Справа № 340/1191/25
Суддя: К.М. ПРИТУЛА
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/1191/25

Суддя Кіровоградського окружний адміністративний суду Притула К.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при Головному Управлінні Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області №44 від 31.10.2024 в частині відмови в зарахуванні періодів роботи ОСОБА_1 респіраторником, командиром відділення, помічником командира взводу в Олександрійському спеціальному воєнізованому гірничорятувальному (аварійно-рятувальному) загоні ЦРСВАРЗ з 02.06.1999 по 31.08.1999 та з 01.05.2002 по 31.01.2004, командиром відділення з 01.02.2004 по 31.12.2005 в ЦРСВАРЗ ДСВАРС МНС України до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України у Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 14.11.2024року, зарахувавши до стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи респіраторником, командиром відділення, помічником командира взводу в Олександрійському спеціальному воєнізованому гірничорятувальному (аварійно-рятувальному) загоні ЦРСВАРЗ з 02.06.1999 по 31.08.1999 та з 01.05.2002 по 31.01.2004, командиром відділення з 01.02.2004 по 31.12.2005 в ЦРСВАРЗ ДСВАРС МНС України до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

В обґрунтування позовних вимог вказано про те, що 14.11.2024 року він звернувся до відповідача з заявою, в якій просив взяти його на облік та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1. Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області №48 від 20.11.2024 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з посиланням на те, що документально підтверджений пільговий стаж становить лише 2 роки 7 місяців 09 дні, при необхідних 10 роках пільгового стажу. До пільгового стажу за Списком №1 зараховані лише періоди роботи з 01.09.1999 по 02.10.1999, з 24.10.1999 по 30.04.2002. Згідно з розрахунком стажу, до пільгового стажу за Списком №1 відповідачем не зараховано періоди роботи з 02.06.1999 по 31.08.1999, з 01.05.2002 по 31.01.2004, з 01.02.2004 по 30.11.2005 та з 01.12.2005 по 17.06.2011.

Не погодившись з рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області, позивач звернувся з позовом до суду та рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 в справі №340/8325/24 позовні вимоги частково задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Донецькій області №48 від 20.11.2024р., зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду про необхідність зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 01.12.2005 по 17.06.2011. В частині зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 02.06.1999 по 31.08.1999, з 01.05.2002 по 31.01.2004, з 01.02.2004 по 30.11.2005 рішенням суду відмовлено у зв`язку з тим, що позивачем не було оскаржено та не було скасовано рішення Комісії при ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 31.10.2024р. №44 та воно було чинним на час розгляду ГУ ПФУ в Донецькій області заяви позивача про призначення пенсії.

Таким чином, з метою повного та ефективного захисту прав , позивач звертається до суду з позовом про оскарження рішення Комісії при ГУ ПФУ в Кіровоградській області №44 від 31.10.2024 та просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для надання відзиву.

28 квітня 2025 року ухвалою суду внесено виправлення а ухвалу суду від 25 лютого 2025 року.

11.03.2025 (вх. № 6025/25) до суду Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги не визнаються та також просить закрити провадження в справі, обґрунтовуючи тим, що Позивач повторно звертається з аналогічним позовом до Кіровоградського окружного адміністративного суду. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 в частині задоволених позовних вимог про зарахування періодів роботи з 02.06.1999 по 31.08.1999 та з 01.05.2002 по 31.01.2004, з 01.02.2004 по 30.11.2005 позивачу відмовлено. Рішення суду в частині відмовлених позовних вимог позивачем не оскаржувалось.

17.03.2025 (вх. № 6720/25) до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представником відповідача зазначено, що позовні вимоги не визнаються та просить відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що ОСОБА_1 07.10.2024 звернувся на Комісію з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі - Комісія).

Згідно рішення Комісії про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи від 31.10.2024 № 44 в підтвердженні стажу роботи на пільгових умовах по Списку № 1 ОСОБА_1 відмовлено: з 02.06.1999 по 31.08.1999 та з 01.05.2002 по 31.01.2004 у зв`язку з відсутністю матеріалів атестації робочих місць за умовами праці до 21.08.1997 (п. 4.4 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 01.12.2005 за № 1451/11731);

з 01.02.2004 по 30.11.2005 в зв`язку з відсутністю первинних документів про страховий стаж і заробітну плату.

Таким чином, відсутність підтвердження вказаних обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Тим паче, записи в трудовій книжці не визначають права на призначення пенсії на пільгових умовах, а призначення пенсії здійснюється при розгляді пакету документів, які подаються для призначення пенсії, в тому числі уточнюючої довідки та наказів про атестацію робочих місць.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, надані докази, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

Стосовно клопотання про закриття провадження заявленого Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, суд зазначає наступне.

Клопотання про закриття провадження у справі, яке заявлено відповідачем, обґрунтоване тим, що між сторонами є таке, що набрало законної сили рішення суду між тими ж самими сторонами про той самий предмет із тих самих підстав, а саме рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 по справі №340/8325/24.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що рішенням від 17.02.2025 по справі №340/8325/24 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправної відмови, а також зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного Управління Пенсійного Фонду України у Донецькій області №48 від 20.11.2024р., про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 розділу XIV ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України у Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 14.11.2024 року з урахуванням висновків суду про зарахування до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 розділу XIV ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоду роботи з 01.01.2006р. по 17.06.2011р. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Судом встановлено, що даним рішенням суду від 17.02.2025 по справі №340/8325/24 в частині зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 02.06.1999 по 31.08.1999, з 01.05.2002 по 31.01.2004, з 01.02.2004 по 30.11.2005 відмовлено у зв`язку з тим, що позивачем не було оскаржено та не було скасовано рішення Комісії при ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 31.10.2024 №44 та воно було чинним на час розгляду ГУ ПФУ в Донецькій області заяви позивача про призначення пенсії.

Разом з тим, предметом розгляду адміністративної справи №340/1191/25 є вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Комісії при Головному Управлінні Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області №44 від 31.10.2024 в частині відмови в зарахуванні періодів роботи ОСОБА_1 респіраторником, командиром відділення, помічником командира взводу в Олександрійському спеціальному воєнізованому гірничорятувальному (аварійно-рятувальному) загоні ЦРСВАРЗ з 02.06.1999 по 31.08.1999 та з 01.05.2004 по 31.01.2004, командиром відділення з 01.02.2004 по 31.12.2005 в ЦРСВАРЗ ДСВАРС МНС України до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язання Головного Управління Пенсійного Фонду України у Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 14.11.2024, зарахувавши до стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи респіраторником, командиром відділення, помічником командира взводу в Олександрійському спеціальному воєнізованому гірничорятувальному (аварійно-рятувальному) загоні ЦРСВАРЗ з 02.06.1999 по 31.08.1999 та з 01.05.2004 по 31.01.2004, командиром відділення з 01.02.2004 по 31.12.2005 в ЦРСВАРЗ ДСВАРС МНС України до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах .

Тобто, предмети розгляду адміністративних справи №340/1191/25 та №340/8325/24 є відмінними один від одного, а тому суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання про закриття провадження у справі.

З матеріалів справи судом встановлено, ОСОБА_1 07.10.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про підтвердження стажу роботи (а.с.130).

31 жовтня 2024 року Комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийнято рішення № 44.

В рішенні № 44 від 31 жовтня 2024 року зазначено, що Комісія вирішила підтвердити стаж роботи по Списку № 1 ОСОБА_1 з 01.09.1999 по 02.10.1999 таз 24.10.1999 по 30.04.2002. Відмовити в підтвердженні стажу роботи по Списку № 1: з 02.06.1999 то 31.08.1999 та з 01.05.2002 по 31.01.2004 у зв`язку з відсутністю матеріалів атестації робочих, місць за умовами праці до 21.08.1997 (п. 4.4 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 1 грудня 2005 року за №1451/11731); з 01.02.2004 по 30.11.2005 в зв`язку в відсутністю первинних документів про страховий стаж і заробітну плату (а.с.160-161).

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що він виник у зв`язку з відмовою відповідача у зарахуванні до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах періодів роботи позивача, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Це ж встановлено п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637.

Пунктом 20 вказаного Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій крижці відсутні відомості, що визначають право пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Судом встановлено, що фактичною підставою для відмови позивачу у зарахуванні періодів його роботи з 02.06.1999 по 31.08.1999, з 01.05.2004 по 31.01.2004 та з 01.02.2004 по 31.12.2005 пільгового стажу згідно Списку № 1.

Проте, суд не погоджується з такими діями відповідача та з цього приводу зазначає, що пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року № 1451/11731 (далі - Порядок № 383) встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядком № 442) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Так, згідно з статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання. Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі, якщо непроведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 1 або № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Отже, можна зробити висновок, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 1, відповідно до статті 13 Закону № 1788-XII.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Аналогічний правовий висновок виклала Велика палата Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а від 19.02.2020 року

За таких обставин, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у зарахуванні позивачу до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 02.06.1999 по 31.08.1999 та з 01.05.2004 по 31.01.2004, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку суд про зобов`язання відповідача зарахувати вказані періоди роботи позивача до його пільгового стажу за Списком № 1.

Щодо відмови в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи позивача командиром відділення з 01.02.2004 по 30.11.2005 у зв`язку з відсутністю первинних документів про страховий стаж та заробітну плату, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Частиною 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 3 статті 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що у разі ухилення страхувальника чи його посадових осіб від надання територіальному органу Пенсійного фонду звітності чи інших документів про сплату страхових внесків страхові внески обчислюються територіальним органом Пенсійного фонду в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, за непрямим методом виходячи з оцінки валового доходу та витрат страхувальника, кількості осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, обсягу виробленої (реалізованої) продукції (послуг), суми сплачених ним податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законодавством.

