Справа № 240/21933/24
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 травня 2025 року

м. Київ

справа №240/21933/24

адміністративне провадження № К/990/15472/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Жука А.В.,

суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1

на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року

у справі №240/21933/24

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до військової частини НОМЕР_1

про визнання дій протиправними, зобов`язання вичнити дії,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у звільненні з військової служби на підставі абзацу 12 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення, яким звільнити з військової служби ОСОБА_1 на підставі підпункту абзацу 12 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову ОСОБА_1 у звільненні з військової служби на підставі абзацу 12 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладену у листі від 01.11.2024 № 813/26064.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 щодо звільнення на підставі підпункту абзацу 12 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 10 березня 2025 року залишив її без руху та запропонував скаржнику в строк 5 днів з моменту отримання вказаної ухвали виконати вимоги ухвали та усунути виявлені недоліки апеляційної скарги.

17 березня 2025 року до Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового за подання апеляційної скарги у зв`язку з відсутністю фінансування.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору. Продовжено військовій частині НОМЕР_1 термін для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року. Запропоновано апелянту в строк 5 днів з моменту отримання вказаної ухвали усунути виявлені недоліки апеляційної скарги.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись із цим судовим рішенням, скаржник звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття касаційного провадження, колегія суддів виходить із такого.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 328 КАС України, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно з частиною другою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Так, ухвалою Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 10 березня 2025 року залишив її без руху та запропонував скаржнику в строк 5 днів з моменту отримання вказаної ухвали виконати вимоги ухвали та усунути виявлені недоліки апеляційної скарги.

17 березня 2025 року до Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового за подання апеляційної скарги у зв`язку з відсутністю фінансування.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору. Продовжено військовій частині НОМЕР_1 термін для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року. Запропоновано апелянту в строк 5 днів з моменту отримання вказаної ухвали усунути виявлені недоліки апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що копію ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом отримано 19 березня 2025 року, тобто останнім днем строку, що встановлений судом на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, є 24 березня 2025 року.

Крім того. суд апеляційної інстанції встановив, що згідно відомостей Реєстру підтверджень оплат із Казначейства, станом на 02 квітня 2025 відсутня інформація про сплату відповідачем судового збору.

Таким чином, оскільки, станом на 02 квітня 2025 року вимоги ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом не виконані, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року повернуто особі, яка її подала.

Скаржник в касаційній скарзі зазначає, що суд апеляційної інстанції в ухвалі від 09 січня 2025 року дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для продовження строку для усунення недоліків. Крім того вказує, що суд не дослідив доводи скаржника зазначені в клопотанні про відстрочення сплати судового збору.

В той же час, Верховний Суд звертає увагу скаржника, що ним оскаржується ухвала суду апеляційної інстанції від 02 квітня 2025 року, якою повернуто апеляційну скаргу, у зв`язку з невиконанням вимог ухвали в частині сплати судового збору. Скаржником не наведено жодних доводів, стосовно неможливості, в строк наданий судом, усунути недоліки апеляційної скарги в частині сплати судового збору. Також, касаційна скарга не містить доводів стосовно того, що скаржник звертався до суду апеляційної інстанції, після продовження судом строку для усунення недоліків, з клопотанням про продовження строку для усунення недоліків чи з будь-яким іншим клопотанням, а з тексту оскаржуваної ухвали також зазначеного не вбачається.

Отже, у встановлений судом строк особою, яка подала апеляційну скаргу, не усунуто недоліку апеляційної скарги шляхом, визначеним ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху, що є підставою для повернення апеляційної скарги.

Крім того, право на апеляційне оскарження реалізується у спосіб подання в установленому порядку апеляційної скарги, форма та зміст якої також визначається процесуальним законом.

Умовою прийнятності скарги до розгляду є її відповідність вимогам щодо форми і змісту, в тому числі і в частині сплати судового збору.

Відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року №3674-VІ «Про судовий збір» (далі Закон №3674-VІ).

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 8 Закону №3674-VI встановлено умови за яких суд своєю ухвалою може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від сплати такого на певний строк за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, Кодексом адміністративного судочинства України та Законом України «Про судовий збір» встановлено вичерпний перелік умов, суб`єктів та коло правовідносин, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема відстрочити сплату судового збору.

Тобто, відстрочення сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Тобто, особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Це стосується і заявників, які діють як суб`єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, а тому кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі.

Відтак, органи влади, що діють як суб`єкти владних повноважень від імені Держави та є учасниками процесу, мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не повинні допускати затримки та невиправданого зволікання при виконанні своїх процесуальних обов`язків.

Для вирішення питання про відстрочення сплати судового збору необхідним є доведення особою, яка звертається із відповідним клопотанням, фінансової неможливості сплатити судовий збір. При цьому, оцінці також підлягають дії, вчинені скаржником задля сплати судового збору та причини, з яких такі дії не призвели до позитивного вирішення питання його сплати.

На переконання суду, важливим для вирішення питання про відстрочення сплати судового збору, продовження строку для усунення недоліків, в частині сплати судового збору, є доведенням стороною фінансової неспроможності, а також підтвердження, що скаржником вчинялися дії для сплати судового збору, сама у цій справі.

Також необґрунтованими є доводи скаржника, що судом безпідставно відмовлено у продовженні строку для усунення недоліків апеляційної скарги оскільки, ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору та продовжено військовій частині НОМЕР_1 термін для усунення недоліків апеляційної скарги.

Щодо доводів скаржника, що ним продемонстровано добросовісну поведінку і сплачено судовий збір то Верховний Суд звертає увагу, що строк для усунення недоліків сплинув 24 березня 2025 року, ухвала про повернення апеляційної скарги постановлена 02 квітня 2025 року, тобто, судом апеляційної інстанції надано можливість скаржнику усунути недоліки, понад встановлений судом строк. Крім того, суд апеляційної інстанції встановив, що згідно відомостей Реєстру підтверджень оплат із Казначейства, станом на 02 квітня 2025 відсутня інформація про сплату відповідачем судового збору.

Отже, Верховний Суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, правильно застосував положення статті 298 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, не викликає сумнівів щодо застосування чи тлумачення цієї норми права.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків суду апеляційної інстанції та встановлених ним обставин не спростовують і не дають підстав вважати, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми процесуального права під час постановлення оскаржуваної ухвали.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року у справі №240/21933/24.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіА.В. Жук Н.М. Мартинюк Ж.М. Мельник-Томенко