Справа № 400/9897/24
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/9897/24
Категорія:111030200 Головуючий в 1 інстанції: Мороз А.О.
Час і місце ухвалення: 11:47 год., м. Миколаїв
Дата складання повного тексту: 22.01.2025 р.
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого Бітова А.І.
суддів Лук`янчук О.В.
розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
В С Т А Н О В И Л А :
У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління (далі ГУ) ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування:
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУ ДПС в Миколаївській області, відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року скасовано.

Ухвалено у справі нове судове рішення, яким задоволено позов ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення №10960/14292405 від 15 травня 2024 року про застосування штрафу в сумі 340 грн.

Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення №10962/14292405 від 15 травня 2024 року про застосування штрафу в сумі 1 020 грн.;

Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення №10968/14292405 від 15 травня 2024 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 22 251,47 грн.;

Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення №10974/14292405 від 10 травня 2024 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 267 017,60 грн.

Стягнуто з рахунку бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Миколаївській області (, вул. Рятувальників, буд.6, м. Миколаїв, 54001) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у загальному розмірі 5 813,55 (п`ять тисяч вісімсот тринадцять) грн. 55 коп., з яких 2 326 (дві тисячі триста двадцять шість) грн. за звернення до суду з позовом, та 3 487,55 (три тисячі чотириста вісімдесят сім) грн. 55 коп. з апеляційною скаргою.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів при вирішенні питання про винесення додаткового рішення у справі дійшла наступного висновку.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, слід враховувати, що за змістом ст. 139 КАС України, розподілу підлягають усі здійснені документально підтверджені судові витрати.

Згідно ч.7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно ч.ч.1 та 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За правилами ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Положення ст. 59 Конституції України закріплюють, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно п.4 ч.1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 грудня 2012 року №5076-VI (далі Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пункт 9 ч.1 ст. 1 Закону №5076-VІ встановлює, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно п.6 ч.1 ст. 1 Закону №5076-VI інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Згідно ч.ч.4, 5 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Колегією суддів встановлено, що професійна правнича допомога у даній справі надавалася позивачу адвокатом Носовим О.М. на підставі договору від 23 вересня 2024 року, яким передбачено дії які може вчиняти адвокат від імені позивача по справі.

На підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу у загальному розмірі 10 000 грн. адвокатом Носовим О.М. надано:

- договір про надання правової (правничої) допомоги від 23 вересня 2024 року;

- додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 23 вересня 2024 року;

- акт приймання-передачі наданих послуг від 24 квітня 2025 року.

Дослідивши вищевказаний акт приймання-передачі наданих послуг від 24 квітня 2025 року та додаткову угоду за договором про надання правової (правничої) допомоги від 23 вересня 2024 року колегією суддів встановлено, що адвокатом Носовим О.М. надано наступний вид правничої допомоги:

- збирання доказів для звернення до суду шляхом направлення адвокатського запиту від 26 вересня 2024 року до ГУ ДПС у Миколаївській області;

- підготовка та подання до Миколаївського окружного адміністративного суду позовної заяви про визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень;

- участь 22 січня в судовому засіданні у справі №400/9897/24;

- підготовка та подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року у справі №400/9897/24.

Клієнт підтвердив отримання вказаної правничої допомоги. Жодних претензій щодо обсягу, якості, строків надання такої допомоги та її вартість клієнт до бюро не мав.

Разом з тим, згідно ст. 12 КАС України, дана справа відноситься до категорії справ незначної складності.

Колегія суддів констатує, що згідно матеріалів справи судом апеляційної інстанції розгляд справи було здійснено у відкритому судовому засіданні, без участі позивача, за його клопотанням від 22 квітня 2025 року.

Протягом розгляду справи адвокатом Носовим О.М. було підготовлено лише апеляційну скаргу (5 аркуші), клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (2 аркушів), заяву про ухвалення додаткового рішення (2 аркушів), заяву про розгляд справи без участі (2 аркушів), заяву про надання контактної інформації по справі (1 аркуш).

Колегія суддів зазначає, що дійсно надані стороною позивача докази підтверджують, що витрати на професійну правничу допомогу фактично були понесені.

В той же час, у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2023 року по справі №640/8003/20, від 25 травня 2023 року по справі №440/7120/20, від 20 червня 2023 року по справі №280/5922/21 викладено правову позицію, згідно якої визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

У постанові Верховного Суду від 17 травня 2023 року по справі №560/3073/20 зазначено, що судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (заява №71660/11), п.80 рішення у справі Двойних проти України (заява №72277/01), п.88 рішення у справі Меріт проти України (заява №66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у п.154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява №58442/00) зазначено, що згідно зі ст.41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Так, Верховний Суд у постанові від 17 вересня 2019 року у справі №810/3806/18 дійшов висновку про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на правову допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості і верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним, враховуючи такі критерії як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторін.

Дослідивши матеріали справи, надані представником позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу письмові докази, а також врахувавши доводи клопотання (заяви) ГУ ДПС у Миколаївській області про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів дійшла висновку про неспівмірність заявлених позивачем до відшкодування коштів із обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, приходить до висновку про зменшення розміру стягнення таких витрат до 5 000 грн., що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 139, 252, 311, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову у справі №400/9897/24.

Стягнути з рахунку бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (, вул. Рятувальників, буд.6, м. Миколаїв, 54001) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. (п`ять тисяч грн.).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 травня 2025 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.