Справа № 640/1350/22
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2025 року Справа№640/1350/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Христофорова А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» (04050, м. Київ, вул. Дехтярівська, 13, ) про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» у якому позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати наступні постанови про накладення стягнень на ОСОБА_1 , прийняті Державною установою Київський слідчий ізолятор»:

- 25.02.2019 догана за встановлення між камерного зв`язку;

- 03.06.2019 догана за встановлення між камерного зв`язку;

- 20.12.2019 поміщення до карцеру 10 діб зберігання заборонених предметів мобільного телефону;

- рішення Дисциплінарної комісії ДУ «Київський слідчий ізолятор» від 20.12.2019, оформлене постановою від 20.12.19 № 06 про поміщення ОСОБА_2 до карцеру на 10 діб за зберігання заборонених предметів мобільного телефону;

- рішення Дисциплінарної комісії ДУ «Київський слідчий ізолятор» від 09.01.2020 оформлені постановою № 2 від 09.01.2020 про поміщення до ОСОБА_2 карцеру на 10 діб за не тактовну поведінку відносно адміністрації установи;

- рішення Дисциплінарної комісії ДУ «Київський слідчий ізолятор» від 05.02.2020 оформлені постановою № 131 від 05.02.2021 про оголошення ОСОБА_2 догани за встановлення між камерного зв`язку;

- рішення Дисциплінарної комісії ДУ «Київський слідчий ізолятор» від 08.05.2020 оформлені постановою № 333 від 08.05.2021 про оголошення ОСОБА_2 догана за встановлення між камерного зв`язку;

- рішення Дисциплінарної комісії ДУ «Київський слідчий ізолятор» від 18.12.2020 оформлені постановою від 18.12.2021 про оголошення догани ОСОБА_2 за зберігання заборонених предметів мобільного телефону;

- рішення Дисциплінарної комісії ДУ «Київський слідчий ізолятор» від 13.01.2021 оформлені постановою № 74 від 13.01.2020 про оголошення ОСОБА_2 догани за встановлення між камерного зв`язку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вироком Бориспільського міжрайонного суду Київської області від 10.01.2020 року позивача визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Ухвалою Київського апеляційного суду від 21.04.2021 року вирок Бориспільського міжрайонного суду Київської області від 10.01.2020 року залишено без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення. Згідно з розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили 21.04.2021 року і підлягає негайному виконанню.

Згідно повідомлення ДУ «Київській слідчий ізолятор» 14.02.2019 року консульської служби Міністерства закордонних справ України затриманий органами досудового розслідування Нарманія ДЖАНО прибув до ДУ «Київській слідчий ізолятор» 13.09.2019 року.

Також зазначено, що з часу прибуття та перебування в установі посереднього ув`язнення з 13.02.2019 року позивач адміністрацією ДП «Київській слідчий ізолятор» не був особисто ознайомлений з правилами утримання в установі, хоча вирок суду офіційно переведений на грузинську мову і знаходиться в матеріалах особової справи позивача.

Невиконання позивачем правил внутрішнього розпорядку було обумовлене нерозумінням їх змісту та покладання на нього обов`язків, у зв`язку з відсутністю перекладача, що на думку представника позивача слід вважати поважними причинами невиконання обвинуваченим ПВР та застосування до нього заходів стягнення про відсутності ознак усвідомлення (вини) обвинуваченим своїх дій.

Про порушення своїх прав обвинувачений дізнався під час перебування в ДУ «Київській слідчий ізолятор», коли комісією ДУ «Машівська ВК №9» відмовлено у заміні покарання більш м`яким, оскільки застосовані до засудженого стягнення є підставами для відмови засудженому у застосуванні пільг передбачених ст.ст. 81, 82 КК України.

У поданому до суду відзиву на позовну заяву відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що факти вчинення позивачем дисциплінарних проступків підтверджено письмово персоналом СІЗО. З приводу порушень режиму утримання ув`язнений відмовлявся. Всі права, передбачені законодавством, в тому числі право на правову допомогу, оскарження рішення тощо, останньому роз`яснювалося, проте позивач ними не скористався з особистої волі. Також, ув`язненим було підписано особисто витяг з рішення дисциплінарної комісії від 18.12.2020 року №203 про притягнення останнього до відповідальності у вигляді догани, повідомлення про засідання 18.12.2020 року дисциплінарної комісії щодо розгляду вчиненого ним порушення, а також пояснення від 04.12.2020 року, в якому ОСОБА_1 визнав незаконне зберігання мобільного телефону.

Таким чином, відповідач вважає, що застосовані до ОСОБА_1 заходи стягнення відповідають тяжкості та характеру провини, та є обґрунтованими і такими що відповідають нормам закону.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

На виконання вимог пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2825-IX та Порядку №399 на підставі Акту приймання-передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва від 15.01.2025, згідно супровідного листа КОАС від 15.01.2025 №01-19474/25 до Донецького окружного адміністративного суду передано 4132 судові справи, у тому числі адміністративну справу №640/1350/22.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2024 року зазначену справу було передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Христофорову А.Б.

Ухвалою суду від 04 березня 2025 року прийнято до свого провадження адміністративну справу №640/1350/22 за позовом заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» (04050, м. Київ, вул. Дехтярівська, 13, ) про визнання протиправними та скасування рішень. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи. Зобов`язано Державну установу «Київський слідчий ізолятор» надати до суду належним чином засвідчені копії документів та доказів, що стали підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відповідно до спірних постанов, а також доказів ознайомлення останнього з правами, обов`язками і правилами утримання в ДУ "Київський слідчий ізолятор".

Ухвалою суду від 13.03.2025 року зобов`язано Департамент з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України у п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали надати до Донецького окружного адміністративного суду, засобами електронного зв`язку (е-mail: ), інформацію про місце відбування покарання на теперішній час ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який було неодноразово продовжено та який триває станом на дату розгляду даної справи.

02 березня 2022 року опублікованими Радою суддів України 02.03.2022 року Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану року, судам України рекомендовано за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Донецький окружний адміністративний суд продовжує свою роботу у дистанційному режимі.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та проживаючий у АДРЕСА_2 , без реєстрації на території України, громадянин Грузії, що підтверджується анкетою арештованого від 13.02.2019 року.

Вироком Бориспільського міжрайонного суду Київської області від 10.01.2020 року у справі 359/4174/19 ОСОБА_1 визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київській слідчий ізолятор» МЮ України, рахуючи строк покарання з моменту його затримання 16.00 години 11.02.2019 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21.04.2021 року вирок Бориспільського міжрайонного суду Київської області від 10.01.2020 року залишено без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Згідно з розпорядженням про виконання вироку, встановлено, що він набрав законної сили 21.04.2021 року і підлягає негайному виконанню.

Згідно повідомлення ДУ «Київській слідчий ізолятор» 14.02.2019 року консульської служби Міністерства закордонних справ України затриманий органами досудового розслідування Нарманія ДЖАНО прибув до ДУ «Київській слідчий ізолятор» 13.02.2019 року.

З рапортів від 17.02.2019 року начальнику ДУ «Київській слідчий ізолятор» вбачається що під час нагляду за ув`язненими на посту №1 було виявлено порушення ОСОБА_1 встановленого режиму тримання у слідчому ізоляторі.

Відповідно до Акту від 17.02.2019 року, ув`язнений камери №10 ОСОБА_1 17.02.2019 року відмовився давати письмове пояснення з приводу порушення режиму тримання.

На підставі висновку від 25.02.2019 року по факту порушення режиму тримання начальником ДУ «Київській слідчий ізолятор» прийнято постанову від 25.02.2019 року №424, якою накладено дисциплінарне стягнення на ОСОБА_1 за встановлення між камерного зв`язку у виді оголошення догани.

З рапортів від 30.04.2019 року начальнику ДУ «Київській слідчий ізолятор» вбачається що під час нагляду за ув`язненими на посту №1 було виявлено порушення ОСОБА_1 встановленого режиму тримання у слідчому ізоляторі.

Відповідно до Акту від 30.04.2019 року, ув`язнений ОСОБА_1 відмовився давати письмове пояснення з приводу порушення режиму тримання.

На підставі висновку від 03.06.2019 року по факту порушення режиму тримання начальником ДУ «Київській слідчий ізолятор» прийнято постанову від 03.06.2019 року №985, якою накладено дисциплінарне стягнення на ОСОБА_1 за встановлення між камерного зв`язку у виді оголошення догани.

О 19 год. 00 хв. 19.12.2019 року ОСОБА_1 повідомлено про те, що о 16 год. 30 хв. 20.12.2019 року в кабінеті начальника ДУ «Київській слідчий ізолятор» відбудеться засідання дисциплінарної комісії, щодо розгляду вчиненого ним порушення, про що свідчить відповідний підпис.

З рапорту від 19.12.2019 року в.о. начальнику ДУ «Київській слідчий ізолятор» вбачається що під час нагляду за ув`язненими на посту №1 було виявлено порушення ОСОБА_1 встановленого режиму тримання у слідчому ізоляторі.

На підставі висновку від 20.12.2019 року по факту порушення режиму тримання, що виразилось у зберіганні заборонених предметів, а саме мобільного телефону « ІНФОРМАЦІЯ_3 » чорного кольору, ув`язненого камери №13 ОСОБА_3 , в.о. начальника ДУ «Київській слідчий ізолятор» прийнято постанову від 20.12.2019 року №06, якою накладено дисциплінарне стягнення на ОСОБА_1 за зберігання заборонених предметів мобільного телефону у виді поміщення ув`язненого до карцеру строком на 10 діб.

На підставі висновку від 08.01.2020 року по факту порушення режиму тримання начальником ДУ «Київській слідчий ізолятор» прийнято Рішенням дисциплінарної комісії ДУ «Київській слідчий ізолятор» від 09.01.2020 року, в.о. начальника ДУ «Київській слідчий ізолятор» прийнято постанову від 09.01.2020 року №2, якою накладено дисциплінарне стягнення на ОСОБА_1 за нетактовну поведінку відносно адміністрації установи у виді поміщення ув`язненого до карцеру строком на 10 діб.

Постановою від 05.02.2020 року №131 накладено дисциплінарне стягнення на ОСОБА_1 за встановлення між камерного зв`язку у виді оголошення догани.

Постановою від 08.05.2020 року №333 накладено дисциплінарне стягнення на ОСОБА_1 за встановлення між камерного зв`язку у виді оголошення догани.

Постановою від 18.12.2020 року накладено дисциплінарне стягнення на ОСОБА_1 за зберігання заборонених предметів мобільного телефону у виді поміщення ув`язненого до карцеру строком на 10 діб.

Постановою від 13.01.2021 року №74 накладено дисциплінарне стягнення на ОСОБА_1 за встановлення між камерного зв`язку у виді оголошення догани.

Не погоджуючись із спірними рішеннями, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30.06.1993 року (в редакції на час прийняття оскаржуваних рішень) попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Порядок попереднього ув`язнення визначається цим Законом та Кримінальним процесуальним кодексом України. Тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог Загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.

Відповідно ст. 2 Закону України «Про попереднє ув`язнення» метою попереднього ув`язнення є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку та видачі особи (екстрадиції) або її транзитного перевезення.

Відповідно ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання. Порядок і термін тримання осіб, взятих під варту, в ізоляторі тимчасового тримання, на гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України визначаються законодавством України. Якщо особи, які відбувають покарання в місцях позбавлення волі чи дисциплінарних батальйонах, притягаються до кримінальної відповідальності за вчинення іншого злочину і щодо них як запобіжний захід обрано тримання під вартою, то вони за постановою особи, яка проводить розслідування, можуть перебувати в дисциплінарному ізоляторі або карцері установи виконання покарань чи на гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. У випадках і порядку, передбачених кримінально-виконавчим законодавством, засуджені можуть бути залишені для роботи з господарського обслуговування слідчого ізолятора за їх письмовою згодою.

Відповідно ст. 5 Закону України «Про попереднє ув`язнення» забезпечення порядку тримання під вартою осіб у місцях попереднього ув`язнення покладається на адміністрацію місць попереднього ув`язнення, яка діє відповідно до цього Закону та інших актів законодавства.

Відповідно ст. 6 Закону України «Про попереднє ув`язнення» особи, які перебувають у місцях попереднього ув`язнення, мають обов`язки і права, встановлені законодавством для громадян України, з обмеженнями, що передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно ст. 7 Закону України «Про попереднє ув`язнення» режим у місцях попереднього ув`язнення, тобто порядок і умови тримання осіб, взятих під варту, та нагляду за ними з метою забезпечення попереднього ув`язнення, встановлюється цим Законом та іншими нормативними актами.

