Справа № 420/524/25
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/524/25

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Осіпова Ю.В.,

Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року, прийняте у складі суду судді Завальнюка І.В. в місті Одеса, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу координації пенсійних питань Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу координації пенсійних питань Міністерства внутрішніх справ України, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправними дії Відділу координації пенсійних питань Міністерства внутрішніх справ України, які виразилися у безпідставному повернені без реалізації заяви із відповідними документами щодо видачі посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» та нагрудного знака ОСОБА_1 від Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївський та Херсонський областях;

- зобов`язати Відділ координації пенсійних питань Міністерства внутрішніх справ України надати ОСОБА_1 статус ветерана органів внутрішніх справ та видати посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» та нагрудний знак «Ветеран органів внутрішніх справ».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії відділу координації пенсійних питань Міністерства внутрішніх справ України, які виразилися у безпідставному повернені без реалізації заяви із відповідними документами щодо видачі посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» та нагрудного знака ОСОБА_1 від Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївський та Херсонський областях. Зобов`язано відділ координації пенсійних питань Міністерства внутрішніх справ України надати ОСОБА_1 статус ветерана органів внутрішніх справ та видати посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» та нагрудний знак «Ветеран органів внутрішніх справ».

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Міністерство внутрішніх справ України звернулось до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що вважає, що судом неповно з`ясовано обставини, а також порушено норми матеріального права, тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що відповідно до вимог законодавства для статусу ветерана служби необхідний лише стаж безпосередньо проходження служби, а не прирівняний до неї, або час роботи та навчання який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Апелянт зазначає, що Верховний Суд у постанові від 27 березня 2020 року у справі № 569/727/17 наголосив, що аналіз норм Закону № 2262-ХІІ дає підстави для висновку про те, що законодавець розмежовує такі поняття як «вислуга років» та «календарна вислуга років». З огляду на це, апелянти звертає увагу, що пункт 3 частини першої статті 5 Закону № 203/98-ВР містить, зокрема, вимогу про наявність саме календарної вислуги служби в органах внутрішніх справ.

Позивачем надано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 06.08.2015 року підполковник міліції ОСОБА_1 начальник сектора кримінальної розвідки в УВП управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУ МВС України в області пройшов військово-лікарську комісію ГУ МВС України в одеській області, за результатами якої складено свідоцтво про хворобу № 552/2 від 06.08.2015.

Відповідно до свідоцтва про хворобу № 552/2 від 06.08.2015 позивачу встановлено діагноз, а також вказано, що вказане захворювання пов`язане з виконанням службових обов`язків.

26 серпня 2015 року наказом № 608 о/с ГУМВС України в Одеській області підполковник міліції ОСОБА_1 начальник сектора кримінальної розвідки в УВП управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУ МВС України в області звільнений з органів внутрішніх справ України у запас Збройних Сил за п. 64 "Б" (через хворобу).

Відповідно до витягу з наказу №608 о/с ГУМВС України в Одеській області підполковник міліції на день звільнення має вислугу років у календарному обчислені 19 років 01 місяців 21 днів, у пільговому обчисленні - 24 роки 03 місяців 01 днів.

08 вересня 2020 року ОСОБА_1 пройшов огляд медико-соціальної експертної комісії, яка встановила йому 2 (другу) групу інвалідності, в графі 8- 9 довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААВ №159244 «Група інвалідності» «Причини інвалідності» визначено друга травма пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , вид пенсії по інвалідності, 2 групи, інвалідність внаслідок війни.

20.12.2023 ОСОБА_1 звернувся до директора Департаменту пенсійних питань та соціального захисту з заявою, в якій просив прийняти його заяву до розгляду в порядку ч. 2 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», надати заявнику статус ветерана органів внутрішніх справ на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів внутрішніх справ, ветеранів військової служби, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» від 24.03.1998 року №203/98-ВР та видати посвідчення і нагрудний знак «Ветеран органів внутрішніх справ».

