Справа № 345/1630/25
Суддя: Сухарник І. І.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №345/1630/25
Провадження № 2-а/345/26/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2025 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Сухарник І.І.

за участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 31.03.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № 1/1/3676 за ч.3 ст.210-1 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. Відповідно до змісту даної постанови ОСОБА_1 було направлено повістку №889996 про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 13.11.2024. На вказану дату позивач не прибув, чим вчинив, на думку відповідача, адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Позивач вважає, що дана постанова є незаконною та винесена з порушенням процесуального законодавства, оскільки жодних повідомлень чи повісток він не отримував. Позивач вказує, що він є особою з інвалідністю ІІІ групи повічно, тому не підлягає призову до ЗСУ.

Також позивач зазначає, що про повістку дізнався випадково, коли 28.03.2025 звернувся до Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, щоб повідомити про вчинення кримінального правопорушення. В цей день позивача було повідомлено, що він перебуває в розшуку, після чого його було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де було складено протокол за ч.3 ст.210-1 КУпАП. ОСОБА_1 повідомлено, що 31.03.2025 відбудеться розгляд справи про адміністративне правопорушення. 31.03.2025 ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де йому було вручено постанову про накладення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Позивач зазначає, що справа про адміністративне правопорушення розглянута у його відсутності, що є порушенням ч.1 ст.268 КУпАП.

Крім того, позивач зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП був складений 28.03.2025, що є порушенням ч.2 ст.254 КУпАП. Оскільки правопорушення полягає в тому, що ОСОБА_1 13.11.2024 не прибув по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_2 , то протокол мав бути складений до 14.11.2024 (протягом 24 годин).

Також в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушив абз.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.2 Правил військового обліку, затверджених постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022. Однак не зазначено, яку саме частину ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» порушено. Позивач вказує, що п.2 Правил військового обліку, затверджених постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022, стосується осіб призовного віку, а він не є особою призовного віку.

Позивач вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення від 31.03.2025 винесена з порушеннями вимог законодавства за відсутності будь-яких доказів, тому просить суд визнати її протиправною та скасувати, провадження у справі закрити.

08.04.2025 ухвалою Калуського міськрайонного суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.15-16).

05.05.2025 судом отримано відзив на позовну заяву від представника ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.21-22), в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. У відзиві зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

При перевірці облікових даних Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» встановлено, що ОСОБА_1 було направлено поштовим зв`язком повістку № 889996 про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 13.11.2024.

28.03.2025 уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП. В протоколі зазначено, що 28.03.2025 в ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлено, що ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним під час дії в Україні особливого періоду, порушив правила військового обліку, визначені ч.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та п.22 Порядку про проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період (постанова КМУ № 560 від 16.05.2024), а саме був повідомлений повісткою про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак не прибув без поважних причин. ОСОБА_1 роз`яснено зміст статті 63 Конституції України, а також права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП. ОСОБА_1 також повідомлено, що 31.03.2025 відбудеться розгляд справи про адміністративне правопорушення, про що свідчить підпис в протоколі.

31.03.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, виніс постанову за вих. № 1/1/3676, згідно якої установлено, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а саме не з`явився по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_2 , порушив правила військового обліку і вчинив порушення законодавства про військовий обов`язок і військову службу, правопорушення вчинене в особливий період (воєнний стан). За вчинене правопорушення на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17000,00 грн.

Представник відповідача також звертає увагу суду на те, що позивач в позовній заяві застосовує хибне тлумачення окремих норм законів України, порядку ведення військового обліку, строків притягнення до адміністративної відповідальності, тощо.

Також у відзиві зазначено, що позивачем не надано доказів порушення ІНФОРМАЦІЯ_5 процедур під час винесення постанови. З моменту складання протоколу до винесення постанови у ОСОБА_1 було 3 дні, щоб надати додаткові пояснення, проте цим правом ОСОБА_1 не скористався. Крім того, наявність у ОСОБА_1 групи інвалідності не звільняє його від обов`язку з`являтися за викликом до ТЦК у строк, зазначений в повістці.

У судове засідання позивач не з`явився, однак подав суду письмові пояснення, в яких просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Зазначає, що повістка, про яку йде мова у відзиві на позовну заяву, не була ним отримана, адже поштове відправлення було повернуто відправнику за закінченням терміну зберігання. Оскільки він не був обізнаний про відправлення йому повістки, то ОСОБА_1 вважає, що він не вчиняв адміністративного правопорушення (а.с.26-29).

У судове засідання представник відповідача не з`явився, однак у відзиві на позовну заяву просить суд розглянути справу у його відсутності, позиція відповідача зазначена у відзиві на позов (а.с.22).

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали та з`ясувавши обставини справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 30.10.2024 було видана повістка № 889996, якою ОСОБА_1 було викликано до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 14.00 год. 13.11.2024 для уточнення даних (а.с.24).