Основними вимогами режиму в місцях попереднього ув`язнення є ізоляція осіб, взятих під варту, постійний нагляд за ними і роздільне тримання їх у порядку, передбаченому статтею 8 цього Закону.

Особи, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, підлягають обшуку, медичному огляду, дактилоскопуванню і фотографуванню; їх ознайомлюють з правами, обов`язками та вимогами режиму. Речі, які є при них, а також передачі і посилки, що надходять на їх ім`я, підлягають огляду, а листування - перегляду. Їм забороняється мати при собі гроші та цінні речі, а також предмети, не дозволені для зберігання в місцях попереднього ув`язнення. Вилучені у них при доставленні в місця попереднього ув`язнення гроші зараховуються на їх особові рахунки, а цінні речі і предмети здаються на зберігання; гроші та цінні речі, одержані шляхом обману під час перебування в місцях попереднього ув`язнення або джерело одержання яких не встановлено, передаються в доход держави за мотивованою постановою начальника установи для попереднього ув`язнення, санкціонованою прокурором, копія якої приєднується до особової справи особи, яка тримається під вартою. Обшук співробітника кадрового складу розвідувального органу України, взятого під варту, та огляд його речей здійснюються тільки в присутності офіційних представників цього органу.

Відповідно ст. 9 Закону України «Про попереднє ув`язнення» особи, взяті під варту, мають право, зокрема:

на захист своїх прав та інтересів особисто або за допомогою захисника з моменту затримання або взяття під варту, а також на повідомлення під час взяття під варту підстав та мотивів взяття під варту, оскаржувати їх у суді, отримати в друкованому вигляді роз`яснення положень статей 28, 29, 55, 56, 59, 62 та 63 Конституції України, цієї статті та інших прав затриманих або взятих під варту, встановлених законом, у тому числі права здійснювати захист своїх прав та інтересів особисто або за допомогою захисника з моменту затримання або арешту (взяття під варту) особи, права відмовитися від надання будь-яких пояснень або свідчень до прибуття захисника;

знайомитися з правилами тримання під вартою.

Відповідно ст. 10 Закону України «Про попереднє ув`язнення особи, взяті під варту, зобов`язані:

додержувати порядку, встановленого в місцях попереднього ув`язнення, і виконувати законні вимоги адміністрації;

дотримувати санітарно-гігієнічних правил, мати охайний зовнішній вигляд, постійно підтримувати чистоту в камері;

бути ввічливими до працівників місця попереднього ув`язнення, а також поміж собою; не вступати в суперечки з представниками адміністрації, не принижувати їх гідність, не протидіяти виконанню ними своїх обов`язків;

бережливо ставитися до інвентаря, обладнання та іншого майна місця попереднього ув`язнення.

Наказом Міністерства юстиції №460/5 від 18.03.2013 року затверджено Правила внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної Кримінально-виконавчої служби України (далі - Правила) (що діяли на момент прийняття оскаржуваних рішень), які регулюють порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань у виді арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічного позбавлення волі та є обов`язковими для виконання персоналом установ виконання покарань, засудженими, які в них утримуються, а також іншими особами, які відвідують ці установи.

Пунктом 3 розділу ІІ Правил встановлено, що засуджені зобов`язані, серед іншого: виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом установи виконання покарань та іншими особами; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань; ввічливо ставитись до адміністрації та персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених.

Пунктом 4 розділу ІІ Правил встановлено, що засудженим забороняється чинити опір законним діям персоналу установи виконання покарань, перешкоджати виконанню ним своїх службових обов`язків, підбурювати до цього інших засуджених, вживати нецензурні та жаргонні слова, давати і присвоювати прізвиська.

Зі змісту рапортів, складених посадовими особами ДУ «Київській слідчий ізолятор» від 17.02.2019 року, від 30.04.2019 року, від 19.12.2019 року вбачається, що позивач допустив порушення п.п. 1, 6 п. 4.3 розділу І Правил та ст. 10 Закону України «Про попереднє ув`язнення».

Підпунктом 1 пункту 4.3 розділу І Правил передбачено, що ув`язненим і засудженим забороняється порушувати правила поведінки та правила тримання під вартою.

