Справа № 826/16953/15
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

06 травня 2025 року м.Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали справи за заявою Головного управління ДПС у місті Києві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Публічне акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України» з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Зазначена постанова набрала законної сили 11 липня 2016 року.
На адресу Окружного адміністративного суду м. Києва надійшла заява Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Таким чином заявник вважає, що зазначений доказ повністю підтверджує факт здійснення безтоварних операцій та фальшування первинних документів щодо оформлення нібито здійснених спірних операцій, а отже згідно положень п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України є підставою для перегляду оскаржуваного рішення ОАС м. Києва.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.04.2017 року заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києва залишено без руху.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.05.2017 року повернуто заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.07.2017 року апеляційну скаргу ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києва задоволено. Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.05.2017 року скасовано, справу направлено на продовження розгляду.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2017 року заяву ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києва про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишено без розгляду.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2018 року апеляційну скаргу ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києва задоволено. Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2017 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.03.2018, справу передано для продовження розгляду судді Окружного адміністративного суду м. Києва Смолію І.В.
Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
На виконання вимог Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» (далі - Закон) та визначає порядок передачі нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративних судових справ іншим окружним адміністративним судам України наказом ДСА України від 16.09.2024 №399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі Порядок №399).
Пунктами 4-7 Порядку №399 визначено, що на розгляд та вирішення судам підлягають передачі судові справи, які нерозглянуті ОАСК та передані до КОАС, але до набрання чинності Законом, не розподілені між суддями. Матеріали щодо розгляду та вирішення окремих процесуальних питань у межах нерозглянутих судових справ підлягають передачі до судів, визначених у результаті автоматизованого розподілу судових справ між судами, проведеного відповідно до правил, установлених цим Порядком. Судові справи, вказані у переліку, які підлягають передачі судам, мають бути зареєстровані в базі даних. Перелік складається відповідальною особою протягом семи робочих днів після опублікування цього Порядку за формою, визначеною у додатку 1 до Порядку, та формується в електронній формі із застосуванням КЕП.
На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» ліквідаційною комісією 20.09.2024 скеровано дану справу до Одеського окружного адміністративного суду.
Заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників процесу протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження.
Призначено судове засідання на 16 квітня 2025 року об 09:30 год. у приміщенні Одеського окружного адміністративного суду за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 14, зала судових засідань №30 (2-й поверх).
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року заяву акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про проведення судового засідання в режимі відеоконференції в адміністративній справі за заявою Головного управління ДПС у місті Києві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено.
Ухвалою суду від 23 квітня 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання вирішено продовжити розгляд заяви в порядку письмового провадження.
Розглянувши у порядку письмового провадження вказану заяву, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно з частиною другою цієї статті підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
За своїм змістом нововиявленими обставинами є фактичні дані, що в установленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення. До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.
Істотними обставинами є фактичні дані (явища, події, факти або сукупність умов), що в установленому порядку спростовують факти, які були покладено в основу судового рішення. Тобто, це обставини, які впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, обізнаність суду стосовно яких у розгляді справи забезпечила б прийняття цим судом іншого рішення.
При цьому нововиявленими слід вважати обставини (як фактичного, так і правового характеру), які об`єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення, на час розгляду справи.
Отже, умовами для перегляду рішення в зв`язку з нововиявленими обставинами є істотність нововиявлених обставин для вирішення спору, існування їх на момент вирішення адміністративної справи та виявлення таких після прийняття рішення зі спору.
ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві звернулося із заявою про перегляд вищевказаного рішення у зв`язку з отриманням копії ухвали Печерського районного суду м. Києва від 06.03.2017р. по справі № 757/5959/17-к, відповідно до якої звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 205 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрито.
Так, судом встановлено, що ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві на підставі наказу від 30.03.15 року №258 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «ДПЗКУ» з питань правильності декларування залишку від`ємного значення попереднього (звітного) податкового періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 21) за січень 2015 року. За результатами перевірки складено акт №323/26-55-22-10/37243279 від 05.05.15 (далі Акт), відповідно до висновків якого встановлено завищення залишку від`ємного значення ПДВ на суму 42 153 762 грн.
Між ПАТ "ДПЗКУ" (покупець) та ТОВ "Маркет-Груп" (постачальник) укладено договір від 08 вересня 2014 року №509, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити покупцю дизельне паливо та бензин автомобільний. Відповідно до специфікацій, видаткових накладних та податкових накладних, протягом вересня та листопада 2014 року постачальник поставив дизельне паливо, бензин А-92, А-95, талони на бензин Mustang 92 та А-92 Perfekt, на загальну суму 45 172 200,00 грн. (підтверджується наданими податковими накладними наявними в матеріалах справи), у тому числі податок на додану вартість 7 528 700,00 грн., у тому числі в сумі 1 108 089,00 грн. не визнається відповідачем.
За поставлені товари та послуги позивач перерахував на рахунок постачальника грошової кошти, що підтверджується копіями відповідних виписок банку (також наявні в матеріалах справи).
Судом також встановлено, що на момент складання податкових накладних TOB "Маркет-Груп" було зареєстровано як платник податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, а тому мало право нараховувати податок на додану вартість та складати податкові (видаткові) накладні на кожну поставку товарів і послуг; в свою чергу, податкові накладні, на підставі якої позивач формував податковий кредит, та копії яких знаходяться в матеріалах справи, відповідають вимогам. встановленим пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.
Вирішуючи питання про реальність операцій з придбання товарів та послуг і питання використання їх у власній господарській діяльності позивача, суд дослідив належні докази та зазначив, що придбане у ТОВ "Маркет-Груп" паливо використане позивачем у власній господарській діяльності, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі, накладними на внутрішнє переміщення, товарно-транспортними накладними, актами списання, картками обліку, подорожніми листами, журналами обліку, реєстраційними свідоцтвами на автомобілі, копії яких містяться у справі.
Також, судом зазначено та підтверджується, що позивач придбавав у ТОВ "Маркет-Груп" товар з метою використання їх у власній господарській діяльності; спірні господарські операції є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.
Таким чином, ПАТ «ДПЗКУ» доведено та судом встановлено, що висновки податкового органу про безпідставність включення податкового кредиту податку на додану вартість в розмірі 1 108 089,00 не відповідають чинному законодавству. a податкове повідомлення-рішення є протиправним.
Доказів на підтвердження зворотного відповідачем до суду не надано.
Втім, податковий орган у заяві про перегляд судового рішення посилається на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 06.03.2017р. по справі № 757/5959/17-к, відповідно до якої звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності передбаченої ч.1 ст.205 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрито. Вказує, що «зазначений доказ повністю підтверджує факт здійснення безтоварних операцій та фальшування первинних документів щодо оформлення ніби-то здійснення спірних операцій, а отже згідно положень п.2 ч.2 ст. 245 КАС України є підставою для перегляду оскаржуваного рішення».
Суд звертає увагу, що у рішенні від 5 липня 2016 року по справі № 211793а16 Верховний суд України вказав, що сам факт заперечення директором контрагента своєї участі у діяльності товариства та у підписанні товариством від його імені первинних облікових та бухгалтерських документів, за умови, що на час встановлення фактичних взаємовідносин сторін керівником цього товариства в Єдиному реєстрі підприємств і організацій України значився саме цей директор, не може бути, на думку суду, свідченням безтоварності спірних операцій, за умови скасування щодо нього постанови про порушення кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого частиною другою статті 205 Кримінального кодексу України («Фіктивне підприємництво»).
Частина 4 ст. 72 КАС України (у редакції чинній на момент звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами) передбачає, що вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.
Листом ВАСУ від 14.11.2012р. за № 2379/12/13-12 преюдицівність вищевказаної норми права конкретизовано:
1. Судам варто враховувати, що норма частини четвертої статті 72 КАС України поширюється лише на особу, щодо якої постановлено відповідний вирок або прийнято постанову. Тому обов`язковими є лише обставини щодо безпосередньо цієї особи (засудженого (виправданого) або притягнутого (не притягнутого) до адміністративної відповідальності), а не щодо інших осіб».
2. Адміністративний суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин) повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.
Водночас правова кваліфікація діяння особи, наведена у вироку в кримінальній справі або постанові про адміністративний проступок (тобто застосування тих чи інших правових норм до відповідної поведінки), не є обов`язковою для адміністративного суду».
Верховний суд України в рішенні від 19 квітня 2016 року у справі № 21-4985a15 вказав, що господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу, а сам договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку.
Більше того, суд має оцінити належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зокрема, провести всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов. (ВСУ, справа № 2а-4201/11/2670 від 26.04.2016 р.).
З урахуванням наведеного, суд звертає на наступне.
Між ПАТ «ДПЗКУ2 (покупець) в особі Я.В. Смакота та ТОВ «Маркет-Груп» (постачальник) в особі директора Ворожеєва Юрія Володимировича укладено договір від 08 вересня 2014 року №509, відповідно до якого Постачальник зобов`язується у період з 15.09.2014р. по 31.10.2014р. поставити Покупцю дизельне паливо та бензин. П. 2.3. Договору передбачено, що кожна партія Товару визначається окремою специфікацією.
Так, податковий орган стверджує про здійснення безтоварних операцій та фальшування документів. Проте, вказане спростовується наданими під час розгляду справи документам, зокрема, податковими та видатковими накладним, банківськими виписками, актами приймання-передачі, накладними на внутрішнє переміщення, товарно-транспортними накладними, актами списання, картками обліку, подорожніми листами, журналами обліку, реєстраційними свідоцтвами на автомобілі, копії яких містяться у справі.
Також, слід зазначити, що податковий орган вказує про безтоварність вказаних операцій, що відобразились у безпідставному віднесенні сум ПДВ до податкового кредиту у наступних періодах: вересень 2014 р на суму 34 008 грн. та листопад 2014р. на суму 1074 081 грн.
При цьому, у вказані періоди з 27.10.2014р. керівником ТОВ «МАРКЕТ-ГРУП» був ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з ЄДРПОУ від 23.10.2017р. станом на 07.11.2014р.
Специфікації до Договору за листопад 2014р. підписані з боку Постачальника Б.К. Солоп, видаткові накладні за листопад 2014р. також підписані керівником ТОВ «МАРКЕТ-ГРУП» Б.К. Солоп.
Відтак, ухвала Печерського районного суду м. Києва від 06.03.2017р. по справі № 757/5959/17-к, відповідно до якої звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 205 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрито не може бути належним доказом безтоварності господарської операції та фальшування документів, оскільки не має спірних поставок Товару.
Судове рішення про фіктивне підприємництво чи будь яке інше порушення законодавства з боку директора ТОВ «МАРКЕТ-ГРУП» Б.К. Солоп податковим органом також не надано.
Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно 3 розділом У цього Кодексу.
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях У межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
З аналізу вказаних правових норм та обставин справи вбачається, що необхідними та достатніми підставами для включення позивачем до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є: придбання ним товару/послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності: сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв`язку з таким придбанням.
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість. продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); г) місцезнаходження юридичної особи продавця або податкова адреса фізичної особи продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, -покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.
Враховуючи викладене, з боку ПАТ «ДПЗКУ» правомірно, відповідно до норм чинного законодавства віднесено до від`ємного значення суми ПДВ в розмірі 1 108 089 грн, що виникло при взаємовідносинах з ТОВ «МАРКЕТ-ГРУП».
Як передбачено частиною четвертої статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може:
1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;
2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;
3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.
За таких обставин заява Головного управління ДПС у місті Києві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 241-246, 255, 295, 366-369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя С.О. Стефанов