30.10.2024 відправником ІНФОРМАЦІЯ_5 було відправлено поштою лист з відміткою «Повістка ТЦК, Вручити особисто» ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_1 . Даний лист було повернуто відправнику за терміном зберігання (а.с.23).

28.03.2025 уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 на ОСОБА_1 було складено протокол за №9/2302 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП. В протоколі зазначено, що 28.03.2025 в ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлено, що ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним під час дії в Україні особливого періоду, порушив правила військового обліку, визначені ч.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та п.22 Порядку про проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період (постанова КМУ № 560 від 16.05.2024), а саме був повідомлений повісткою про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак не прибув без поважних причин. ОСОБА_1 роз`яснено зміст статті 63 Конституції України, а також права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП. ОСОБА_1 також повідомлено, що 31.03.2025 відбудеться розгляд справи про адміністративне правопорушення, про що свідчить його підпис в протоколі (а.с.10).

31.03.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, виніс постанову за вих. № 1/1/3676, згідно якої установлено, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а саме: « ОСОБА_1 було направлено поштовим зв`язком повістку № 889996 про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 13.11.2024. На вказану дату ОСОБА_1 не прибув.» В постанові зазначено посилання на п.10 ст.1, ст.42 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», указ Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію». За вчинене правопорушення на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17000,00 грн. Також в постанові зазначено, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснивши тим, що повістка йому не приходила (а.с.8-9).

Також до матеріалів справи долучено документи, які підтверджують, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання повічно (а.с.12-13).

Частиною 1 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно ч. 3 ст.210-1 КУпАП за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, передбачено стягнення у виді штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 року, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки підчас уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/ зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Повістка є формою запрошення (сповіщення, повідомлення) особи про необхідність явки до територіального центру комплексування та соціальної підтримки.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними, визначається Правилами надання послуг поштового зв`язку, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 (далі Правила).

Відповідно до абз. 2 п. 16 Правил повістка або у випадках, передбачених законодавством, інший документ про виклик або оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів може бути надіслана рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з позначками Повістка ТЦК, Вручити особисто.

Абзацом 3 п. 101 Правил визначено, що у разі невручення рекомендованого листа з позначками Судова повістка, Повістка ТЦК або реєстрованого поштового відправлення з позначкою Адміністративна послуга такі відправлення разом з бланком повідомлення про вручення повертаються за зворотною адресою у порядку, визначеному в пунктах 81,82,83,84,91,99 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

Згідно з абз. 2, 4 п. 82 Правил рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Судом встановлено, що 30.10.2024 відправником ІНФОРМАЦІЯ_5 було відправлено поштою лист з відміткою «Повістка ТЦК, Вручити особисто» ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_1 . Даний лист було повернуто відправнику «за терміном зберігання», що підтверджується копією конверту з відмітками та печаткою пошти (а.с.23).

Тобто з наявних у справі матеріалів вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відповідачем не доведена, оскільки відсутні будь-які докази того, що останній був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки рекомендоване поштове відправлення АТ «Укрпошта» № 322 від 30.10.2024 з повісткою № 889996, якою ОСОБА_1 було викликано до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 13.11.2024, повернуто відправнику «За закінченням терміну зберігання», що не є належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, як це передбачено п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ № 560 від 16.05.2024.

Суд також звертає увагу на порушення під час винесення оскаржуваної постанови.

Частина 7 ст. 38 КУпАП передбачає, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених ст.ст. 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Оскільки згідно вищевказаної повістки ОСОБА_1 повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 13.11.2025 о 14.00 год, то, на думку суду, саме цей день можна було б вважати датою виявлення правопорушення, а не день доставки ОСОБА_1 поліцією 28.03.2025. Постанова про накладення адміністративного стягнення винесена 31.03.2025, тобто з порушенням вимог ч.7 ст.38 КУпАП.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, враховуючи неможливість встановити об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, а також істотність порушень, допущених при ухвалені спірної постанови, суд вважає, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, є не доведеним.

Суд доходить висновку, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст.210-1 КУпАП не з`ясував всі обставини справи, у зв`язку з чим безпідставно та неправомірно виніс постанову № 1/1/3676 від 31.03.2025, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн за вчинення останнім правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, суду недоведена, позов необхідно задовольнити частково. А тому постанову № 1/1/3676 від 31.03.2025 щодо ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення необхідно скасувати, а провадження по справі закрити.

Водночас у задоволені позовної вимоги про визнання протиправною постанови № 1/1/3676 від 31.03.2025 необхідно відмовити, оскільки ст. 286 КАС України не передбачає такого способу захисту порушеного права.

Керуючись статтями 210-1, 245, 251, 268, 278, 280, 283, 284 КУпАП; статтями 2, 5, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 257,268,286 КАС України, суд -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення № 1/1/3676 від 31.03.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.3 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн - скасувати.

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий