Справа № 619/1774/25
Суддя: Калиновська Л. В.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 619/1774/25
провадження № 2-а/619/35/25
РІШЕННЯ

іменем України

06 травня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Калиновської Л.В., за участю секретаря судового засідання Булах С.М., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про скасування постанови №769 по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Так, представник ОСОБА_1 адвокат Мироненко С.М., звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про скасування постанови №769 по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначено, що постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_2 №769 від 22.03.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, накладено на ОСОБА_1 штраф у сумі 34 000,00 грн., як на громадянина, що нібито скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. З вказаною оскаржуваною постановою позивач не згоден та вважає, що т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_2 при винесенні оскаржуваної постанови допущено грубі порушення відповідних норм чинного законодавства України, не досліджено належним чином усі обставини справи, порушено його, визначені чинним законодавством України права, а тому винесена постанова є безпідставною, необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню. В обґрунтування позову вказав, що ОСОБА_1 має довідку (замість військового квитка), в якій мається відмітка, що він 29.12.2008 року знятий з військового обліку (згідно Закону України на підставі ст.37 п.2 п.п.2 Наказу МО України № 342 від 09.06.2006 року). З 30.12.2008 року ОСОБА_1 постійно зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . З 27.04.2006 позивач був інвалідом дитинства III група. З 11.04.2013 року ОСОБА_1 інвалід I групи безстроково, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серія 10ААБ № 192212 та потребує постійної сторонньої допомоги. Також, він постійно перебуває під наглядом лікарів на програмі гемодіалізу з 2013 року. Довідка № 11-20/158 від 25.03.2025 року підтверджує факт, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 15.01.2009 року по теперішній час. Витяг з реєстру територіальної громади від 25.03.2025 року підтверджує факт проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Як зазначено у позові, 22 березня 2025 року ОСОБА_1 зупинили на блок - пості та повідомили, що він перебуває в розшуку та доставили його до ІНФОРМАЦІЯ_3 , йому повідомили, що начебто він не з`явився за викликом у строк, зазначений у повістці, яка була направлена «Укрпоштою», рекомендованим поштовим відправленням за його місцем проживанням, але ним не було отримано повістку із-за відсутності за вказаною адресою. Після цього, 22 березня 2025 року стосовно ОСОБА_1 начальником адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_3 було складно протокол № 769 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП на ОСОБА_1 . В протоколі зазначено, що під час перевірки документів в ІНФОРМАЦІЯ_3 відомостей (персональних та службових даних), узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, виявлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаним. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 було сформовано та направлено повістку через АТ « УКРПОШТА» для уточнення даних та з`явитися до 07.03.2025, але він не прибув. ОСОБА_1 порушив вимоги ст.210-1 ч.3 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, викладених у Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів Постанови КМУ від 30.12.2922 № 1487», абз.8 ч.3, абз.3,5 ч.10 ст.1 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу». Обставини, що обтяжують правопорушення, відповідно до ст.35 КУпАП, а саме, що ОСОБА_1 в порушення вимог абзацу 7 частини 3 статті 22 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абзацу 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону 3633-IX, абзацу 2 частини 10 статті 1 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу»: не уточнив дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, обставин, що пом`якшують відповідальність, згідно ст.34 КУпАП не виявлено.

ОСОБА_1 не отримував засобами поштового зв`язку повістку від відповідача про його виклик ІНФОРМАЦІЯ_3 07.03.2025 року, а тому відповідно і не з`явився за викликом, так як не отримував повістку ні засобами поштового зв`язку ні в будь-який інший спосіб. Крім того, повістку було направлено за адресою: АДРЕСА_2 , про що зазначено в Протоколі № 769. В протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 24.03.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 .

Крім того, представником позивача вказано, що ОСОБА_1 не надано можливості дати свої пояснення та висловити зауваження щодо змісту протоколу, не роз`яснено зміст ст.63 Конституції України, права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП. Протокол не містить про це відповідного підпису особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Позивач зазначив, що в протоколі зазначена дата та час розгляду, натомість постанова вже була винесена та підписана до зазначеної дати розгляду адміністративного правопорушення, а саме не 24.03.2025 за участі ОСОБА_1 , який з`явився на розгляд справи, а 22.03.2025 без участі ОСОБА_1 . 22 березня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 майор ОСОБА_2 , винесено стосовно ОСОБА_1 постанову у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 -1 КУпАП України.

В оскаржуваній постанові №769 зазначено, що під час перевірки документів в ІНФОРМАЦІЯ_3 відомостей (персональних та службових даних), узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, виявлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаним ОСОБА_1 Абзацом 4 пункту 1 частини2 Прикінцевих положень Закону України від 11.04.2024 року № 3633-IX « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку, який набув чинності 18.05.2024 року, визначено, що під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 22.02.2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України « Про затвердження Указу Президента України « Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 року № 2105-IX, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 було сформовано та направлено повістку через АТ «УКРПОШТА» для уточнення даних, та з`явитися до 06.12.2024 року о 9:00 годин, але він не прибув.

В постанові зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги ст.210-1 ч.3 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, викладених у Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів Постанови КМУ від 30.12.2922 № 1487», абз.8 ч.3, абз.3,5 ч.10 ст.1 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу». Обставини, що обтяжують правопорушення, відповідно до ст.35 КУпАП, а саме, що ОСОБА_1 в порушення вимог абзацу 7 частини 3 статті 22 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абзацу 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону 3633-IX, абзацу 2 частини 10 статті 1 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу»: не уточнив дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, обставин, що пом`якшують відповідальність, згідно ст.34 КУпАП не виявлено. Накладено на громадянина ОСОБА_1 штраф в розмірі 34 000 грн.

Із оскаржуваною Постановою позивач не погоджується та повністю не визнає своєї вини, відповідно до вищевказаної постанови, вважає її незаконною, не об`єктивною, складеною з порушенням КУпАП, а тому постанова № 769 від 22.03.2025 року підлягає скасуванню. Вказує, що до постанови не долучено доказів, передбачених ст.251 КУпАП, а саме протоколу у справі про адміністративне правопорушення, ні пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Крім того, в постанові № 769 від 22.03.2025 зазначено, що її склав начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 майор ОСОБА_2 але її підписав начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 . Вихідна дата на постанові № 769 від 22.03.2022 року значиться як 24.03.2025 №2038, а копію постанови № 769 від 22.03.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності вручено 22.03.2025 року.

Крім того представником позивача зазначено, що за порушення ч.3 статті 210-1 КУпАП передбачено покарання у виді штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Також, зі змісту оскаржуваної постанови, врученої ОСОБА_1 взагалі не вбачається, порушення яких конкретно норм законодавства інкримінується йому.

Відповідач інкримінує порушення вимоги абзацу 8 частини3, абзацу 3, 5, частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Однак, аналіз вищезазначеної норми закону, вбачає, військовий обов`язок включає: дотримання правил військового обліку, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Так, представником позивача зазначено, що ОСОБА_1 є інвалідом I групи та він знятий з військового обліку ще 09.06.2006. 22.03.2025 ОСОБА_1 не було повідомлено, які саме дані йому потрібно було підтверджувати та не видана повістка на ВЛК і крім цього, розгляд справи про адміністративне правопорушення було проведено раніше зазначеної в протоколі дати, без участі ОСОБА_1 та повістка на яку є посилання в протоколі та постанові, надсилалась не адресою реєстрації та проживання ОСОБА_1 і про яку йому взагалі нічого не було відомо до 22.03.2025. Таким чином, уповноваженою особою начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 допущені процесуальні порушення під час розгляду та складання Постанови № 769 від 22.03.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Крім того, в протоколі від 22.03.2025 зазначено що повістка була виписана про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 07.03.2025, а в постанові, яка оскаржується зазначено, що повістка була виписана на 06.12.2024 на 9.00. Вказує, що є не зрозумілим, чи взагалі існувала повістка, яку начебто ОСОБА_1 не отримав та не з`явився за викликом, і яка крім того була надіслана не на адресу проживання та реєстрації ОСОБА_1 а взагалі на невідому для нього адресу.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 01.04.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Надано відповідачу строк до 11 квітня 2025 року для надання відзиву. Відповідач у наданий строк правом на подання відзиву на позов не скористався. Витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 завірену копію матеріалу №769 від 22.03.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та зобов`язано надати суду витребувані докази у строк до 11.04.2025.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити.

В судове засідання представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причин неявки суду не повідомили.

В судове засідання відповідач т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причин неявки суду не повідомив.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Підстав, визначених ст. 205 КАС України, для відкладення розгляду справи немає.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно даних довідки до акта догляду МСЕК Серія-10 ААБ № 192212 від 11.04.2013 23.05.2023 року ОСОБА_1 , є інвалідом I групи безстроково.

Відповідно довідки 29.12.2008 ОСОБА_1 знятий з військового обліку, згідно ЗУ на підставі п.п.2 п.5 ст.37 Наказу МОУ №342 від 09.06.2006.

22 березня 2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_2 складено протокол №769 про адміністративне правопорушення ч.3 ст.210-1, зі змісту якого громадянину України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 було сформовано та направлено повістку через АТ «Укрпошта» для уточнення даних з вимогою з`явитися до 06.12.2024 року о 09:00 год, але він не прибув, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, викладених у Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів ПКМУ від 30.12.2022 №1487, абз. 8 ч.3, абз. 3, 5 ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 гривень.

Не погоджуючись із вищезазначеною постановою про адміністративне правопорушення, вважаючи її незаконною, з метою відновлення порушеного права, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Особливий період, відповідно до абзацу тринадцятого частини першої статті 1 Закону України «Про оборону України» це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні було введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє станом по сьогоднішній день.

Згідно із Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022, було оголошено проведення загальної мобілізації.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оборону України" від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Враховуючи те, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022, було оголошено проведення загальної мобілізації, суд зазначає, що на момент притягнення позивача до адміністративного правопорушення (14.01.2025) діяв особливий період.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначення засад організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі по тексту Закон № 3543-XII).

Суд зазначає, що диспозиція ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. Зазначена норма є бланкетною, тобто при її застосуванні необхідно застосовувати законодавчі акти, які визначають, зокрема, правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні.

Як установлено абз. 7 ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, яка має бути доведена відповідними доказами.

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

У відповідності до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У розумінні статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Крім того, згідно з частиною другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Разом з тим, Велика Палата Верховного суду в постанові від 25 червня 2020 року у справі №520/2261/19 (п. 47 постанови) зазначила, що визначений ч. 2 ст.77КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

У відповідності до ст. 90 КУпАП суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Наявна у справі оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки постанова є саме тим рішенням відповідача, що оскаржується, в якому т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майор ОСОБА_2 відображає своє власне бачення порушень.

Будь-яких інших доказів на підтвердження порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію України та на спростування доводів позивача щодо відсутності в його діях таких порушень, відповідачем не надано.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів направлення повістки позивачу з метою його прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних. Факт направлення належним чином у встановленому законом порядку позивачу повістки відповідачем не доведений, так само як і наявність документів, що підтверджують отримання особою відповідного виклику.

Тож факт належного підтвердження оповіщення про виклик ОСОБА_1 не доведений відповідачем як необхідна умова наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд висновує про те, що відповідачем не доведено факту наявності в діях позивача складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно зі ст.247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені в ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідач відзиву до суду не надавав, відповідно до ухвали суді від 01.04.2025 було здійснено витребування в ІНФОРМАЦІЯ_1 завіреної копії матеріалу №769 від 22.03.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та зобов`язано надати суду витребувані докази у строк до 11.04.2025. Однак відповідь до суду не надійшла, причини суду не повідомлені.

Частиною 4 ст. 159 КАС України визначено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що постанову в справі про адміністративне правопорушення №769 від 22.03.2025 необхідно скасувати та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір", судові витрати відповідно до ч.5 ст.139 КАС України, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст.2,5,7,8,9,72-78,241-246,286,293 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про скасування постанови №769 по справі про адміністративне правопорушення задовольнити

Скасувати постанову №769 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП від 22.03.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 34 000 гривень, а справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 ;

відповідач: т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , РНОКПП невідомий, місцезнаходження: АДРЕСА_4 .

Суддя Л. В. Калиновська