Відповідно до ч.10 ст. 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

В матеріалах справи наявна копія трудової книжки позивача, яка містить записи про роботу позивача у період з 01.02.2004 по 31.12.2005 на посаді командира відділення Олександрійського спеціального (воєнізованого) гірничорятувального загону ЦРСВАРЗ (а.с.8 зв.б.-14).

Невнесення страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відбулось не з вини позивача та не може бути підставою для незарахування до страхового стажу періоду роботи, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного суду від 24.05.2018 року по справі № 490/12392/16-а, від 23.03.2020 по справі № 535/1031/16-а.

Отже, записами у трудовій книжці, а також документами наявними в матеріалах справи, підтверджено, що позивач у період з 02.06.199 по 31.08.1999, з 01.05.2002 по 31.01.2004 та з 01.02.2004 по 31.12.2005 працював на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Цими документами підтверджено періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професії (посади) позивача, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списку, до якого включаються ці період роботи. Відтак, твердження відповідача про необхідність надання уточнюючих довідок, передбачених пунктом 20 Порядку №637, як умови для призначення пенсії на віком на пільгових умовах, є безпідставними.

Суд зазначає, що наявні у справі докази підтверджують обставини, з якими пов`язане виникнення у позивача права на зарахування його пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах.

Враховуючи те, що Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Кіровоградській області прийнято рішення № 44 від 31.10.2024, яким відмовлено у підтвердженні стажу роботи по Списку № 1 з 02.06.1999 по 31.08.1999, з 01.05.2002 по 31.01.2004 та з 01.02.2004 по 30.11.2005, яке в подальшому слугувало підставою для прийняття рішення ГУ ПФУ в Донецькій області № 48 від 20.11.2024 про відмову у призначені пенсії на пільгових умовах, з метою належного захисту прав позивача, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування вказаного рішення.

В свою чергу, вирішуючи вимоги позивача про зобов`язання Головне Управління Пенсійного Фонду України у Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 14.11.2024, зарахувавши до стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи респіраторником, командиром відділення, помічником командира взводу в Олександрійському спеціальному воєнізованому гірничорятувальному (аварійно-рятувальному) загоні ЦРСВАРЗ з 02.06.1999 по 31.08.1999 та з 01.05.2002 по 31.01.2004, командиром відділення з 01.02.2004 по 31.12.2005 в ЦРСВАРЗ ДСВАРС МНС України до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, суд виходить з наступного.

Згідно з п.23 ч.1 ст.4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Оскільки вказана вимога позивача про зобов`язання Головне Управління Пенсійного Фонду України у Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії є похідною вимогою від вимоги про визнання протиправним скасування Рішення Комісії при Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області №44 від 31.10.2024, вона також є обґрунтованою.

Суд зазначає, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Суд враховує, що у силу абзацу тринадцятого пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (далі по тексту Порядок №22-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

А відповідно до абзацу першого пункту 4.10 Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

За таких обставин, оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви позивача про призначення пенсії було визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, то саме останній має завершити процедуру призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 14.11.2024року, зарахувавши до стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи респіраторником, командиром відділення, помічником командира взводу в Олександрійському спеціальному воєнізованому гірничорятувальному (аварійно-рятувальному) загоні ЦРСВАРЗ з 02.06.1999 по 31.08.1999 та з 01.05.2002 по 31.01.2004, командиром відділення з 01.02.2004 по 31.12.2005 в ЦРСВАРЗ ДСВАРС МНС України до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову, а відповідачами доводи позовної заяви не були спростовані, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення позову, на користь позивача слід стягнути витрати на сплату судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, який прийняв незаконне рішення.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 246, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В и р і ш и в

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, 25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7А), головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ: 1348600, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при Головному Управлінні Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області №44 від 31.10.2024 в частині відмови в зарахуванні періодів роботи ОСОБА_1 респіраторником, командиром відділення, помічником командира взводу в Олександрійському спеціальному воєнізованому гірничорятувальному (аварійно-рятувальному) загоні ЦРСВАРЗ з 02.06.1999 по 31.08.1999 та з 01.05.2002 по 31.01.2004, командиром відділення з 01.02.2004 по 31.12.2005 в ЦРСВАРЗ ДСВАРС МНС України до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України у Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 14.11.2024, зарахувавши до стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи респіраторником, командиром відділення, помічником командира взводу в Олександрійському спеціальному воєнізованому гірничорятувальному (аварійно-рятувальному) загоні ЦРСВАРЗ з 02.06.1999 по 31.08.1999 та з 01.05.2002 по 31.01.2004, командиром відділення з 01.02.2004 по 31.12.2005 в ЦРСВАРЗ ДСВАРС МНС України до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Присудити на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду К.М. ПРИТУЛА