Підпунктом 6 пункту 4.3 розділу І Правил передбачено, що ув`язненим і засудженим забороняється здійснювати передачу будь-яких предметів, вести не визначене законодавством листування, а також перегукуватися і перестукуватися з особами, які перебувають в інших камерах, а під час прогулянки - з особами, які перебувають у сусідніх дворах.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про попереднє ув`язнення» особи, взяті під варту, зобов`язані: додержувати порядку, встановленого в місцях попереднього ув`язнення, і виконувати законні вимоги адміністрації; дотримувати санітарно-гігієнічних правил, мати охайний зовнішній вигляд, постійно підтримувати чистоту в камері; бути ввічливими до працівників місця попереднього ув`язнення, а також поміж собою; не вступати в суперечки з представниками адміністрації, не принижувати їх гідність, не протидіяти виконанню ними своїх обов`язків; бережливо ставитися до інвентаря, обладнання та іншого майна місця попереднього ув`язнення.

З матеріалів справи судом встановлено, що 25.02.2019 року, 03.06.2019 року, 20.12.2019 року, 09.01.2020 року, 05.02.2021 року, 08.05.2021 року та 18.12.2021 року засуджений ОСОБА_1 допустив порушення п.п. 1, 6 п. 4.3 розділу І Правил та ст. 10 Закону України «Про попереднє ув`язнення». На неодноразово зроблені вимоги припинити дане порушення засуджений ОСОБА_1 не відреагував.

Даний факт підтверджується рапортами від 17.02.2019 року, від 30.04.2019 року, від 19.12.2019 року та матеріалами службового розслідування по даним фактам.

Згідно висновків від 25.02.2019 року, 03.06.2019 року, 20.12.2019 року, 08.01.2020 року складених за матеріалами службових перевірок по фактам порушення режиму ув`язнення ОСОБА_3 1992 р.н. вбачається, що в ході проведених службових перевірок відповідачем встановлено, що засуджений ОСОБА_1 допустив порушення п.п. 1, 6 п. 4.3 розділу І Правил та ст. 10 Закону України «Про попереднє ув`язнення». Не зважаючи на те, що засудженому ОСОБА_3 1992 р.н. по прибуттю до установи та в ході проведення виховних і профілактичних бесід були доведені правила внутрішнього розпорядку та роз`яснено права та обов`язки щодо режиму тримання в установі, засуджений належних висновків не зробив та продовжував порушувати режим тримання.

Також, ув`язненим ОСОБА_1 було підписано особисто повідомлення про засідання 18.12.2020 року дисциплінарної комісії щодо розгляду вчиненого ним порушення.

В матеріалах справи міститься акт посадових осіб установи від 17.02.2019 року та від 30.04.2019 року, в яких зафіксовано, що засуджений ОСОБА_1 відмовився надавати будь-які пояснення з приводу порушення правил режиму тримання.

Таким чином суд погоджується з доводами відповідача, що засуджений ОСОБА_1 допустив порушення установленого порядку режиму тримання, тобто вчинив дисциплінарні проступки, за які підлягав притягненню до відповідальності у виді догани та поміщення до карцеру.

Пунктом 4.2 розділу 4 Правил передбачено обов`язки засуджених:

- додержуватися розпорядку дня, встановленого в СІЗО, і виконувати законні вимоги адміністрації СІЗО. Не здійснювати умисних дій, що загрожують життю і здоров`ю інших осіб, а також принижують їх гідність;

- дотримуватися санітарно-гігієнічних правил, мати охайний зовнішній вигляд, постійно підтримувати чистоту в камері. Після підйому заправляти свої ліжка за єдиним зразком, встановленим адміністрацією СІЗО, і здійснювати вологе прибирання приміщення;

- бути ввічливими між собою, а також з персоналом СІЗО, вставати з ліжок, шикуватися в шеренгу та вітатися при вході в камеру персоналу СІЗО;

- не вступати в суперечки з персоналом СІЗО, не принижувати його гідність, не протидіяти виконанню ним своїх обов`язків. На вимогу персоналу СІЗО повідомляти своє прізвище, ім`я та по батькові, давати письмові пояснення;

- дотримуватися тиші, встановлених правил поведінки і чистоти у дворах для прогулянок;

- під час пересування за межами камери в приміщеннях і по території СІЗО тримати руки за спиною;

- дбайливо ставитися до інвентарю, обладнання та іншого майна СІЗО, дотримуватися правил пожежної безпеки;

- за призначенням персоналу СІЗО чергувати в камері.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про попереднє ув`язнення» заходи стягнення, що застосовуються до осіб, взятих під варту до осіб, взятих під варту, які порушують вимоги режиму, адміністрація місця попереднього ув`язнення може застосовувати такі заходи стягнення:

попередження або догану;

позачергове залучення до прибирання приміщення.

Особи, взяті під варту, які злісно порушують вимоги режиму, за мотивованою постановою начальника місця попереднього ув`язнення можуть бути поміщені до карцеру на строк до десяти діб, а неповнолітні - на строк до п`яти діб. Поміщення до карцеру не повинно поєднуватися з погіршенням встановлених норм харчування.

Застосовувані до взятих під варту заходи стягнення мають відповідати тяжкості і характеру провини. Не допускається застосування заходів, що навмисно завдають особам, яких тримають під вартою, фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.

Стягнення може бути накладено у строк, що не перевищує десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв`язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її завершення, але не пізніш як через шість місяців з дня вчинення проступку.

Накладене стягнення виконується негайно або не пізніше одного місяця з дня його винесення.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про попереднє ув`язнення» до персоналу місць попереднього ув`язнення належать особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України та військовослужбовці Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, а також особи, які працюють в цих установах за трудовими угодами.

Працівники місць попереднього ув`язнення в межах повноважень, наданих цим Законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймають рішення і несуть за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність, у тому числі за невиконання або неналежне виконання обов`язків, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, порушення прав осіб, взятих під варту.

Адміністрація місць попереднього ув`язнення зобов`язана:

забезпечити належну охорону та режим тримання осіб, взятих під варту;

створити особам, взятим під варту, необхідні житлово-побутові умови відповідно до встановлених норм, забезпечити їх харчуванням та медичним обслуговуванням;

створити необхідні умови для роботи слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, яка пов`язана з провадженням у кримінальній справі;

повідомити особам під час взяття їх під варту про підстави та мотиви взяття під варту, роз`яснити право на оскарження в суді підстав та мотивів взяття під варту, надати у друкованому вигляді роз`яснення положень статей 28, 29, 55, 56, 59, 62 та 63 Конституції України, статті 9 цього Закону та інших прав осіб, взятих під варту, які встановлені законом, а також забезпечити можливість реалізації інших прав осіб, взятих під варту, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, забезпечити наявність у достатній кількості текстів Конституції України, Кримінального, Кримінального процесуального, Кримінально-виконавчого, Цивільного, Цивільного процесуального кодексів України, законів України "Про попереднє ув`язнення", "Про прокуратуру", "Про міліцію", "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду", інших нормативно-правових актів, що визначають статус та повноваження правоохоронних органів, права та обов`язки осіб, що тримаються під вартою, порядок тримання під вартою, порядок відшкодування збитків, завданих неправомірними діями або бездіяльністю працівників правоохоронних органів та місць попереднього ув`язнення, а також забезпечити можливість користування особами, що тримаються під вартою, текстами зазначених нормативно-правових актів та науково-методичною літературою з цих питань.

Працівникам місця попереднього ув`язнення не дозволяється вступати в неслужбові стосунки з особами, взятими під варту, а також користуватися їх послугами.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що відповідач у встановленому порядку провів документування та перевірку фактів правопорушень та виніс постанови про накладення дисциплінарних стягнень з дотриманням встановленої чинним законодавством процедури.

Щодо застосованих відповідачем видів дисциплінарного стягнення, суд зазначає, що відповідач реалізував власні дискреційні повноваження, при цьому суд не встановив невідповідності виду дисциплінарних стягнень тяжкості виявлених правопорушень.

Також, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази щодо заохочення стосовно позивача. Позивач порушення встановленого режиму тримання допускав систематично, на заходи виховного та профілактичного впливу не реагував.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, відповідно до положень частини 2 статті 2 КАС України, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що при винесенні оскаржених постанов відповідач діяв відповідно до приписів чинного законодавства та з урахуванням фактичних обставин справи. Доводи позивача не спростовують правомірності постанов про накладення дисциплінарної відповідальності у виді догани та поміщення до карцеру.

Враховуючи викладене, у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» (04050, м. Київ, вул. Дехтярівська, 13, ) про визнання протиправними та скасування рішень - відмовити.

Рішення складене у повному обсязі та підписане 05 травня 2025 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.Б. Христофоров