можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями (розпорядниками) яких є державні органи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.

У частині 5 ст.5, ст.ст. 8, 9 цього Закону органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Згідно з ч. 3 ст. 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Цією нормою передбачено перелік державних органів, від яких Органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді персональні відомості призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Електронна інформаційна взаємодія, у тому числі надання відповідних відомостей, між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, здійснюється відповідно до законів України «Про публічні електронні реєстри», «Про розвідку» та в порядку, визначеному Держателем Реєстру спільно з відповідним державним органом.

Суд враховує, що у протоколі про адміністративне правопорушення № 1159 та у подальшому в оскаржуваній постанові № 1209 зазначено, що позивачем не уточнено свої облікові дані, а саме: адресу проживання та номер мобільного зв`язку, які держатель Єдиного державного реєстру призовників персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом не може отримати шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями (розпорядниками) яких є державні органи.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься лист Міністерства оборони України від 15.07.2024, яким повідомлено, що отримання певних видів персональних даних, а саме: адреси проживання та номеру мобільного телефону Єдиного державного реєстру призовників персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста від інших органів центральної влади не передбачається Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».

Суд враховує, що чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто у один із визначених способів, відтак держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, але обов`язок такого уточнення покладається саме на військовозобов`язаного, яким є позивач.

За цим, посилання позивача на примітку до статті 210 КУпАП, суд вважає необґрунтованим, оскільки позивачем не надано до суду доказів, які б свідчили про вчинення ним відповідних дій щодо уточнення його персональних даних протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-ІХ від 11.04.2024, а саме в період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року (включно).

Отже, позивач, проігнорував виконання обов`язку, покладеного на нього згідно вищезазначених правових норм, жодним з визначених способів уточнення своїх персональних даних не скористався, чим порушив норми Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Доводи позивача не спростовують вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Суд враховує дотримання відповідачем встановленого законом порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , порушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає доведеним факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

Частиною 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею78 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд доходить висновку про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП, а тому складання постанови уповноваженим органом про притягнення його до адміністративної відповідальності є правомірним.

За ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оспорювана позивачем постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, тому підстави для її скасування відсутні і суд приходить до висновку щодо залишення позовної заяви без задоволення.

Відповідно до ст. 139 КАС України, у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог позивача, відсутністю витрат відповідача, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 72-77, 139, 250, 268-272, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 1209 від 03.04.2025 про накладення адміністративного штрафу та закриття справи - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя - Г. М. Щепелева