Справа № 699/347/25
Суддя: Літвінова Г. М.
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 699/347/25
Номер провадження № 2-а/699/10/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2025 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Літвінової Г.М., за участю секретаря судового засідання Таран О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Черкаській області

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Позов мотивований тим, що 24.02.2025 посадовою особою відповідача винесена постанова ЕНА № 4138804 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн.

Позивач з винесеною постановою не згідний, оскільки вважає, що вона є незаконною та необгрунтованою, оскільки постанова винесена без достатніх правових підстав та з грубим порушенням вимог КУпАП, без належних доказів факту правопорушення, вважає, що жодних правил дорожнього руху та інших нормативних документів не порушував. З оскаржуваної постанови серії ЕНА № 4138804 від 24.02.2025 вбачається, що відсутні будь-які відомості, що вказують на транспортний засіб позивача. Інспектором не зазначено в постанові місце вчинення правопорушення, оскільки постанова не містить повної адреси, зокрема, номеру будинку, адміністративного району, області, а лише зазначено назву селища та вулиці.

Постанова не містить посилання на норми законодавчого акту, які на думку поліцейського були порушено, не було вручено повного тексту постанови.

Під час розгляду адміністративної справи інспектором не було роз`яснено права, передбачені КУпАП та Конституцією України, позивач не мав змоги надати пояснення в письмовому вигляді та скористатись правовою допомогою.

З огляду на викладене позивач просить скасувати постанову, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400,00 грн по справі про адміністративне правопорушення від 24.02.2025 серія ЕНА № 4138804 за ч. 2 ст. 126 КУпАП та закрити провадження у вказаній справі.

Ухвалою суду від 11.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання позивач не з`явився. У позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача ГУНП в Черкаській області, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, у судове засідання не з`явився. У межах строків, визначених в ухвалі суду, представником відповідача надіслано до суду відзив на позов, у якому справу просять розглядати без участі їх представника, відмовити у задоволенні позову.

У відзиві зазначено, що позовні вимоги не визнають та просять відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідач, як суб`єкт владних повноважень під час винесення постанови діяв виключно на підставі закону та у спосіб, визначений КУпАП (а.с.21-34).

Так, після зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, поліцейським увімкнено нагрудний відеореєстратор та поліцейські підійшли до трактора, представились та пояснили водію причину зупинки згідно п.1 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію», а саме відсутність номерного знаку на причепі який він буксирував та, що він порушив п.п. 2.9.В ПДР України.

На вимогу працівників поліції, згідно п.п. 2.4 ПДР України водій пред`явив посвідчення машиніста-тракториста НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яким керував.

Під час спілкування з позивачем поліцейськими встановлено, що у останнього при собі не має свідоцтва про реєстрацію та відсутній державний номерний знак на причіп. Також під час перевірки посвідчення тракториста-машиніста поліцейськими встановлено, що у позивача відсутня категорія, яка надає право керування зазначеним транспортним засобом. Всі зазначені порушення роз`яснено позивачу та повідомлено останнього, що це є ряд правопорушень пов`язаних з безпекою дорожнього руху. В подальшому, працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 , що у зв`язку із порушенням ним ПДР, а саме п.п. 2.9 в, п.п. 2.1 б, ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» відносно нього буде складено постанови про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 126, ч.1 ст.121-3, ч.1 ст.126 КУпАП, які були об`єднанні згідно ч.2 ст.36 КУпАП та перед винесенням постанови останньому роз`яснено його права, як особи яка притягується до адміністративної відповідальності згідно ст. 268 КУпАП.

Після складання постанови про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ознайомився з її змістом та своїм особистим підписом підтвердив роз`яснення йому прав, передбачених ст. 268 КУпАП та про отримання даної постанови.

Тому твердження позивача, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог КУпАП та Конституції України є необгрунтованими та спростовується відеозаписом із нагрудної бодікамери поліцейського, з якого чітко вбачається, що позивач не заперечує той факт, що у нього відсутня категорія, яка надає право керування трактором, причіп взагалі не зареєстрований та не має номерного знаку, також позивач зазначає, що ніяких свідчень стосовно себе надавати не буде, позивачем визнано свою вину у скоєнні адміністративних правопорушень.

У той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Незгода позивача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Позивачем направлено відповідь на відзив, відповідно до якої просив задовольнити позов. Зазначив, що винесену постанову уважає незаконною. Постанова не містить посилання на норми законодавчого акту, які на думку поліцейського були порушені. Із доданого до відзиву відеозапису не вбачається керування транспортним засобом. Не було вручено повного тексту постанови, а лише її корінець, не було роз`яснено порядок та строк оскарження постанови (а.с.36-40).

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки жоден з учасників справи у судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

24.02.2025 інспектором Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області капітаном поліції Олексієнком Владиславом Олександровичем винесено постанову серії ЕНА № 4138804 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

З постанови вбачається, що 24.02.2025 о 11:55:10 год ОСОБА_1 у селищі Стеблів по вул.Чіковані керував трактором, не маючи права керувати даним транспортним засобом, чим порушив ст.15 Закону України «Про дорожній рух» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП. Також здійнив буксирування причепу без номерного знаку, чим порушив п.2.9.в ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121-3 КУпАП. Також не мав при собі свідоцтва про реєстрацію даного причепу, чим порушив п.2.1.б ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. На підставі ч.2 ст.36 КУпАП правопорушення були об`єднані та накладено стягнення за ч.2 ст.126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 3400,00 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 121-3 КУпАП передбачена відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, - у виді накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

Положеннями ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - у виді накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі змістом частин 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Тому у даному випадку протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Приписами ч.36 КУпАП передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Більш серйозним правопорушенням з числа вчинених є правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, про що зазначено у оскаржуваній постанові.

Відповідно до змісту ст. 283 КУПАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:

- найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

- дату розгляду справи;

- відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

- опис обставин, установлених під час розгляду справи;

- зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

- прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

- дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

- транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

- технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

- розмір штрафу та порядок його сплати;

- правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

- відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зі змісту оскаржуваної постанови наданої відповідачем вбачається, що ОСОБА_1 порушив ст.15 Закону України «Про дорожній рух», п.2.1.б, п.2.9.в ПДР України.

Так, ст.15 Закону України «Про дорожній рух» передбачені основні положення щодо допуску до керування транспортними засобами.

Відповідно до п.2.1.б ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон).

Відповідно до п.2.9.в ПДР України водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що:

не належить цьому засобу;

не відповідає вимогам стандартів;

закріплений не в установленому для цього місці;

закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м;

неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

У матеріалах адміністративної справи міститься долучений до відзиву на позов DVD-диск із відезаписом з місця події, яка відбулася 24.02.2025.

З відеозапису судом встановлено, що оспорювана постанова винесена 24.02.2025 на місці вчинення правопорушення, яке було зафіксовано не в автоматичному режимі, за участю позивача.

Так, на відеозаписі зафіксовано, що за кермом вказаного транспортного засобу знаходився позивач. На вимогу інспектора позивач надав посвідчення водія категорії «А». Також підтвердив, що документи на причіп відсутні. На відеозаписі зафіксовано як працівник поліції повідомив позивачу, які адміністративні правопорушення ним були вчинені. Працівником поліції були роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, строк оскарження постанови. Позивач клопотань не заявляв. За наслідками розгляду інспектором винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП, відривна частина якої вручена позивачу, роз`яснено порядок оскарження, про що останній поставив підпис.

Відтак, указаним спростовуються твердження позивача, що йому не були роз`яснені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і тому він не міг ознайомитися зі справою, надати пояснення, скористатися допомогою адвоката, не роз`яснено порядок оскарження.

Окрім цього, з відео убачається, що позивач не повідомляв про те, що він не керував транспортним засобом, що також не було зазначено у позовній заяві, а лише зазначено позивачем у відповіді на відзив, що суд оцінює критично, оскільки коли працівник поліції підійшов, транспортний засіб був із увімкненим мотором, за кермом був позивач.

До позовної заяви позивач додав копію посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 , виданого 20.08.1999, з якого убачається, що останній має дозвіл на керування категорії А (трактори колісні класу до 20 кН включно і гусеничні класу до 30 кН включно) (а.с.10).

У свідоцтві про реєстрацію машини серії НОМЕР_3 зазначено: трактор колісний, реєстраційний номер НОМЕР_4 , марка БЕЛАРУС-952.3, рік випуску 2021, об`єм двигуна 4750 см куб, потужність двигуна 70.00 кВт (а.с.11).

Згідно п.4 Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 квітня 1994 № 217 - машини, керування якими здійснюється за наявності посвідчення, залежно від їх типів і призначення поділяються, в числі інших, на так категорії: «А1» - трактори з потужністю двигуна до 73,5 кВт; «А2» - трактори з потужністю двигуна понад 73,5 кВт; «В1» - самохідні зерно- і кукурудзозбиральні машини; «В2» - самохідні кормозбиральні машини; «ВЗ» - самохідні машини для збирання коренеплодів, картоплі, овочів, фруктів і ягід.

Пунктом 25 цього положення визначено, що посвідчення на право керування машинами має необмежений термін дії і обмінюється у разі його непридатності для користування та у разі заміни посвідчення. У разі заміни посвідчення в новому посвідченні замість категорії А відкривається категорія А1, замість НОМЕР_5 , а замість категорії Б відкривається одна або кілька таких категорій, як С, C, D1, D2, E1, E2, F1, F2, G1 і G2.

З наведеного слідує, що позивач має право керувати трактором колісним марки БЕЛАРУС-952.3 з потужністю двигуна 70.00 кВт.

Крім цього, у оскаржуваній постанові не конкретизовано які саме нормативні акти були порушені позивачем.

Також у постанові зазначено, що позивач керував трактором, але номерний знак транспортного засобу не вказаний.

Місце вчинення адміністративного правопорушення зазначено лише назву населеного пункту та вулиці.

Щодо видачі позивачу копії постанови, то з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було видано лише відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, яку ним було долучено до позову.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, у суді жодним чином не доведено правомірності свого рішення, не надано суду достатньо доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Ураховуючи, що позивач вказує на протиправність притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому право останнього є порушеним, у зв`язку з чим воно підлягає захисту шляхом скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач є особою з інвалідністю ІІ групи та звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача необхідно стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 194, 242-246, 286, 295, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4138804 від 24.02.2025, відносно ОСОБА_1 , винесену інспектором Звенигородського РВП РГУНП в Черкаській області капітаном поліції Олексієнком Владиславом Олександровичем, про накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн, а провадження закрити, в зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Черкаській області у дохід держави судові витрати у виді судового збору у розмірі 605,60 (шістсот п`ять грн 60 коп) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дані про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , інші дані суду не відомі.

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Черкаській області, , місцезнаходження: вул. Смілянська, 57, м. Черкаси, 18036, інші дані суду не відомі.

СуддяЛітвінова Г.М.