Справа № 607/8286/25
Суддя: Дзюбановський Ю. І.
Дата ухвалення: 2025-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.05.2025 Справа №607/8286/25 Провадження №2-а/607/400/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Дзюбановського Ю.І.

при секретарі судового засідання: Канюці Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі в порядку спрощеного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови серії ЕНА №4376915 від 28.03.2025 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідачів Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серія ЕНА №4376915 від 28.03.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу, а адміністративну справу відносно нього закрити.

У заявленому адміністративному позові позивач в його обґрунтування посилається на те, що згідно оскаржуваної постанови на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. за порушення п. 19.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Однак вважає, що постанова винесена без повного і всебічного з`ясування обставин справи, оскільки він жодного адміністративного правопорушення не вчиняв. Так, 28.03.2025 приблизно 20 год 50 хв, під час руху в межах міста Тернопіль по вулиці Микулинецька, на його транспортному засобі «Renault Meganе», реєстраційний номер НОМЕР_1 , почала блимати лампочка ближнього світла, хоча на панелі приборів горіли відповідні покажчики, тому він зменшив швидкість, увімкнув габаритні вогні, протитуманні фари і почав рухатися до найближчого місця безпечного паркінгу для усунення проблеми зі світлом до стоянки сервісного центру «ТерКо Авто Центр», що за адресою: м. Тернопіль, вул. Микулинецька, 116 Б. На думку ОСОБА_1 , його дії не створили жодних підстав для небезпеки чи перешкоди для руху, які загрожували життю або здоров`ю громадян та/або завдавання матеріальних збитків. По дорозі до стоянки сервісного центру «ТерКо Авто Центр», його транспортний засіб був зупинений працівниками патрульної поліції. Під час розмови з працівником патрульної поліції, він намагався пояснити такі вимушені його дії. Крім того, просив поліцейського здійснити супровід його транспортного засобу до сервісного центру, який знаходився далі за напрямком, щоб залишити на стоянці транспортний засіб, проте працівник патрульної поліції звернення проігнорував та не розібравшись в ситуації, склав відносно нього постанову про вчинення адміністративного правопорушення. З огляду на викладене, позивач просить суд позов задовольнити.

02 травня 2025 року на адресу суду надійшов письмовий відзив від представника відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Дживри С., в якому проти заявленого адміністративного позову заперечує, просить відмовити у його задоволені, посилаючись на те, що твердження позивача, які викладені в позовній заяві не знаходять свого підтвердження та в повній мірі спростовуються наявними по справі доказами, мають на меті уникнення адміністративної відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення. Зазначено, що під час патрулювання 28 березня 2025 року на відповідача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн за порушення п. 19.1 (а) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до постанови про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_1 28 березня 2025 року о 20 год 50 хв керував автомобілем «Renault Meganе» без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби. Факт правопорушення зафіксовано на відеозапис з нагрудної камери №474367, де чітко зафіксовано, що позивач рухався транспортним засобом, у якого не ввімкнено ближнє світло фар в темну пору доби. На підставі вищевикладеного, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення є доведеним. Відеозаписом з нагрудної камери поліцейського зафіксовано, що позивачу після зупинки роз`яснено причину зупинки та суть вчиненого ним адміністративного правопорушення. На місці зупинки позивач надав пояснення, що вимкнув фари, оскільки одна фара не працювала і тому він зменшив швидкість, увімкнув габаритні вогні, протитуманні фари і почав рухатися до найближчого місця безпечного паркінгу для усунення проблеми зі світлом до стоянки сервісного центру. Після чого, інспекторами повідомлено позивача про розгляд адміністративної справи по факту вчиненого правопорушення. Поліцейськими позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, положення статей 307, 308 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі статтями 287, 289 КУпАП, що підтверджується відеозаписом. Після ознайомлення з положеннями вищезазначених статей, жодних клопотань з сторони позивача не находило. Постанова винесена на місці з дотриманням норм ст.ст. 283, 251, 252 КУпАП. Позивача після розгляду справи ознайомлено з змістом постанови, після чого запропоновано отримати копію постанови, про що поставити підпис у відповідній графі. На підставі наведеного представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову через його безпідставність.

Ухвалою суду від 24 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.03.2025 поліцейським УПП в Тернопільській області ДПП Стефанишиним І.В. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4376915, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 28.03.2025 о 20 год 50 хв в межах міста Тернопіль по вулиці Микулинецька, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Meganе», реєстраційний номер НОМЕР_1 , без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив вимоги п. 19.1 (а) ПДР України, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З відеозапису з нагрудної камери патрульної поліції, який міститься на диску, долученому представником відповідача до свого відзиву вбачається, що позивач по справі - водій ОСОБА_1 28 березня 2025 року о 20 год 50 хв в м. Тернопіль по вулиці Микулинецька, керував транспортним засобом «Renault Meganе», реєстраційний номер НОМЕР_1 , без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби.

Підпунктом «а» пункту 19.1 Правил дорожнього руху визначено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, на всіх механічних транспортних засобах повинні бути ввімкнені фари ближнього (дальнього) світла.

Тобто, вказані матеріали відеофіксації доводять факт вчинення правопорушення позивачем та спростовують наведені в адміністративному позові доводи позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП, передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами 1-3 статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, в тому числі, частиною 2 статті 122 КУпАП.

Крім цього, твердження позивача про те, що він керував транспортним засобом із вимкнутим ближнім світлом фар в темну пору доби зумовлено тим, що під час руху почала блимати лампочка ближнього світла, тому зменшив швидкість, увімкнув габаритні вогні, протитуманні фари і почав рухатися до найближчого сервісного центу для усунення проблеми зі світлом не знайшли свого підтвердження. Зокрема, із відеозапису вбачається, що по даному факту ОСОБА_1 надав пояснення, з яких вбачається, що оскільки в нього не працювала одна фара, тому він вимкнув дві фари та продовжував рух із включеними габаритними вогнями та протитуманними фарами.

Однак суд відхиляє вказані доводи позивача, так як позивач порушив вимоги п. 19.1 (а) ПДР України, а саме не увімкнув ближнє світло фар в темну пору доби, а не порушив вимоги п. 31.4.3 ПДР України, тобто експлуатацію транспортного засобу із технічними несправностями, в результаті яких водій повинен був вжити заходів для усунення несправності автомобіля та слідкувати до найближчого СТО.

Приймаючи рішення, суд враховує, що визначений правовою нормою ст. 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про залишення рішення суб`єкта владних повноважень УПП в Тернопільській області ДПП без змін, а заявленого позову ОСОБА_1 без задоволення.

Враховуючи вищенаведене та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до переконання, що підстав для задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 не має, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4376915 від 28.03.2025 винесена у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Згідно зі ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатила судовий збір у сумі 605,60 грн. Ураховуючи, що суд дійшов висновку про відмову у позові судові витрати у виді судового збору слід покласти на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 251, 258, 289, 293 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови серії ЕНА №4376915 від 28.03.2025 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП відмовити.

Судові витрати у виді судового збору у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок покласти на позивача ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач 1: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, м. Тернопіль вул. Котляревського, 24, .

Рішення суду складено 02 травня 2025 року.

Головуючий суддяЮ. І. Дзюбановський