Справа № 569/5812/25
Суддя: Кучина Н. Г.
Дата ухвалення: 2025-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/5812/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

секретар судового засідання Корпесьо В.Р.,

з участю представника позивача Волошина С.Г.,

представника відповідача Долінського Т.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження спpаву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП від 16 січня 2025 року та закрити провадженні у справі.

В обґрунтування позову посилається на те, що постанова є незаконною, необгрунтованою та підлягає скасуванню. Вказує, що він неодноразово звертався до ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з 16 травня 2024 року по 18 липня 2024 року, подавав документи для надання йому відстрочки, що були достатніми для оновлення даних, а тому позивач не мав умислу на неоновлення даних. З моменту його останнього візиту жодних змін у його персональних даних не відбувалося, а тому він не мав жодного умислу на ухилення від їх оновлення. Аналогічна позиція викладена в постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2025 року в справі № 615/2153/24, однак відповідач не дотримався вимог законодавства, не встановив фактичні обставини, які мають значення для справи.

Також під час особистих візитів ОСОБА_1 отримав роз`яснення про оновлення даних буде внесена, і жодних додаткових дій з його боку не потрібно. Йому запевнили, що відповідна "галочка" про оновлення буде поставлена в системі, фіксуючи факт йогозвернення та подання необхідних документів.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 25 березня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

31 березня 2025 року від відповідача надійшов відзив, в якому він просить відмовити в задоволенні позову. У відзиві вказує, що позивач перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та даних військово-облікового документу позивача сформованого за допомогою програми РЕЗЕРВ + встановлено, що військово-облікові дані позивачем уточнено не вчасно, а саме 22.08.2024.

03 квітня 2025 року представником позивача надано суду відповідь на відзив, в якій зазначає, що відповідачем не доведено складу адміністративного правопорушення, а при складанні постанови допущено значні порушення вимог закону, зокрема рішення відповідача грунтується на загальних нормах права, без конкретики у посиланні на обставини справи, чим грубо порушено право на об`єктивний розгляд справи тощо, що стало причиною звернення за захистом до суду, гарнтованим ч.4 ст. 32 Конституції України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задоволити з підстав, викладених у позові та у відповіді на відзив.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві.

Свідок ОСОБА_2 вказала, що це вона підписувала протокол про адміністративне правопорушення та надавала пояснення.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, подані докази, суд дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що 16 січня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковником ОСОБА_3 винесено постанову № 4/260, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. 00 коп.

Згідно з протоколом № 4/260 від 16.01.2025, громадянин ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, а саме: порушив абз. 6 п. 3 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а саме не уточнив облікові дані протягом 60 днів. Правопорушення вчинено під час дії особливого періоду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до ст. 210 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку - тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період- тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише в разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи тощо.

Наведене свідчить, що відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП не з`ясовано всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та під час винесення постанови були порушені норми діючого законодавства, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності право на об`єктивний та справедливий розгляд справи.

Суд зазначає, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини та докази, суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано вимоги КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судовому засіданні встановлено, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення було складено в порушення вимог чинного законодавства, оскільки пояснення не надавав ОСОБА_1 , а надавала його дружина, крім того, при винесенні постанови не було з`ясовано всі фактичні обставини справи.

Суд зауважує, що і у протоколі та у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності необхідно посилання на кокретну норму закону або підзаконного акту, що є обов`зковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, що в даному випадку відсутнє, а відтак прямо суперечить принципу правової визначеності.

Оскаржувана постанова № 4/260 не містить , які саме персональні дані позивач був зобов`язаний уточнити.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що відповідачем неповно досліджено матеріали справи при винесенні оскаржуваної постанови, що є безумовною підставою для скасування ухваленої постанови в такій справі, втім суд у даній справі не може підміняти собою територіальний центр комплектування та соціальної підтримки та надавати оцінку виявленим порушенням за відсутності належного розгляду таких відповідачем. При цьому, питання наявності чи відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення підлягає встановленню під час розгляду уповноваженим суб`єктом справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання накладення адміністративного стягнення, на які юрисдикція адміністративних судів, в силу приписів п. 3 ч. 2 ст. 19 КАС України, не поширюється.

Повноваження ж адміністративних судів у справах про накладення адміністративного стягнення обмежуються лише переглядом в порядку ст. 286 КАС України постанов про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Враховуючи те, що підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є порушення складання постанови та процедури розгляду справи відповідачем, тому належним захистом порушеного права позивача є скасування оскаржуваної постанови про накладання адміністративного стягнення та направлення справи на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відтак позов необхідно задоволити частково.

Відповідно до п. ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до пункту 8 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (зі змінами, відомості Верховної Ради України (ВВР), 1992, № 27, ст.385, введено в дію Постановою ВР № 2233-XII від 25.03.92, ВВР, 1992, № 27, ст.386) положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та Севастополя.

Отже, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на викладене, беручи до уваги положення КАС України, суд доходить висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 судових витрат у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задоволити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення № 4/260 від 16 січня 2025 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП скасувати та направити справу про адміністративне правопорушення на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області 18.11.1997.

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя Н.Г. Кучина