22.12.2023 ОСОБА_1 звернувся з заявою до начальника ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» в якій останній зазначив, що він є особою з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, пенсіонер МВС України та просив прийняти документи, для подальшого направлення їх до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України для встановлення йому статусу ветерана органів внутрішніх справ України.

22.12.2023 ОСОБА_1 звернувся з заявою до директора Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України, в якій останній зазначив, що він проходив службу в органах внутрішніх справ України з 20.08.1995 року по 26.08.2015 рік. Вислуга років склала 19 років 01 місяць 21 день, у пільговому обчисленні 24 роки 03 місяці 01 день, має статус особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи з 27.08.2015 року та просив прийняти документи для встановлення йому статусу ветерана МВС України та вирішити питання на його користь. Додаток до заяви: 1) 2 фото; 2) витяг з наказу; 3) копія паспорту та довідки про місце реєстрації; 4) копія довідки МСЕК про встановлення 2 групи інвалідності.

22.12.2023 Департамент пенсійних питань та соціального захисту в межах компетенції за результатами опрацювання звернення позивача від 20.12.2023 року №ЛА-16597218 надав відповідь №Л-37846/49-35713-2023 в які повідомив останнього, що для отримання посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» та нагрудного знака необхідно надати документи завірені у встановленому порядку, а саме: копію паспорта громадянина України; витяг з наказу про звільнення зі служби в запас або у відставку; копію довідки МСЕК про встановлення інвалідності; 2 фотокартки (матові) 3Х4 см. Із вказаними документами потрібно звернутися до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» для розгляду і оформлення матеріалів у встановленому порядку сектором соціального захисту і супроводу постраждалих та членів їх сімей. У разі наявності законодавчо обґрунтованих підстав для прийняття рішення про видачу посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» та нагрудного знака, матеріали скеруються до Департаменту.

Листом від 26.12.2023 №33/36-1-1535 Державна установа «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» на заяву позивача від 22.12.2023 року надано відповідь в якій за результатами опрацювання звернення ОСОБА_2 від 22.12.2023 року за №33/36-Л-1535 повідомлено останнього, що згідно розрахунку вислуги років на дату звільнення зі служби в органах внутрішніх справ ОСОБА_1 вислуга років у календарному обчисленні складає 19 років 01 місяць 21 день, в пільговому обчисленні 24 роки 00 місяців 20 днів, однак відповідно до довідки МСЕК серія 12ААВ №159244 ОСОБА_1 08.09.2020 року була встановлена безстрокова друга група інвалідності травма пов`язана з виконанням службових обов`язків. Тобто в наданих матеріалах відсутній висновок, що інвалідність настала внаслідок захворювання в період проходження служби, а також, що інвалідність настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, отриманих при виконанні службових обов`язків по озороні громадського порядку, боротьбі із злочинністю та ліквідацією наслідків надзвичайної ситуації. Також у вказаному листі зазначено, що до функцій сектору соціального захисту і супроводу постраждалих та членів їх сімей ДУ ТОМ МВС України по Одеській області належить виключно направлення на розгляд до уповноваженого структурного підрозділу МВС (Департамент пенсійних питань та соціального захисту МВС України) матеріалів щодо призначення (перерахунку) пенсій ОВС, особам, що мають право отримувати пенсію по втраті годувальника, документів, які є підставою для отримання пільг, посвідчень, оформлення довідок про грошове забезпечення.

За результатами перевірки отриманих документів правих підстав для направлення наданих матеріалів до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України для вирішення питання про надання посвідчення ветерана органів внутрішніх справ України не має. Також у вказаному листі зазначено про порядок його оскарження, а саме у разі незгоди з прийнятим рішення заявник може оскаржити його до МВС України або у судовому порядку у відповідності до чинного законодавства.

27.12.2023 ОСОБА_1 звернувся до директора Департаменту пенсійних питань та соціального захисту зі скаргою в якій просив надати письмову вказівку, розпорядження, вимогу тощо Державної установі «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» щодо прийняття та направлення необхідних документів пенсіонера МВС України, особи з інвалідністю в наслідок війни 2 групи до Міністерства внутрішніх справ Департаменту пенсійних питань та соціального захисту.

Відповідно до листа від 12.01.2024 №1174/49-2024 Департаменту пенсійних питань та соціального захисту адресованого Державній установі «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» та ОСОБА_1 , зазначено, що у межах компетенції розглянуто звернення ОСОБА_1 від 05.01.2024 року №ЛА-16665849 та за результатами розгляду Департамент просить опрацювати інформацію, викладену у звернені ОСОБА_1 та в разі наявності законодавчо обґрунтованих підстав для прийняття рішення про видачу посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» матеріали скерувати до Департаменту.

Не погоджуючись з вказаною відмовою Державної установі «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» щодо прийняття та направлення необхідних документів позивача до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту, а також не погоджуючись з перенаправленням та нерозглядом по суті скарги ОСОБА_1 , останній звернувся до суду за захистом своїх прав з адміністративним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 №420/9477/24 визнано протиправними дії Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області щодо відмови, яка оформлена листом від 26.12.2023р. №33/36-Л1535, в прийнятті, оформленні та направленні необхідних Документів до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства, внутрішніх справ України для отримання та видачі посвідчення «Ветеран органів Внутрішніх справ» та нагрудного знака ОСОБА_1 ; зобов`язано регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонських областях прийняти, оформити та відправити необхідні документи до Відділу координації пенсійних питань МВС України для отримання та видачі посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» та нагрудного знака ОСОБА_1 .

30.10.2024 позивач прибув до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївський та Херсонський областях та на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/9477/24 подав заяву та додатки до неї: Пенсійне посвідчення НОМЕР_2 ; 2 фото 3*4; Копія довідки МСЄК серія 12ААВ №159244; ІD картку з додатком до неї про місце реєстрації.

Окрім цього позивач до перелічених вище документів подав заяву до Відділу координації пенсійних питань МВС України, яка в подальшому була відправлена до відповідача для вирішення питання по суті.

03.12.2024 (№31/30/18-9592-2024) позивач на електрону адресу отримав лист із додатками від Сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонських областях, у якому зазначено: «До сектору з пенсійних питань з обслуговування Одеської області(м. Одеса) РСЦ ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях 29.11.2024 року надійшов лист з Відділу координації пенсійних питань МВС України про розгляд питання щодо видачі Вам посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» та нагрудного знаку. Зазначеним листом відмовлено Вам у видачі посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» та нагрудного знаку… Відповідно до копії розрахунку вислуги років для призначення пенсії ОСОБА_1 вислуга становить 24 роки 00 місяців 20 днів, з яких календарна вислуга 19 років 01 місяць 21 день. Згідно з копією довідки д акта огляду медико-соціальною експертною комісією (серія 12ААВ 3159244) ОСОБА_1 встановлена друга група інвалідності по причині травма пов`язана з виконанням службових обов`язків, що не відповідає вимогам пункту два статті 5 Закону. Враховуючи зазначене, повертаємо надіслані документи без реалізації, оскільки підстав для видачі ОСОБА_1 посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» та нагрудного знака відповідно до Закону немає. Також зазначаємо, що резолютивною частиною рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року у справі № 420/9477/24 жодних зобов`язань щодо вчинення або утримання від вчинення певних дій на МВС судом не покладено».

Позивач не погодившись такими діями відділу координації пенсійних питань Міністерства внутрішніх справ України та вважаючи їх протиправними, звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 відповідає критеріям, необхідним для надання йому статусу ветерана органів внутрішніх справ, при цьому пункт 3 частини першої статті 5 Закону №203/98-ВР не містить імперативної норми щодо того, що вислуга років має бути саме календарною.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади реалізації громадянами прав, пов`язаних із отриманням ними статусу ветеранів органів внутрішніх справ, визначені Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" від 24 березня 1998 №203/98-ВР (далі - Закон №203/98-ВР).

Преамбулою Закону №203/98-ВР визначено, що цей Закон встановлює статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, Національної поліції, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранів служби цивільного захисту, ветеранів Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, визначає основні засади державної політики щодо соціального захисту громадян, звільнених з військової служби, служби в органах внутрішніх справ, Національної поліції, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, та членів їх сімей, визначає гарантії, які забезпечують їм гідне життя, активну діяльність, шану та повагу в суспільстві.

Статтею 4-1 Закону № 203/98-ВР встановлено, що дія цього Закону поширюється на громадян України, які віднесені до категорій, зокрема, ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції.

Відповідно до статті 5 вказаного Закону №203/98-ВР передбачено, що ветеранами військової служби, органів внутрішніх справ, Національної поліції України, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, державної пожежної охорони, Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України визнаються громадяни України:

1) які бездоганно прослужили на військовій службі, в органах внутрішніх справ, Національній поліції, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України 25 і більше років у календарному або 30 та більше років у пільговому обчисленні (з яких не менше 20 років становить вислуга у календарному обчисленні) і звільнені в запас або у відставку відповідно до законодавства України або колишнього Союзу РСР чи держав СНД;

2) особи з інвалідністю I та II групи, інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, чи при виконанні службових обов`язків по охороні громадського порядку, боротьбі із злочинністю та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій;

3) особи з інвалідністю I та II групи, інвалідність яких настала внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби, служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції України, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, які мають вислугу військової служби і служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції України, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України 20 років і більше;

4) військові пенсіонери, нагороджені медаллю "Ветеран Збройних Сил СРСР" за законодавством колишнього Союзу РСР;

5) які бездоганно прослужили на військовій службі 20 і більше років у календарному або 25 та більше років у пільговому обчисленні і звільнені з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України.

Суд наголошує, що вказаним Законом передбачено п`ять різних випадків, за умовами яких особи, мають право на отримання статусу ветерана органів внутрішніх справ.

Так, пунктом 3 частини першої статті 5 Закону №203/98-ВР, передбачено, що ветеранами органів внутрішніх справ визнаються громадяни України при дотримані сукупності таких вимог:

- є особами з інвалідністю I та II групи, інвалідність яких настала внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби і служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції, податковій міліції, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України;

- мають вислугу військової служби і служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України 20 років і більше.

Доводи апелянта ґрунтуються на тому, що календарна вислуга позивача складає 19 років, а зарахування вислуги років у пільговому обчисленні не передбачено нормами чинного законодавства.

Натомість, як вірно зазначено судом першої інстанції, пункт 3 частини першої статті 5 Закону №203/98-ВР не містить імперативної норми щодо того, що вислуга років має бути саме календарною.

Відповідно до витягу з наказу № 608 о/с ГУМВС України в Одеській області підполковник міліції ОСОБА_1 на день звільнення має вислугу років у календарному обчислені 19 років 01 місяців 21 днів, у пільговому обчисленні - 24 роки 03 місяців 01 днів.

08 вересня 2020 року позивачу встановлено 2 (другу) групу інвалідності пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Отже, ОСОБА_1 відповідає критеріям, необхідним для надання йому статусу ветерана органів внутрішніх справ.

При цьому колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про те, що для надання статусу ветерана органів внутрішніх справ обов`язковою умовою є наявність відповідної кількості календарних років вислуги, оскільки пункт 3 частини першої статті 5 Закону №203/98-ВР не містить вимог про наявність календарної або пільгової вислуги служби для надання статусу ветерана внутрішніх справ, а містить лише вимоги про наявність вислуги служби в органах внутрішніх справ 20 років і більше.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 20 липня 2023 року у справі №400/968/22, та відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, підлягають врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу координації пенсійних питань Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко