Справа № 340/2344/23
Суддя: В.В. НАУМЕНКО
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у зміні способу і порядку виконання судового рішення

05 травня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/2344/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді НАУМЕНКА В.В., розглянувши заяву відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зміну способу і порядку виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Кіровоградській області, треті особи: Служба судової охорони, Державна судова адміністрація України, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , через уповноваженого представника, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Кіровоградській області та зобов`язати вчинити певні дії.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.12.2023 року визнано протиправними дії Територіального управління Служби судової охорони у Кіровоградській області щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, за період з 24 лютого 2022 року по 19 січня 2023 року включно та зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у Кіровоградській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, за період з 24.02.2022 по 19.01.2023 включно.

На адресу суду 17.04.2025 року надійшла заява відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вх.№10897/25) про зміну способу і порядку виконання рішення по справі, шляхом стягнення з Територіального управління Служби судової охорони у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 нарахованої доплати в сумі 444209,68 грн. (т. 2 а.с.58-83). Справу заявник просив розглядати без участі свого представника.

Ухвалою від 18.04.2025 року суддею призначено розгляд заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду на 05.05.2025 року о 14 год. 00 хв.

Відповідач правом подати заперечення на заяву не скористався.

Від Служби судової охорони надійшла заява про розгляд заяви без участі представника.

В судове засідання сторони не прибули, про дату та час розгляду заяви повідомлені належним чином.

Згідно з приписами частини 2 статті 378 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Вирішуючи питання про зміну способу і порядку виконання рішення, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Приписами статті 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», встановлено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Отже, звернення до суду є обов`язком державного виконавця у зазначеній категорії справ та такий обов`язок виникає через два місяці з дня відкриття виконавчого провадження за умови, що рішення суду не виконане, а стягувач не чинить перешкоди провадженню виконавчих дій.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані статтею 378 КАС України.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21.11.2024 №4094-IX, який набрав чинності 19.12.2024, були внесені суттєві зміни до положень статті 378 КАС України, зокрема й у частині зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Так, відповідно до змісту частин 1-3 статті 378 КАС України (у редакції Закону №4094-IX, що діє з 19.12.2024), за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Отже, з 19.12.2024 Закон доповнено самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, проте вона стосується лише окремо визначених категорій спорів - обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг.

Разом з тим, спір у справі, що розглядається, до вказаних категорій не відноситься.

Водночас, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця від 13.02.2024 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №340/2344/23 (т. 2 а.с. 67). Зазначене рішення суду виконано частково, про що ТУ ССО у Кіровоградській області повідомило відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зазначивши, що на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.12.2023 здійснено нарахування доплати. Загальна сума доплати складає 444209,68 грн. Боржник також повідомив, що доплата здійснюватиметься за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету (т. 2 а.с. 67 зв. -81).

У зв`язку з цим державний виконавець звернувся до суду з даною заявою, прохаючи змінити спосіб і порядок виконання рішення суду.

Аналізуючи норми статті 378 КАС України у системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, можна дійти висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовується необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.

Суд вважає, що резолютивна частина рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.12.2025 року по справі №340/2344/23 є чіткою, зрозумілою за змістом, не припускає різного тлумачення, не вбачається недотримання вимоги ясності, визначеності судового рішення, що свідчить про те, що судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час виконання рішення.

Також суд звертає увагу заявника, що судове рішення, що набрало законної сили, стає незмінним (неспростовним). Тобто воно не може бути скасоване (змінене) судом, що його прийняв. Основні та додаткові судження (висновки) суду по суті справи стають остаточними. Тому, суд, який прийняв рішення, може внести до нього виправлення, які не торкаються суті відомостей, що викладені у рішенні.

Фактично державний виконавець своєю заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду шляхом стягнення з ТУ ССО у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 444209,68 грн., просить змінити та розширити резолютивну частину рішення, змінює рішення суду по суті та спосіб захисту, що суперечить інституту зміни способу і порядку виконання рішення суду та є неможливим, оскільки судове рішення є незмінним.

Зміна способу виконання рішення суду у спосіб, заявлений державним виконавцем, призведе до зміни рішення суду в даній справі по суті та суперечить вимогам КАС України.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що в разі зміни способу виконання судового рішення на примусове стягнення таке рішення суду буде виконане.

Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постановах від 27.06.2018 року у справі №713/1062/17 та від 10.07.2018 року у справі №490/9519/16-а.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення по даній справі.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 293-297, 378 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви державного виконавця про зміну способу і порядку виконання рішення по справі №340/2344/23 відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду В.В. НАУМЕНКО