Справа № 559/1017/25
Суддя: Жуковська О. Ю.
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/1017/25
Провадження № 2-а/559/33/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді Жуковської О.Ю., з участю секретаря судового засідання Окренець Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій сторін.

1.1 ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №1/156 від 10.03.2025. В обґрунтування позову вказує, 10.03.2025 постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та застосовано стягнення у виді штрафу у розмірі 34000 грн. Вважає, що дана постанова винесена незаконно, без дослідження суб`єктивної сторони правопорушення та за відсутності доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення. 26.02.2025 позивачем як керівником КЗ «Мирогощанський психоневрологічний інтернат» було отримано Розпорядження про оповіщення працівника закладу ОСОБА_2 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 28.02.2025. Позивачем 26.02.2025 було видано наказ «Про оповіщення ОСОБА_3 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 та наказ «Про увільнення ОСОБА_4 від роботи у зв`язку із викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Крім того, 26.02.2025 ОСОБА_5 подав на ім`я директора закладу заяву, в якій підтвердив отримання повістки для проходження ВЛК та оновлення даних 26.02.2025. 27.02.2025 на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 було направлено лист про вручення повістки ОСОБА_6 . 06.03.2025 позивач отримав повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення о 14:10 год. 10.03.2025, однак позивач не був повідомлений, що справа стосується саме виконання Розпорядження. У визначений час позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час складання протоколу він повідомив посадову особу ТЦК, що має додаткові документи на спростування інкримінованого його правопорушення, однак такі документи не були долучені в не були враховані під час винесення постанови. Зазначає, що Розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ним як керівником було виконано у повному обсязі та вжито всіх необхідних заходів для належного оповіщення працівника закладу та забезпечення своєчасного прибуття ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що до ТЦК було направлено лист від 27.02.2025. Тому вважає, що постанову винесено з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

1.2. Відповідач правом на подання відзиву у встановлений законом строк не скористався.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

20.03.2025 ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 31.03.2025 розгляд справи було відкладено за клопотання представника відповідача для подання відзиву на позовну заяву. Станом на 05.05.2025 відзиву та заяв по суті позову до суду не надходило.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

3.1. Судом встановлено, що ОСОБА_1 призначений на посаду директора Комунального закладу «Мирогощанський психоневрологічний інтернат» Рівненської обласної ради з 21.05.2024 до 20.05.2027 (а.с.16-20).

3.2. 10.02.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_7 було надіслано керівнику КЗ «Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю» Рівненської області Розпорядження про оповіщення військовозобов`язаних, які працюють у закладі про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 та забезпечення їх прибуття 28.02.2025 о 09:00 год. за адресою АДРЕСА_1 , а саме: старшого лейтенанта ОСОБА_2 . Також зазначено, що про результати виконання розпорядження необхідно поінформувати ІНФОРМАЦІЯ_4 до 28.02.2025 (а.с.21).

3.3. Згідно витягу з Наказу №169 від 31.12.2024 ОСОБА_2 дійсно працює у КЗ «Мирогощанський психоневрологічний інтернат» з 01.01.2025 на посаді лікаря-стоматолога за переведенням з КЗ «Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю» Рівненської обласної ради (а.с.22).

3.4. На виконання зазначеного розпорядження, 26.02.2025 директором КЗ «Мирогощанський психоневрологічний інтернат» Шамак О. було видано Наказ №36 «Про оповіщення ОСОБА_3 про його виклик до ТЦК, зобов`язано ОСОБА_8 , відповідальну за ведення військового обліку у закладі, оповістити ОСОБА_2 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 28.02.2025 та довести наказ до відома працівника (а.с.24).

3.5. Також 26.02.2025 директором КЗ «Мирогощанський психоневрологічний інтернат» Шамак О. було видано Наказ №367 «Про увільнення від роботи ОСОБА_9 у зв`язку із викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 », яким останнього увільнено від роботи 28.02.2025 у зв`язку із направленням на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду із збереженням місця роботи (а.с.25).

3.6. ОСОБА_2 був ознайомлений із наказом про оповіщення, згідно власноруч написаної заяви від 26.02.2025 ОСОБА_2 26.02.2025 отримав повістку для проходження ВЛК та оновлення даних (а.с.26).

