Справа № 420/32249/24
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/32249/24

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Осіпова Ю.В.,

Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року, прийняте у складі суду судді Хлімоненкової М.В. в місті Одеса, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому позивач просила суд:

- визнати протиправними бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачці компенсації втрати частини доходів на суми пенсії за період з 07.10.2009 року по 30.04.2024 року у сумі 216083,68 грн., яка були сплачена відповідачем з порушенням строків виплати у квітні 2024 року.

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачці компенсацію втрати частини доходів відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159, на суми пенсії за період з 07.10.2009 року по 30.04.2024 року у сумі 216083,68 грн., які були сплачені відповідачем з порушенням строків виплати у квітні 2024 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів на суми пенсії за період з 07.10.2009 року по 30.04.2024 року у розмірі 216083,68 грн., які були виплачені з порушенням строків у квітні 2024 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ від 19.10.2000 та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159, на суми пенсії за період з 07.10.2009 року по 30.04.2024 року у розмірі 216083,68 грн, які були виплачені з порушенням строків у квітні 2024 року, з урахуванням уже проведених виплат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області звернулась до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що при винесенні оскаржуваного рішення судом порушено норми матеріального права, тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що відповідно до позиції Верховного Суду від 31.03.2020 у справі № 817/621/18, коли суми нараховуються за рішенням суду, то підстава для виплати компенсації виникає у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду. А отже, визначальними обставинами для виплати компенсації є дати нарахування та фактичної виплати вказаних доходів, оскільки основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої статтею 2 Закону, є порушення встановлених строків саме виплати нарахованих доходів. З огляду на викладене, апелянт вважає, що право на компенсацію позивач набуває після набрання законної сили судовим рішенням та у разі несвоєчасної виплати відповідачем сум доходу, які стягнуто на підставі цього рішення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 , є пенсіонером, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб.

З наявної інформації в Єдиному державному реєстрі судових рішень та інформації в електронному вигляді в КП ДСС, судом встановлено, що рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 13.09.2021 року у справі №540/2379/21, адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково та, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області поновити виплату пенсії позивачу починаючи з 07.10.2009 року з компенсацією втрати частини доходів.

Як зазначає відповідач та не заперечує позивач, розмір компенсації втрати частини грошових доходів, що нарахований за рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 13.09.2021 року у справі №540/2379/21 у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії склав 1538,36 грн, та виплачена у травні 2023 року на особистий рахунок пенсіонера.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 року у справі №420/9209/22, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.01.2024, позовну заяву ОСОБА_1 було задоволено частково та, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити з 07.10.2009 року позивачу перерахунок та виплату пенсії без застосування до її пенсійних виплат особливості «Не підлягають МП, признач.за ріш.суду в тверд.розм. - з 07.10.2009 по довічно; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ», враховуючи автоматичні масові перерахунки пенсії відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням раніше отриманих сум пенсії.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 року у справі №420/9209/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009. Доплата пенсійних коштів за період з 07.10.2009 по 30.04. 2024 склала 216083,68 грн.

Як вбачається із заяв по суті спору обох сторін, доплата пенсійних коштів по перерахунку пенсії в сумі 216083,68 грн за період з 07.10.2009 по 30.04.2024 нарахована на рахунок АТ КБ Приватбанк за додатковою відомістю на квітень поточного року (22 число).

Представник позивача звернувся із заявою №9084 від 29.04.2024 про добровільне виконання рішення суду до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, у якій, серед іншого, просив нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів на суму виплаченої в квітні доплати до пенсії за період з 07.10.2009 року по 30.04.2024 року розраховану на день виплати доплати, надати розрахунок.

Листом №4882-3974/П-02/8-2100/24 від 29.05.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області відмовило у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів вказавши на те, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 у справі №420/9209/22 не зобов`язано нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів.

Не погодившись із такою відмовою відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що при виплаті позивачу у квітні 2024 року доплати пенсійних коштів за період з 07.10.2009 по 30.04.2024 у розмірі 216083,68 грн компенсація втрати частини доходів всупереч вимогам Закону №1058-IV, Закону №2050-III та Порядку №159 відповідачем виплачена не була.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 159 від 21.02.2021 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» (далі - Порядок № 159).

Згідно із п.1 Порядку № 159 дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до п.п.2, 4 Порядку № 159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держстатом.

Пунктом 3 Порядку № 159 визначено, що компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, страхові виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Отже, підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких основних умов: нарахування належних доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців; зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги; доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Така правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 11.07.2017 № 21-2003а16, постановах Верховного Суду від 22.06.2018 у справі № 810/1092/17, від 13.01.2020 у справі № 803/203/17 та від 15.10.2020 у справі № 240/11882/19.

Положення Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку №159 право на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати не ставлять у залежність від порядку виплати доходу - у добровільному чи судовому порядку.

Компенсація за порушення строків виплати виникає тоді, коли грошовий дохід (заробітна плата) особи (працівника) з вини відповідача не нараховувався, своєчасно не виплачувався і через це особа зазнала втрат.

Разом з тим, за приписами Конституції України та КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, у разі невиконання судового рішення, позивач має право на виплату компенсації за час затримки виконання судового рішення.

Однак, коли суми нараховуються за рішенням суду, то підстава для виплати компенсації виникає у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду. А отже, визначальними обставинами для виплати компенсації є дати нарахування та фактичної виплати вказаних доходів, оскільки основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої статтею 2 Закону №2050-III є порушення встановлених строків саме виплати нарахованих доходів.

За таких обставин, право на компенсацію позивач набуває після набрання законної сили судовим рішенням та у разі несвоєчасної виплати відповідачем сум доходу, які стягнуто на підставі цього рішення.

Наведена правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 12.05.2022 у справі № 815/3998/16, від 20.05.2020 у справі №815/2454/18, від 31.03.2020 у справі №817/621/18 та від 26.02.2020 у справі №826/8319/16.

Так, апеляційним судом встановлено, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 року у справі №420/9209/22, яке набрало законної сили 09 січня 2024 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009. Доплата пенсійних коштів за період з 07.10.2009 по 30.04.2024 склала 216083,68 грн та була виплачена відповідачем у квітні 2024 року

Таким чином, саме з 10 січня 2024 року (наступний день після набрання законної сили рішенням суду) у Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області виник обов`язок щодо нарахування та виплати позивачу доплати сум пенсії, однак виплату коштів проведено лише 30 квітня 2024 року.

Жодних належних та допустимих доказів щодо своєчасної виплати позивачу чи підстав невиплати в повному обсязі індексації грошового забезпечення в період з січня по квітень 2024 року відповідачем, суб`єктом владних повноважень, суду не надано.

Таким чином, оскільки компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки виплати грошових доходів, нарахованих громадянам на один і більше календарних місяців, позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, чим спростовуються доводи апелянта у цій частині.

Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції, виплата сум компенсації втрати частини доходів повинна бути проведена з урахуванням уже виплачених відповідачем сум компенсації на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13.09.2021 року у справі №540/2379/21.

Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко