Справа № 500/6762/24
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

05 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 500/6762/24 пров. № А/857/13327/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Онишкевича Т. В.
суддів -Гудима Л. Я.
Качмара В. Я.

перевіривши в електронній формі апеляційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року у справі № 500/6762/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з порушеннями строків встановлених ч.1 ст.295 КАС України, та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявленого недоліку.

Копію зазначеної ухвали скаржник отримав 10 квітня 2025 року до електронного кабінету користувача підсистеми "Електронний суд" , що підтверджується довідкою Восьмого апеляційного адміністративного суду про доставку електронного листа.

Зважаючи на надану законодавцем до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС технічну можливість розглядати (формувати та зберігати) справи в паперовій, електронній чи змішаній формі, суддя доповідач вважає за доцільне дану справу розглядати у змішаній формі без витребування такої із суду першої інстанції.

На виконання вимог вказаної ухвали, 27 квітня 2025 року (поза межами строку, встановленого ухвалою від 07 квітня 2025 року) скаржником до суду подано заяву про поновлення строку апеляційного оскарження, в обгрунтування якої посилається на те, що 25 березня 2025 року пенсійним органом подано повторну апеляційну скаргу, оскільки первинна була повернута через несплату судового збору. Окрім того запровадження воєнного стану в Україні вважає поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження.

Вирішуючи подану заяву апеляційний суд зазначає таке.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Отже, наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Окрім цього, пунктом другим частини третьої статті 2 КАС України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 КАС України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Отже, органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Установлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Не заперечуючи, що обставини введення воєнного стану можуть бути визнані як поважна причина пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд звертає увагу скаржника, що сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках, тим більш, якщо апеляційну скаргу подає суб`єкт владних повноважень і не наводить належного обґрунтування причин, які унеможливили подання апеляційної скарги у більш стислий строк.

Слід зазначити, що наявність непереборних обставин, з якими процесуальний закон пов`язує можливість поновлення строку на апеляційне оскарження, не свідчить про те, що звернення до суду можливе у будь-який довільний строк після усунення/припинення існування таких обставин, без дотримання часових рамок, встановлених ст. 295 КАС України, оскільки у такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

Суд констатує, що апелянт не обгрунтовує та належними доказами не підтверджує існування об`єктивних перешкод щодо подання апеляційної скарги у передбачений законом строк, що свідчить про допущення апелянтом невиправданих зволікань у реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення.

Окрім того апеляційний суд звертає увагу, що ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2025 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві було залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору та встановлено десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2025 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві повернуто скаржнику у зв`язку з неусуненням недоліку апеляційної скарги (не надано суду документ про сплату судового збору).

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що при повторному поданні апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві долучено платіжну інструкцію № 626 від 06 лютого 2025 року про сплату судового збору у справі №500/6762/24. При цьому повторну апеляційну скаргу подано лише 25 березня 2025 року. Жодних причин пропуску такого строку скаржником не наведено.

Таким чином, обґрунтованих перешкод у апелянта в реалізації права на оскарження рішення суду з моменту одержання повного судового рішення апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до положень частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі (пункт 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України).

Виходячи з наведеного апеляційний суд вважає, що вказані підстави пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними, а тому у відкритті апеляційного провадження у справі слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 298, 299, 325 КАС України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, наведені в заяві про поновлення строку апеляційного оскарження Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 27 квітня 2025 року

Відмовити у задоволенні заяви про поновлення строку апеляційного оскарження Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 27 квітня 2025 року.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року у справі № 500/6762/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалу разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Т. В. Онишкевич
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар