Справа № 400/4045/20
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/4045/20

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Осіпова Ю.В.,

Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу адвоката Шалару Олексія Ілліча в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «КОВБОЙ+» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 року по справі за адміністративним позовом Миколаївської обласної прокуратури до Миколаївської міської ради про протиправним та скасування рішення від 23.07.2020 № 57/3,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року керівник Миколаївської обласної прокуратури в інтересах держави звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Миколаївської міської ради, в якому позивач просив суд про визнання протиправним та скасування рішення Миколаївської міської ради від 23.07.2020 № 57/3 про затвердження проекта землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1750 кв. м. з кадастровим номером :12:009:0029, за рахунок земель комунальної власності міста (код КВЦПЗ В 03.08-«для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування), для обслуговування приміщень бару по вул.Лазурній,1/7 в Заводському районі міста Миколаєва.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду позов керівника Миколаївської обласної прокуратури до Миколаївської міської ради задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Миколаївської міської ради № 57/3 від 23.07.2020 року.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, адвокат Шалару Олексій Ілліч звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «КОВБОЙ+», поданою ним в порядку ст. 293 КАС України як особою, яка не брала участі у справі, проте суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суд при винесенні оскаржуваного рішення порушив норми матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що суд не вірно визначив коло відповідачів за даною справою, оскільки дане рішення впливає на обсяг прав та обов`язків Товариства та, відповідно, не залучив у якості відповідача по даній справі. Посилаючись на приписи ст. 120 Земельного Кодексу України апелянт стверджує, що у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. Враховуючи викладене, апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно з п.8 ч.3 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року №11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній інстанції конкретизовано в главах 1-3 розділу ІІІ КАС України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного оскарження рішень і ухвал суду в адміністративному судочинстві.

Відповідно до ч.1, 4 ст.293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Правом на апеляційне оскарження судових рішень з перевірки законності і обґрунтованості рішень та ухвал суду першої інстанції, наділені, зокрема: особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки. Зазначені особи можуть подати апеляційну скаргу, якщо рішенням суду безпосередньо вирішено питання про їх права або про їх обов`язки. Тобто, особи, які не брали участі у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку лише ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють або припиняють права або обов`язки цих осіб.

Вказані норми процесуального закону встановлюють порядок та спосіб апеляційного оскарження судового рішення, який можливий у тому разі, коли суд вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Суд апеляційної інстанції може захистити право особи, яка не брала участі у справі, лише у разі якщо суд першої інстанції вирішив питання про її права та обов`язки. Відсутність хоча б однієї з умов надання судового захисту суб`єктивного права виключає можливість задоволення матеріально-правових вимог особи. Інше б суперечило основному завданню цивільного судочинства, - захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На стадії апеляційного провадження, під час якої вирішується питання про можливість прийняття апеляційної скарги особи, що не брала участі у справі, та яка вважає, що ухваленим рішенням порушені її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, суд апеляційної інстанції установлює, чи дійсно мало місце порушення таких прав, свобод, інтересів та обов`язків у зв`язку із ухваленим рішенням, та в залежності від установленого вчиняє відповідні процесуальні дії.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно.

Системний аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції.

Колегія суддів враховує висновки Верховного Суду щодо застування норм права, які містяться у постанові від 19.02.2021 у справі №823/1970/16, згідно з якими особа, набуваючи статусу апелянта у справі, до участі у якій не була залучена, повинна мати не просто певний обсяг прав, свобод та інтересів, що зачіпаються тим чи іншим способом при прийнятті судового рішення, а питання про захист чи відмову у захисті прав, свобод чи інтересів саме цієї особи має бути вирішено судом безпосередньо.

Як зауважено Верховним Судом у постанові від 30.06.2021 у справі №465/79/18 для вирішення питання про порушення прав чи інтересів особи, яка не брала участі у справі, суд має з`ясувати, чи виникли у зв`язку з прийняттям судового рішення у цієї особи нові права чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому.

При цьому, Верховний Суд у вищевказаній постанові підкреслив, що перевірка права особи на звернення до суду з апеляційною скаргою передує розгляду питання щодо правомірності рішення, котре оскаржується (розгляду по суті). Встановлення обставин, що свідчать про відсутність підстав для апеляційного оскарження, а отже і права на звернення до суду з апеляційною скаргою, є перешкодою для розгляду скарги по суті. Законність судового рішення може бути перевірено за скаргою належної особи.

Такий підхід повністю узгоджується з принципом верховенства права і такою його складовою як правова визначеність. Безпідставний перегляд призводить до порушення принципу правової визначеності (res judicata).

З матеріалів справи вбачається, що предметом оскарження у межах даної справи було рішення Миколаївської міської ради від 23.07.2020 № 57/3 про затвердження проекта землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1750 кв. м. з кадастровим номером :12:009:0029, за рахунок земель комунальної власності міста (код КВЦПЗ В 03.08-«для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування), для обслуговування приміщень бару по вул.Лазурній,1/7 в Заводському районі міста Миколаєва.

В матеріалах справи наявний договір купівлі-продажу від 01.09.2020 року та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з яких вбачається, що об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 01, а саме нежитлові приміщення бару по вул.Лазурній,1/7 в Заводському районі міста Миколаєва належать Товариству з обмеженою відповідальністю «КОВБОЙ+» на праві приватної власності.

Водночас, даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджено, що нежитлові приміщення бару розташовані на земельній ділянці площею 0,0462 га з кадастровим номером :06:003:0006; цільове призначення: В.03.08; вид використання: для обслуговування нежитлових приміщень бару.

Зазначена земельна ділянка площею 0,0462 га , на підставі договору оренди землі від 06.06.2017 №11401, перебувала в оренді попереднього власника нежитлових приміщень бару - ОСОБА_1 . Строк дії договору до 06.06.2027.

У зв`язку з відчуженням зазначених приміщень на користь Товариству з обмеженою відповідальністю «КОВБОЙ+», 11.10.2021 державним реєстратором Радсадівської сільської ради Пономарьовою А.В. змінено сторону договору оренди з ОСОБА_1 на ТОВ «КОВБОЙ+».

Вказане свідчить, що в оренді ТОВ «КОВБОЙ+» перебуває земельна ділянка, з тією ж площею, конфігурацією, координатами, цільовим призначенням, що і у попереднього користувача - ОСОБА_1 , та, відповідно, її площа є достатньою для обслуговування нежитлових приміщень бару по вул. Лазурній, 1/7.

Натомість, оскаржуване рішення Миколаївської міської ради від 23.07.2020 №57/3 стосувалось іншої земельної ділянки площею 1750 кв. м з кадастровим номером :12:009:0029, яка належить до земель комунальної власності та не перебувала у користуванні жодної фізичної та/або юридичної особи, у тому числі і ТОВ «КОВБОЙ+».

Відповідно до наявних у матеріалах справи кадастрового плану та плану відведення, земельна ділянка з кадастровим номером :12:009:0029 є вільною від будь-яких будівель та споруд, а земельна ділянка з кадастровим номером :06:003:0006, яка перебуває в оренді ТОВ «КОВБОЙ+», є суміжною до неї.

Враховуючи викладене, оскільки на земельній ділянці із кадастровим номером :12:009:0029 не знаходиться нерухоме майно апелянта, а вказана ділянка перебуває у комунальній власності, набути право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :12:009:0029 могла будь яка фізична або юридична особа, яка запропонувала найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів.

За таких обставин, доводи апелянта про протиправність його не залучення судом першої інстанції до участі у справі, так і його твердження про порушення оскаржуваним рішенням суду першої інстанції його прав, свобод та інтересів не знаходять свого підтвердження.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 року не порушено права, свободи чи інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «КОВБОЙ+», а тому підстави для апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції цією особою відсутні.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 305 КАС України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність закриття апеляційного провадження у вказаній справі за апеляційною скаргою адвоката Шалару Олексія Ілліча в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «КОВБОЙ+» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 305, 310, 315, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Шалару Олексія Ілліча в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «КОВБОЙ+» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 року по справі за адміністративним позовом Миколаївської обласної прокуратури до Миколаївської міської ради про протиправним та скасування рішення від 23.07.2020 № 57/3 закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко