Справа № 320/17611/25
Суддя: Сас Є.В.
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

07 травня 2025 року м. Киїа Справа № 320/17611/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Сас Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про забезпечення позову в адміністративній справі № 320/17611/25

за позовною заявою ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

10.04.2025 до Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просить суд:

Визнати протиправними дії Деснянського районного у місті Києві TЦК та CП щодо відмови ОСОБА_1 у внесенні до Єдиногo державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» відомостей про виключення його з військового обліку, відповідно до записів, які містяться у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 01.06.2022.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» відомості про виключення ОСОБА_1 з військовогo обліку, відповідно до записів, які містяться у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 01.06.2022.

16.04.2025 ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

06.05.2025 від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову в якій представник позивача просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом:

- заборони ІНФОРМАЦІЯ_3 вживати будь-які дії та приймати будь-які рішення, які стосуються призову ОСОБА_1 , на військову службу під час мобілізації, зокрема, але не виключно: направляти на військово-лікарську комісія, ставити на військовий облік військовозобов`язаних, до набрання законної сили судовим рішенням в даній адміністративній справі.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що в провадженні Київського окружного адміністративного суду перебуває справа № 320/17611/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Крім того, заявник у поданій заяві про забезпечення позову зазначає, що згідно з витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» 30.07.2009 громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , Белградським районним судом Одеської області засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнено з місць позбавлення волі 19.02.2016 по відбуттю строку покарання.

Відповідно до виданого ОСОБА_1 тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 його зараховано у запас 31.05.2001 ст. 15 ЗУ ЗВО і ВС був засуджений.

01.06.2022 ОСОБА_1 був виключений з військового обліку, як раніше засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину відповідно до пп. 6 п. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», що підтверджується записом про виключення з військового обліку у графі 13 та 14 «Відмітки про військовий облік» тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 01.06.2022.

Таким чином, заявник наголошує суду, що виключення громадянина України з військового обліку як такого, що раніше був засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, свідчить про те, що держава в особі компетентного органу (ТЦК та СП) прийняла рішення про визнання особи непридатною до проходження військової служби та на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнила цю особу від виконання військового обов`язку. Поняття «виключений з військового обліку» є постійним і така особа не повинен знову ставати на військовий облік. Однак, як стало відомо ОСОБА_1 в реєстрі Оберіг відомості про його виключення з військового обліку в реєстрі відсутні. Вважаючи, що зазначена в реєстрі інформація є неповною та недостовірною, позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 з заявою в якій просив актуалізувати персональні дані у відповідності до запису у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 виданого ІНФОРМАЦІЯ_7 а саме: внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» відомості про виключення його, податковий номер НОМЕР_2 з військового обліку.

Однак, листом № 2223 від 04.03.2025 відповідачем було повідомлено, що у відповідності до діючого законодавства, а саме поточної редакції Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відсутня можливість виключення з військового обліку громадян, які були раніше засуджені, у відповідності до п. 6 ч. 6 ст. 37 вказаного вище Закону (в попередній редакції), в тому числі і в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних і резервістів.

Як вбачається з вищевикладеного відповідач вважає позивача військовозобов`язаним, бажає знову поставити його на облік та вжити дій щодо його мобілізації.

З приводу цього, заявник зазначає, що у випадку невжиття судом заходів забезпечення позову, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, для відновлення яких необхідно буде укласти значних зусиль та витрат.

В свого чергу, вжиття ІНФОРМАЦІЯ_8 заходів щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, унеможливить ефективний захист його порушених прав.

Тому, вказані вище обставини, вказують на те, що в разі незастосування заходів забезпечення позову буде унеможливлений ефективний захист прав та інтересів ОСОБА_1 .

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до вимог частини 1 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи може вжити визначені цією статтею заходи забезпечення адміністративного позову.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачем за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більщої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до частини 2 статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів.

Відповідно до частини перщої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або інщого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Позивач вказує, що звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 з заявою в якій просив актуалізувати персональні дані у відповідності до запису у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 виданого ІНФОРМАЦІЯ_7 а саме: внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» відомості про виключення його, податковий номер НОМЕР_2 з військового обліку.

Однак, листом № 2223 від 04.03.2025 відповідачем було повідомлено, що у відповідності до діючого законодавства, а саме поточної редакції Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відсутня, можливість виключення з військового обліку громадян, які були раніше засуджені, у відповідності до п. 6 ч. 6 ст. 37 вказаного вище Закону (в попередній редакції), в тому числі і в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних і резервістів.

Питання правомірності не внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» відомості про виключення ОСОБА_1 з військовогo обліку, відповідно до записів, які містяться у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 01.06.2022 є предметом вирішення спору по суті заявленої позовної заяви.

Проте, слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

При цьому основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що доводи позивача щодо оскаржуваного рішення фактично не є беззаперечними та потребують оцінки під час розгляду справи по суті спору. Тобто, встановлення наявності/відсутності підстав для прийняття оспорюваного рішення відповідача, є можливим лише під час розгляду справи по суті на підставі повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин у справі.

Таким чином, правова оцінка питань правомірності рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 про відмову виключення позивача з військового обліку має надаватися судом під час розгляду справи по суті за наслідками дослідження доказів, що містяться в матеріалах справи. Водночас, не розглядаючи справу по суті, не перевіряючи фактичних обставин справи та не досліджуючи докази, суд позбавлений можливості погодитись із твердженням про протиправність оскаржуваного рішення.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у вищевказаний спосіб є фактичним вирішенням справи без її розгляду по суті, що суперечить принципам адміністративного судочинства, визначеного ч. 3 ст. 2 КАС України.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 22.12.2020 (справа №640/9593/20), та відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Водночас, суд зазначає, що заявник також жодними належними та допустимими доказами не довів, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Так, твердження про можливість істотного ускладнення чи неможливості виконання рішення суду в цій справі у разі невжиття заходів забезпечення адміністративного позову заявник фактично ґрунтує на тому, що позивача можуть призвати на військовому службу, у зв`язку із чим він втратить статус військовозобов`язаного та набуде статус військовослужбовця, що унеможливить отримання ним відстрочки.

Водночас, заявник не надав доказів, що відповідач вживає заходи щодо призову його на військову службу під час мобілізації, зокрема, відсутні докази виклику позивача шляхом направлення відповідної повістки чи мобілізаційного розпорядження.

Інші обставини, на які покликається заявник зазначену обставину не підтверджують.

Таким чином, суд дійщов висновку про відсутність на даний час підстав для задоволення заяви позивача про застосування заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 151, 156, 248, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали надіслати (вручити, надати) заявнику (його представнику).

Ухвала може бути оскаржена до Щостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання та набирає законної сили після її перегляду в апеляційному порядку або закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя Сас Є.В.