Справа № 936/400/25
Суддя: Пелих О. О.
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 936/400/25
Провадження № 2-а/936/6/2025
07.05.2025 селище Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в складі судді Пелих О.О., за участю секретаря судового засідання Іванової Н.Я. розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4361805 від 26.03.2025,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним адміністративним позовом.
В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 26 березня 2025 року постановою за серією ЕНА № 4361805 від 26.03.2025, позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 гривень, за те, що він 26.03.2025 року о 21 годині 50 хвилин в м. Ужгороді, по вул. Минайська, керував транспортним засобом марки AUDI 7 з нанесеним на номерний знак НОМЕР_1 такого транспортного засобу стороннього предмету, що перешкоджає його ідентифікації, чим порушив п. 2.9 в. ПДР. Крім того, позивач стверджує, що 26.03.2025 об 21.50 годині був зупинений працівниками поліції, які безпідставно пропонували пройти огляд на предмет визначення стану сп`яніння, довго перевіряли документи, щось з`ясовували і в кінці виписали оскаржувану постанову. Позивач зазначив також те, що він не керував транспортним засобом з нанесеним на номерний знак стороннього предмету, що би міг перешкоджати його ідентифікації. Причиною могло бути те, що на вулиці о 21.50 годині були сутінки і тому поліцейський не міг ідентифікувати номерний знак. Вважає, що постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відсутні будь-які докази щодо його вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 121-3 КУпАП. На підставі наведеного, просить визнати незаконною і скасувати постанову серії ЕНА № 4361805 від 26.03.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121-3 КУпАП та вирішити питання щодо повернення сплаченого ним судового збору.
07.04.2025 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження із (повідомленням) викликом сторін. Відповідачу запропоновано подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю та просив їх задовольнити, а також просив вирішити питання щодо повернення судового збору.
Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Ісак Д.І. в судове засідання не з`явилася, проте надала до суду відзив, у якому посилається на те, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з підстав та мотивів наведених у такому відзиві.
Відповідно до ч. 1 ст. 205, ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, суд розглянув справу по суті на підставі наявних доказів та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Судом встановлено, що постановою за серією ЕНА № 4361805 від 26.03.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190,00 гривень, за те, що 26.03.2025 об 21 годині 50 хвилин в м. Ужгороді, по вул. Минайська, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки AUDI 7 з нанесеним на номерний знак НОМЕР_1 такого транспортного засобу стороннього предмету, що перешкоджає його ідентифікації, чим порушив п. 2.9.в. ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
За приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
У відповідності з ч.2 статті 222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Вимогою ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідальність за ч. 1 ст.121-3 КУпАП настає у разі керування або експлуатації транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.
Згідно п. 2.9 в) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.; неосвітлений (неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
Згідно із статтею 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та ін.
Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів (абз. 4 п. 24 Постанови).
Встановлено, що зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4361805 від 26.03.2025 не відповідає вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП, оскільки вона містить лише описання адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121-3 КУпАП , у ній не наведено належних доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та відсутня доказова база щодо звинувачення позивача ОСОБА_1 .
Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показаннями свідків.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Із змісту постанови серії ЕНА № 4361805 від 26.03.2025 вбачається, що саме закритий номерний знак транспортного засобу стороннім предметом, який перешкоджав розпізнанню номерного знаку, не дає змогу зчитати символи державного номерного знака на відстані 20 метрів.
З дослідженого судом відеозапису наданого стороною відповідача, неможливо встановити факт закритого стороннім предметом номерного знаку транспортного засобу, який перешкоджав розпізнання номерного знаку НОМЕР_1 керованого позивачем ТЗ AUDI 7. При цьому з відеозапису чітко видно буквено-числову комбінацію цього номерного знаку, який не забруднений і не закритий стороннім предметом і закріплений у встановленому для цього місці.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП України (ч. 2 ст. 251 КУпАП України).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 липня 2020 у справі № 463/1352/16-а зазначено, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить висновку, що представник відповідача не надав суду достатніх доказів, які б підтверджували неможливість визначити номерний знак транспортного знаку яким керував позивач, а фіксування що проводилось працівниками поліції на відеокамеру навпаки підтверджує, що номерний знак ТЗ чітко і розбірливо видно. Відтак вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП не є доведеною.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Разом з тим, згідно з ст.1 КУпАП України, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно ст.293 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.
Зазначена постанова судом перевірялась на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно, розсудливо.
З наведених обстави суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, не доведена, прийняте рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, відповідно постанова серії ЕНА № 4361805 від 26.03.2025 підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.
У відповідності до вимог ч. 1ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Документально підтверджені витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 605,60 грн підлягають розподілу за правилами ч. 1 ст. 139 КАС України, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Керуючись статтями 2, 6, 9, 72-77, 139, 205, 241-246, 257, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -,
Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4361805 від 26.03.2025 - задовольнити.
Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4361805 від 26.03.2025, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190,00 гривень - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Воловецький районний суд Закарпатської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Пелих О.О.