Справа № 526/1296/25
Суддя: Максименко Л. В.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 526/1296/25
Провадження № 2-а/526/32/2025
У Х В А Л А

06 травня 2025 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Максименко Л.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

28 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Позовна заява не може бути прийнята до провадження Гадяцького районного суду, так як містить недоліки.

За правилами адміністративного судочинства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 160 КАС України, іншим нормам.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що вона не відповідає вимогам статті 160 та 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 4 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

28 квітня 2025 року позивач ОСОБА_1 подав позов до суду та додав до позову заяву про поновлення пропущеного строку на звернення до суду із вказаним позовом, в якій вказує, що 08.03.2025 року працівниками поліції його було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 з причин перебування в розшуку, про який йому не було відомо. При уточненні облікових даних було встановлено, що облікові дані уточнено у відведений законодавством термін, а саме 20.05.2024 року, проте згідно повідомлення старшого офіцера ВОМР ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_2 , ОСОБА_1 перебуває в розшуку згідно звернення ІНФОРМАЦІЯ_2 до органів національної поліції №Е1155130 від 26.01.2025, в зв`язку з тим, що на виклик, направлений йому повісткою у визначений час не прибув, про причину неприбуття не повідомив, чим не виконав вимоги ст. 22 ч. 1,3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». На підставі цього 14.03.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно нього складено постанову за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. В зв`язку з цим, позивач звернувся до суду з позовом про оскарження вищевказаного рішення.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом 28 квітня 2025 року про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 14.03.2025.

Тобто, позивач звернувся до суду з позовом про оскарження вищевказаного рішення з пропущеним строком на оскарження спірної постанови.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, для поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, необхідно встановити наявність поважних причин пропуску строку на оскарження, які об`єктивно перешкоджали особі вчасно подати позов до суду.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

На обґрунтування наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду позивач у позовній заяві зазначив, що йому було не відомо про наявність вищезазначеної постанови та ознайомитися з її змістом він зміг лише 16.04.2025 року, коли його захисник ОСОБА_3 отримав її в першому відділі ТЦК та просить визнати дану обставину поважною причиною пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Однак, як вбачається з протоколу ІНФОРМАЦІЯ_4 про адміністративне правопорушення від 08.03.2025, ОСОБА_1 при складанні даного протоколу було повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього відбудеться о 09 год. 00 хв. 14 березня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що в протоколі мається його власноручний підпис.

Згідно постанови №197 від 14.03.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. Клопотання про перенесення розгляду справи до ІНФОРМАЦІЯ_4 від ОСОБА_1 не надходили.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 1, 2 ст. 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

У кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку. При цьому, поважними причинами пропуску строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, як і був обізнаний з часом та датою розгляду справи, проте не поцікавився перебігом подій та результатами розгляду протоколу.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході адміністративного розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки ОСОБА_1 свідомо не з`явився для розгляду протоколу до ІНФОРМАЦІЯ_4 та в подальшому не поцікавився результатом його розгляду, тому доводи позивача щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, викладені у позовній заяві є необґрунтованими.

Отримання 16 квітня 2025 року постанови адвокатом Гусаренко О.О. не може свідчити про пропуск процесуального строку ОСОБА_1 .

Отже, позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду, поважних причин пропуску строку не вказав.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку звернення до суду в означеній частині вимог, оскільки зазначені у заяві обставини не є поважними, а тому заява про поновлення цього строку не підлягає задоволенню.

Статтею 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно ч. 1 ст. 169 КАС, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 123 КАС України якщо підстави, вказані позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Керуючись ст.160,161,169, 123 КАС України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовом - залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП залишити без руху.

Встановити позивачу строк на усунення недоліків 10 (десять) днів з дня отримання повідомлення про цю ухвалу та роз`яснити, що неусунення недоліків у встановлений судом строк є підставою для повернення позовної заяви.

Недоліки необхідно усунути шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з цим позовом з інших підстав (за їх наявності) та доказів, які свідчать про поважність причин пропуску цього строку

Ухвала про залишення позовної заяви без руху згідно з ч. 2 ст. 256 КАС набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до ч.1 ст. 294 КАС не може бути оскарженою в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Суддя : Л. В. Максименко