3.7. 06.03.2025 на ім`я ОСОБА_1 було надіслано повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення о 14:00 год. 10.03.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.27).

3.8. 10.03.2025 начальником групи бронювання ІНФОРМАЦІЯ_3 капітаном ОСОБА_10 складено відносно ОСОБА_1 . Протокол №156 з мотивацією, що будучи посадовою особою не належним чином виконував передбачені законодавством обов`язки у сфері оборони та не сприяв забезпеченню ведення персонального військового обліку військовозобов`язаних у КЗ «Мирогощанський психоневрологічний інтернат», а також підготовці військовозобов`язаних до військової служби, призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, чим порушив абзац 2 та абзац 3 ч. 2 ст. 16 ЗУ «Про оборону України», абзац 5 п. 34., абзац 2 та абзац 5 п. 47 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487 та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. У протоколі повідомлено ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення: в цей же день 10.03.2025 о 16:30 год. Вказаний протокол було отримано ОСОБА_1 особисто, про що свідчить його підпис у відповідній графі. У протоколі останні вказав, що з протоколом не згідний, д о справи не було долучено пояснення ОСОБА_2 та Витяги з наказів пр. о оповіщення та про увільнення від роботи ОСОБА_2 (а.с.28-29).

3.9. Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_7 №1/156 від 10.03.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП. В мотивувальній частині постанови зазначено, що «06.03.2025 о 10:36 год. виявлено, що будучи посадовою особою, а саме директором КЗ «Мирогощанський психоневрологічний інтернат», ОСОБА_1 належним чином виконував передбачені законодавством обов`язки у сфері оборони та не сприяв забезпеченню ведення персонального військового обліку військовозобов`язаних у КЗ «Мирогощанський психоневрологічний інтернат», а також підготовці військовозобов`язаних до військової служби, призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. ІНФОРМАЦІЯ_4 було вручено під особистий підпис ОСОБА_11 26.02.2025 Розпорядження про оповіщення військовозобов`язаних, які працюють у КЗ «Мирогощанський психоневрологічний інтернат», а саме: військовозобов`язаного старшого лейтенанта ОСОБА_2 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 та забезпечення їх прибуття 28.02.2025 о 09:00 год. за адресою АДРЕСА_1 . З відповіді директора КЗ «Мирогощанський психоневрологічний інтернат» від 27.02.2025 за результатами виконання Розпорядження було встановлено, що виконання розпорядження було неналежним та формальним, оскільки із відповіддю зазначено: «вручена повістка для проходження військово-лікарської комісії - старшому лейтенанту ОСОБА_2 , 1978 року народження», проте не було надано жодних підтвердних документів про здійснення оповіщення, а саме: наказу про оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_2 , підтвердних документів про доведення наказу до відома ОСОБА_2 під особистий підпис, корінця повістки з особистим підписом ОСОБА_2 , підтвердну інформацію про здійснення оповіщення у триденний строк, а також не було забезпечено здійснення контролю за результатами оповіщення та прибуття військовозобов`язаного до ІНФОРМАЦІЯ_3 28.02.2025 та не було повідомлено поважності причин неприбуття. Своїми діями ОСОБА_1 порушив абзац 2 та абзац 3 ч. 2 ст. 16 ЗУ «Про оборону України», абзац 5п. 34., абзац 2 та абзац 5 п. 47 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487. Постановлено застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 гривень» (а.с.30-31).

IV. Норми права, які застосував суд.

Відповідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За приписами ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У постанові Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 285/1535/15-а міститься правовий висновок про те, що адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

ЗУ «Про оборону України» встановлює засади оборони України, а також повноваження органів державної влади, основні функції та завдання органів військового управління місцевих державних адміністрації, органів місцевого самоврядування, обов`язки підприємств, установ, організацій, посадових осіб, права та обов`язки громадян України у сфері оборони, а ст. 16 Закону визначено завдання підприємств, установ та організацій і обов`язки їх посадових осіб у сфері оборони.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЗУ «Про оборону України» посадові особи підприємств, установ та організацій усіх форм власності: виконують передбачені законодавством обов`язки у сфері оборони; забезпечують ведення персонального військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, сприяють їх підготовці до військової служби, призову на строкову військову службу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, створенню працівникам належних умов для виконання ними військового обов`язку згідно із законодавством, забезпечують здійснення заходів з їх військово-патріотичного виховання.

Приписи Постанови КМУ від 30.12.2022 №1487 «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів» визначають механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, органами військового управління, військовими частинами Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров1я незалежно від підпорядкування і форми власності.

Пункт 47 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів» визначає, що у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів керівники (голови) державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій зобов`язані:

видати наказ (розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, довести його до відома таких осіб під особистий підпис, а у разі виконання такими особами дистанційної, надомної роботи, у період їх тимчасової непрацездатності, перебування у відпустці або у відрядженні - рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення у частині, що стосується їх прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у визначені строки, та надіслати копію відповідних наказів (розпоряджень) та підтвердну інформацію або документи про здійснення оповіщення у триденний строк до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів;

вручити призовникам, військовозобов`язаним та резервістам повістки про явку за викликом до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу (за наявністю);

письмово повідомити з наданням витягів з наказів (розпоряджень) відповідним районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, відповідним підрозділам розвідувальних органів про осіб з числа призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які тимчасово непрацездатні, перебувають у відпустці або у відрядженні;

забезпечити здійснення контролю за результатами оповіщення та прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу.

Згідно із ч.7 ст.1 Закону №2232-ХІІ, виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

У відповідності до положень ст. 235 КУпАП Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

5.1. Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності.

5.2. В цій же справі судом встановлено, що позивача притягнуто до відповідальності з мотивацією, що ним було грубо порушено вимоги чинного законодавства, що регламентують обов`язки у сфері оборони, та формально виконано обов`язки, бо не сприяв забезпеченню ведення персонального військового обліку військовозобов`язаних у КЗ «Мирогощанський психоневрологічний інтернат», а також підготовці військовозобов`язаних до військової служби, призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Однак, дані обставини повністю спростовуються зібраними у справі доказами, зокрема, судом встановлено, що на виконання розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 про оповіщення осіб, 26.02.2025 директором КЗ «Мирогощанський психоневрологічний інтернат» Шамак О.О. було видано відповідний наказ №36 Про оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_2 , йому було вручено повістку, а також видано Наказ №37 про увільнення військовозобов`язаного від роботи 28.02.2025 у зв`язку із направленням на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, за результатами скеровано відповідь. При цьому, твердження позивача жодним чином відповідачем не спростовані, як і не надано доказів, що оповіщений працівник не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відтак, позивачем, як посадовою особою, розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 було виконано. Сам факт не надання із відповіддю на Розпорядження як додатку підтверджуючих документів, не свідчить про наявність умислу на неналежне та формальне виконання Розпорядження, адже наявні докази оповіщення військовозобов`язаного і ніхто не заперечує щодо його прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 на визначену дату та час.

5.3. Крім того, суд зазначає, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність особи. В даному випадку послідовність дій позивача щодо виконання Розпорядження Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 свідчить про відсутність умислу на вчинення інкримінованого йому правопорушення, що в свою чергу виключає наявність вини у його діях за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

5.4. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується доказами, відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність винесення постанови відносно позивача за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про скасування постанови та достатність підстав для їх задоволення із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

5.5. Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 18.03.2020 року, у справах щодо накладення адміністративного стягнення за подання позовної заяви судовий збір складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у 2025 році становить 605,60 грн.

Оскільки позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., наявні підстави для повернення останньому із державного бюджету 605,60 грн. надмірно сплаченого судового збору, а інші 605,60 грн. - стягнути із відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.77, 205, 241-246, 286, 268-271 КАС України, Закону ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», ЗУ «Про оборону України», Конституцією України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити: скасувати постанову №1/156 від 10.03.2025, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_7 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 34000 грн., а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України сплачений судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок згідно квитанції до платіжної інструкції №72528983 від 18.03.2025.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована адреса проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8

Суддя О.Ю. Жуковська