Справа № 686/4881/25
Суддя: Палінчак О. М.
Дата ухвалення: 2025-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/4881/25
Провадження № 2-а/686/111/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.,

при секретарі Цибульській Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив:

21 лютого 2025 року ОСОБА_1 подав до суду вказаний позов, в якому зазначив, що 24.09.2024 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 було винесено постанову № 11480 від 24.09.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері військового обліку, якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Позивач зазначає, що копію постанови № 11480 від 24.09.2024 року отримав 10.02.2025 року засобами поштового зв`язку від державного виконавиця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що підтверджується тренінгом АТ «Укрпошта».

Згідно фабули постанови: розглянувши протокол про адміністративне правопорушення за статтею 210-1 КУпАП від 19.09.2024 року № 298, про те, що 19.09.2024 року о 12 год. 15 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 , доставлений працівниками поліції гр. ОСОБА_1 , 1985 р.н., перебував у розшуку, у зв`язку із тим, що не прибув 14.05.2024 року на 9-00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці, яку відмовився отримати 10.05.2024 року, що підтверджується повісткою, причин неявки не повідомив, чим порушив вимоги абзацу 1 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 2 ч. 1 дод. 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» визначених Постановою КМУ №1487 від 30 грудня 2022 року «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів». Скоїв адміністративне правопорушення під час дії особливого періоду. Повідомив, що прибував до ІНФОРМАЦІЯ_2 в кінці липня місяці 2024 року.

Позивач вважає, що постанова № 11480 від 24.09.2024 року підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а справа відносно нього підлягає закриттю з наступних підстав. 10.05.2024 року позивача було зупинено на блокпості при виїзді з міста Хмельницького. Представник ТЦК та СП звернувся з вимогою пред`явити документи, проте позивач відмовився, наполягаючи на спілкуванні виключно з працівником поліції, який здійснював зупинку транспортного засобу. Після проведення перевірки персональних даних ОСОБА_1 , його відпустили без складання будь-яких документів та без вручення повісток. Приблизно через два тижні після вказаної події позивачу надійшов телефонний дзвінок від особи, яка представилась працівником поліції, з повідомленням про внесення його до бази розшуку осіб, які ухиляються від призову. Підставою було вказано нібито відмову від отримання повістки 10.05.2024 року, хоча фактично її позивачу не вручали. Внаслідок цього персональні дані ОСОБА_1 було внесено до інформаційної підсистеми органів Національної поліції.

19.09.2024 року ОСОБА_1 було затримано співробітниками поліції на мобільному контрольно-пропускному пункті в місті Хмельницькому та примусово доставлено до ТЦК. У приміщенні ТЦК щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення.

В подальшому відповідач, за відсутності ОСОБА_1 та без належного його повідомлення, виніс постанову про накладення адміністративного стягнення: за неявку за повісткою від 10.05.2024 року, яку фактично йому не було вручено. Про факт винесення вказаних постанов та накладення штрафів він дізнався лише 10.02.2025 року, отримавши лист від Державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження.

Позивач зазначає, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів. Центрального управління або регіональних органів ЄБУ є: у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки, а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

Проте, доказів його відмови від отримання 10.05.2024 року повістки немає, відсутній акт відмови від отримання цієї повістки та відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки, а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 просить суд поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері військового обліку № 11480 від 24.09.2024 року; визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері військового обліку № 11480 від 24.09.2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП; провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в діях події і складу адміністративного правопорушення; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - ІНФОРМАЦІЯ_3 на рахунок ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605 грн. 60 коп.

Ухвалою суду від 25 лютого 2025 року по справі було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

01 квітня 2025 року представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 подав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що 10.05.2024 року ОСОБА_1 був зупинений на блокпості при виїзді з м. Хмельницького. На вимогу представника ІНФОРМАЦІЯ_2 пред`явити документи, він відмовився наполягаючи на спілкуванні з працівником поліції, який здійснив зупинку транспортного засобу. Вказані факти встановлені судом у справі № 686/4883/25. Під час зупинки, незважаючи на непред`явлення ним військово-облікового документа працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , йому було запропоновано отримати повістку № 500 від 10.05.2024 року з вимогою з`явитись на 14.05.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 з відповідними документами, проте від її отримання він відмовився, про що у розписці було зроблено відповідну відмітку. Причини не повідомив. У визначений у повістці день і час позивач не з`явився, та його було оголошено у розшук. Зазначене порушення тривало до вересня місяця 2024 року та було вчинене до затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560. Як встановлено згодом, ОСОБА_1 перебував на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 . Отже, оскаржувана постанова винесена у встановленому законом порядку за результатами зафіксованого порушення особою встановлених законом вимог, а доводи позовної заяви не спростовують наведені вище факти та не підлягають задоволенню.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, у відзиві на позов заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову заперечив.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши й дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку.

Судом об`єктивно встановлено, що 24.09.2024 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 було винесено постанову № 11480 від 24.09.2024 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері військового обліку, якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

У вказаній постанові зазначено, що розглянувши протокол про адміністративне правопорушення за статтею 210-1 КУпАП від 19.09.2024 року № 298, про те, що 19.09.2024 року о 12 год. 15 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 , доставлений працівниками поліції гр. ОСОБА_1 , 1985 р.н. перебував у розшуку, у зв`язку із тим, що не прибув 14.05.2024 року на 9-00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці, яку відмовився отримати 10.05.2024 року, що підтверджується повісткою, причин неявки не повідомив, чим порушив вимоги абзацу 1 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 2 ч. 1 дод. 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» визначених Постановою КМУ № 1487 від 30 грудня 2022 року «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів». Скоїв адміністративне правопорушення під час дії особливого періоду. Повідомив, що прибував до ІНФОРМАЦІЯ_2 в кінці липня місяці 2024 року.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи,щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Щодо поновлення строку на оскарження постанови № 11480 від 24.09.2024 року, то з матеріалів справи встановлено, що згідно позовної заяви про існування вказаної постанови позивач дізнався 10.02.2025 року (копія трекінгу з АТ «Укрпошта»), разом з тим, із наявної у матеріалах справи копії оскаржуваної постанови вбачається, що у ній відсутні відмітки про її вручення позивачу ОСОБА_1 . Відповідач до суду не надав доказів вручення оскаржуваної постанови позивачу, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску 10-денного строку на оскарження постанови № 11480 від 24.09.2024 року, який підлягає поновленню.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність .

Відповідно до частини першої статті 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Згідно частини першої статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до частини першої статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно частини першої статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, яка передбачає, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 298 від 19.09.2024 року та оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення № 11480 від 24.09.2024 року, відповідач вказує про порушення позивачем абзацу 1 частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII) у зв`язку із тим, що позивач відмовився від отримання повістки на 14.05.2024 року, не прибув 14.05.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим перебував у розшуку.

Так, згідно частини першої статті 22 Закону № 3543-XII громадяни зобов`язані:

- з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

- надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;

- проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону № 3543-XII у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Таким чином, сама лише відмова особи від отримання повістки щодо призову на військову службу не є порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зокрема частини першої статті 22 Закону № 3543-XII.

У ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У свою чергу, стаття 247 КУпАП визначає обставини за яких провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин.

Так, згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Тобто, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Утім, відповідач не надав суду жодних доказів відмови позивача 10.05.2024 року від отримання повістки: не надано акту про відмову від отримання повістки, фото-, відеодоказів такої відмови чи доказів усного ознайомлення позивача зі змістом цієї повістки.

Відповідач у поданому до суду відзиві посилається на той факт, що відмова ОСОБА_1 від отримання повістки мала місце 10.05.2024 року, ще до затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560. Проте, станом на 10.05.2024 року діяв КУпАП, яким передбачено обов`язок доказування події і складу правопорушення, в тому числі і факту відмови від отримання повістки та факту доведення змісту повістки ОСОБА_1 .

Частина 2 статті 77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин справи, суд констатує, що ІНФОРМАЦІЯ_5 не довів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, що є підставою для визнання неправомірною та скасування спірної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

У справі Barbera, Messequeand Jabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 6 грудня 1988 року) Європейський суд з прав людини, зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга №7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (пункт 21 рішення).

Крім того, у рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (пункт 4.1)

Оскільки відповідач - суб`єкт владних повноважень не надав доказів, які підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення, всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Отже, суд дійшов висновку про недоведеність належними та допустимими доказами вчинення позивачем ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення та як наслідок неправомірність притягнення його до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, беручи до уваги відсутність належних доказів щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.09.2024 року № 11480 має бути скасована, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 слід стягнути сплачений останнім судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. 55, 62 Конституції України, ст. 210-1, 247, 288, КУпАП, ст.ст. 2, 7, 139, 243, 286, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення № 11480 від 24.09.2024 року.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 11480 від 24.09.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері військового обліку, якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 01 травня 2025 року.

Суддя: О.М. Палінчак