Справа № 120/4483/21-а
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

05 травня 2025 р. Справа № 120/4483/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши в письмовому проваджені заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 08.07.2021 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 01.03.2021 згідно з "Порядком призначення та виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 № 418 (в редакції постанови КМУ від 09.08.2005 №713) без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум пенсії.

12.06.2023 позивач звернувся із заявою про встановлення судового контролю в порядку ст. ст. 382, 383 КАС України.

Ухвалою суду від 01.08.2023 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю та подання суб`єктом владних повноважень звіту на виконання рішення суду.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 01.08.2023 скасовано. Прийнято нову постанову, якою заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в строк 30 днів з моменту отримання даної постанови, подати до Вінницького окружного адміністративного суду звіт про повне та належне виконання постанови суду від 08.07.2021 по справі №120/4483/21-а.

07.11.2023 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подало звіт про виконання судового рішення від 08.07.2021 у справі №120/4483/21-а.

Ухвалою від 28.11.2023 відмовлено у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 07.11.2023 та встановлено новий строк для подання звіту протягом тридцяти днів.

06.03.2024 представник Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подав звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою суду від 10.04.2024 відмовлено у прийнятті звіту ГУ ПФУ у Вінницькій області від 06.03.2024 та встановлено новий строк для подання звіту терміном у 30 днів.

13.06.2024 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подало новий звіт про виконання рішення суду від 08.07.2021.

Ухвалою суду від 29.07.2024 звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 13.06.2024 про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.07.2021 у справі №120/4483/21-а визнано таким, що не підтверджує виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії. Накладено на керівника Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області ОСОБА_2 штраф у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб у розмірі 60 560, 00 грн. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подати до суду звіт про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.07.2021 у справі №120/4483/21-а протягом 30 днів з дати отримання копії цієї ухвали.

04.10.2024 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подало новий звіт про виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 25.11.2024 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 04.10.2024 про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.07.2021 у справі №120/4483/21-а. Дана ухвала залишена без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2025.

В ухвалі від 25.11.2024 суд виснував, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.07.2021 відповідач виконав та здійснив перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01.03.2021 згідно з "Порядком призначення та виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 № 418 (в редакції постанови КМУ від 09.08.2005 №713) без обмеження її максимальним розміром.

Колегія суддів Сьомого апеляційного адміністративного суду у постанові від 21.01.2025 по справі №120/4483/21-а зазначила, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем доведено, що рішення суду у цій справі є виконаним, а отже, звіт підлягає прийняттю.

21.03.2025 на адресу суду вкотре надійшла заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням вищевказаного рішення суду в порядку визначеному статтею 382 КАС України шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення. Заява обґрунтовується тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області на виконання рішення суду додатково донараховано кошти в сумі 378578,81 грн., однак до теперішнього часу не виплачені. Відтак, позивач вважає, що рішення суду у справі № 120/4483/21-а відповідачем у повному обсязі не виконане.

Крім того, позивач просить, відповідно до ч. 9 ст. 382-3 КАС України розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення, зважаючи, що відповідно до ч. 3 ст. 378 КАСУ - невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат… протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення, стягнути з Головного управління 378 578,81 грн. невиплаченої пенсії з березня 2021 р. до травня 2024 р. включно та частину недоплаченої пенсії з 01.03.2025 одним платежем з коштів Пенсійного фонду України.

Ухвалою суду від 03.04.2025 вказану заяву прийнято до розгляду та вирішено здійснити її розгляд в порядку письмового провадження. Даною ухвалою також встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області 5-денний строк для подання письмових пояснень щодо поданої заяви.

У встановлений судом строк відповідачем подано пояснення та заперечення на заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в яких він зазначає про повне виконання такого рішення в межах покладених повноважень.

Зокрема вказує, що на виконання рішення суду Головним управлінням перераховано розмір пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01.03.2021 року. Розмір пенсії позивача з 01.03.2021 склав 26846,49 грн, з 01.03.2022 - 32458,75 грн, з 01.03.2023 - 34388,10 грн, з 01.03.2024 становить 40397,08 грн. Зміни в розмірі пенсії розрахованої на виконання рішення суду здійснювались Головним управлінням з урахуванням правових висновків, викладених судами першої та апеляційної інстанцій в межах цієї адміністративної справи впродовж 2021-2024 років, в тому числі і з урахуванням ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 29.07.2024.

На виконання зазначеної ухвали суду, Головним управлінням перераховано пенсійну виплату позивача з 01.03.2024, про що 04.10.2024 подано звіт про виконання судового рішення у вказаній справі. Вказаний звіт, Вінницьким окружним адміністративним судом був прийнятий відповідно до ухвали від 25.11.2025, яка залишена в силі постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду 21.01.2025. При цьому, судами було досліджено всі обставини справи, враховано факти, документи, доводи та докази Головного управління про виконання судового рішення в тому числі і щодо виплати заборгованості сумі 378578,81 грн.

Вказане є підставою для відмови позивачу в задоволенні вимоги щодо зміни способу і порядку виконання рішення суду у цій справі, шляхом стягнення з Головного управління заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду в сумі 378578,81 грн.

Пенсійний орган зауважує, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду виконано в повному обсязі, про що свідчить ухвала від 25.11.2024 про прийняття звіту Головного управління у цій справі, та підтверджено висновками Сьомого апеляційного адміністративного суду, викладеними у постанові від 21.01.2025. Тому, відсутні підстави для подання звіту як того просить позивач та накладення штрафу на керівника Головного управління.

11.04.2025 позивачем подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Враховуючи положення КАС України, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви позивача в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2-4 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Такі ж вимоги передбачені статтею 14 КАС України.

Крім того, згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

В абзаці 3 пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 № 5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Також у Рішенні від 26.06.2013 Конституційний Суд України врахував практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України", заява № 60750/00, зазначив, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачений статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

В пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 № 2-р(II)/2019, на підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку, Конституційний Суд України вказав на те, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Тому обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено відповідний обов`язок.

Це означає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Одним із способів судового контролю за виконанням судового рішення є зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (частина 2 статті 382-1 КАС України).

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини 5 статті 382-1 цього Кодексу (частина 1 статті 382-3 КАС України).

Таким чином, аналіз вищевказаних положень ст.ст. 382, 382-1 КАС України свідчить про те, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які б свідчили про ухиляння відповідача від виконання судового рішення чи/або відсутність у нього наміру його виконувати.

Як уже наголошувалося судом вище, рішенням суду у цій справі від 08.07.2021, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 01.03.2021 згідно з "Порядком призначення та виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 № 418 (в редакції постанови КМУ від 09.08.2005 №713) без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум пенсії.

Таким чином, спір, що був предметом розгляду у цій справі, стосувався тільки правовідносин, пов`язаних із нарахуванням та виплатою пенсії без обмеження її максимальним розміром, і в цій частині спір вирішений на користь позивача.

З матеріалів справи слідує, що на виконання вказаного рішення суду відповідачем здійснюється виплата пенсії позивачу без її обмеження максимальним розміром, що підтверджується протоколами про перерахунок пенсії за 2021, 2022, 2023 та 2024 роки, які містять ся в матеріалах справи.

Так, зі змісту таких протоколів слідує, що розмір пенсії позивача з 01.03.2021 склав 26846,49 грн, з 01.03.2022 - 32458,75 грн, з 01.03.2023 - 34388,10 грн та з 01.03.2024 - 40397,08 грн.

Згідно доказів, наданих позивачем та які містяться в матеріалах справи, встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію без обмеження її максимальним розміром в сумі 40397,08 грн. Вказане ним не заперечується та підтверджується протоколом перерахунку пенсії станом на 26.02.2025.

Відтак, рішення суду в зобов`язальній частині виконано.

Суд акцентує увагу, що у цій справі надавалась оцінка наявності підстав для виплати пенсії без обмеження максимальним розміром.

При цьому, не досліджувалось питання як щодо, власне, конкретного визначення суми коштів до виплати позивачу, та не було предметом спору. Початковий період для дій щодо виплати визначений, а кінцевий на момент розгляду справи - ні, що унеможливлювало здійснення розрахунку.

Суд зауважує, що у цій справі позивач не погоджувався лише із обмеженням його пенсії максимальним розміром, жодних вимог стосовно того, яка сума коштів належить йому до виплати заявлено не було.

Щодо стягнення з Головного управління коштів в сумі 378 578,81 грн, то суд зауважує, що позивач фактично хоче змінити та розширити резолютивну частину рішення від 08.07.2021, змінити рішення суду по суті та спосіб захисту, що є неможливим, оскільки таке судове рішення є незмінним.

При цьому, позивачем не заперечується, що рішення суду в частині перерахунку розміру пенсії виконане відповідачем в повному обсязі.

З вищевикладеного слідує, що задоволення поданої позивачем заява в цій частині, фактично призведе до зміни суті резолютивної частини зазначеного рішення суду.

Крім того, позивач уже подавав заяву про встановлення судового контролю у справі № 120/4483/21-а.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 25.11.2024 прийнято поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області звіт від 04.10.2024 про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.07.2021 у справі №120/4483/21-а.

Ухвала Вінницького окружного адміністративного суду від 25.11.2024, з якою погодився суд апеляційної інстанції, набрала законної сили на підставі постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2025.

Так, в ухвалі від 25.11.2024 Вінницький окружний адміністративний суд дійшов висновку, з яким погодилася і колегія суддів Сьомого апеляційного адміністративного суду у постанові від 21.01.2025, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.07.2021 відповідач виконав та здійснив перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01.03.2021 згідно з "Порядком призначення та виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 № 418 (в редакції постанови КМУ від 09.08.2005 №713) без обмеження її максимальним розміром. Відтак, відповідачем доведено, що рішення суду у цій справі є виконаним, а отже, звіт підлягає прийняттю.

Отже, судом вже вчинені необхідні дії для забезпечення виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.07.2021 року, передбачені статтею 382 КАС України.

Положеннями КАС України не передбачено можливість повторного звернення із заявою про встановлення судового контролю у разі постановлення раніше ухвал про встановлення судового контролю.

Також, приписами КАС України не передбачено обов`язку суду зобов`язувати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, повторно подати звіт про виконання судового рішення після постановлення ухвали про прийняття звіту про виконання рішення суду, яка набрала законної сили.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.07.2021 року.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 382-3 КАС України у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Суд розглядає питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення за правилами статті 378 цього Кодексу (ч. 9 ст. 382-3 КАС України).

Разом з тим, враховуючи вищевикладене, а також те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.07.2021 року, відсутні підстави для розгляду питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 382 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю від 21.03.2025 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна