Справа № 705/5788/24
Суддя: Єщенко О. І.
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №705/5788/24
2-а/705/18/25 РІШЕННЯ
05 травня 2025 року м.Умань
Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови № 96 про накладення адміністративного стягнення від 30 серпня 2024 року,
Позивч ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови № 96 про накладення адміністративного стягнення від 30 серпня 2024 року, в якому просить скасувати постанову № 96 від 30.08.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити провадження у справі.
Із зазначеною постановою № 96 від 30.08.2024 позивач не погоджується, свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, не визнає, вважає постанову незаконною, необгрунтованою, прийнятою з порушенням вимог чинного законодавства та такою, що підлягає скасуванню, оскільки дії щодо відмови в отриманні повістки самі по собі не утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. В даному випадку позивач мав обов?язок прибути до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, зокрема у строк, що вказаний у повістці. При цьому, норми чинного законодавства не містять обов`язку громадян України отримувати відповідні повістки територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Факт відмови від отримання повістки не створює склад правопорушення, зокрема у частині явки у визначений строк до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, тому притягнення його до адміністративної відповідальності вважає неправомірним. Крім того, розгляд справи відбувався без його участі, винесена постанова не містить доказів на підтвердження факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, тому у даному позові позивач просить її скасувати та закрити провадження у справі.
Ухвалою судді від 13.12.2024 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.
Дослідивши подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Як встановлено судом, оскаржувана постанова від 30.08.2024 була отримана позивачем 25.09.2024, що підтверджується трекінгом відправлення рекомендованого листа Укрпошти, а з даним позов останній звернувся до суду 07.10.2024 за допомогою засобів поштового зв`язку, тобто в межах 10-ти денного строку (з урахуванням вихідних днів), визначеного для оскарження постанови суб`єкта владних повноважень.
Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне поновити позивачу строк на подання даного позову.
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 19.08.2024 в ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 96, в якому зазначено, що з 12.08.2024 проводиться звірка відділенням бронювання та військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 та ТОВ «Компанія М-ТЕЛ», в ході якої її директор ОСОБА_3 отримав поіменний список з направленнями на проходження медичного огляду на всіх військовозобов`язаних чоловіків з числа працівників ТОВ «Компанія М-ТЕЛ», для вручення їх під особистий підпис. 16.08.2024 ОСОБА_1 , який працював на посаді головного інженера ТОВ «Компанія М-ТЕЛ», відмовився отримувати направлення на прожодження медичного огляду від директора товариства та написав заяву, в якій просив звільнити 19.08.2024 його за згодою сторін.
19.08.2024, близько 14.00 год., у приміщенні ТОВ «Компанія М-ТЕЛ», за участю працівників поліції та військовослужбовців групи оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянину ОСОБА_1 було запропоновано отримати повістку № 4/1909 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , кабінет № 4/1 на 16.00 год. 19.08.2024 з метою проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, проте, ОСОБА_1 відмовився її отримувати, зазначаючи при цьому, що він не є громадянином України, відмовився надати для ознайомлення облікові документи. Особу громадянина ОСОБА_1 було встановлено під час звірки військово-облікових даних, проведеної по офіційно працевлаштованим працівникам ТОВ «Компанія М-ТЕЛ» за копіями документів, наданих директором ОСОБА_3 . У подальшому, у присутності двох свідків було складено акт про відмову військовозобов`язаного ОСОБА_1 від отримання повістки № 4/1909 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 19.08.2024 на 16.00 год з метою проходження медичного огляду для визначення придатності до військовох служби, із вказаним актом ОСОБА_1 ознайомлюватися відмовився та його примірник не отримав.
У ході вручення повістки № 4/1909 від 19.08.2024 та складання акту про відмову її отримання проводилася відео фіксація даної події працівниками полії та військовослужбовцями групи оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яких зафіксовано неодноразове попередження про відповідальність в разі його не прибуття за викликом та подальшому складанні адміністративних матеріалів за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
19.08.2024 о 16.00 год. військовозобов`язаний ОСОБА_1 не прибув за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , причини своєї неявки не повідомив, чим порушив вимоги ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», пп. 2) п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022, Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 та № 69/2022 від 24.02.2022.
Копію протоколу про адміністративне правопорушення супровідним листом від 21.08.2024 за вих. № 2/1264 та додатковим роз`ясненням прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, було направлено ОСОБА_1 для надання ним пояснень та підтвердження неприбуття за повісткою 19.08.2024.
ОСОБА_1 було повідомлено про розгляд адміністративних матеріалів відносно нього о 15.00 год 30.08.2024 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 в кабінеті № 13 за адресою: АДРЕСА_1 , проте за викликом на вказаний день та час він не з?явився, у зв`язку з чим постанова була винесена у його відсутність.
Частиною 3 статті 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинені в особливий період.
Згідно зі статтею 1 ЗУ «Про оборону України» особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Згідно з Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України № 2105-ІХ від 24.02.2022, оголошується та проводить загальна мобілізація (в подальшому Указами Президента воєнний стан та строк загальної мобілізації було неодноразово продовжено та така триває по даний час).
Таким чином, з 24.02.2022 року в Україні діє особливий період.
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ч. 2 ст. 235 КУпАП).
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно із ч. 5 ст. ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.
Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів.
Направлення на медичний огляд ВЛК, видане військовослужбовцю, обов`язкове до виконання.
Аналізуючи вищенаведені норми, встановлено, що відмова від проходження ВЛК суперечить чинному законодавству, адже Наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 чітко регламентований прямий обов`язок проходити ВЛК з метою якісного проведення призову громадян на військову службу за станом здоров`я та неможливість відмовитися від проходження ВЛК.
Таким чином, суд виходить з того, що проходження ВЛК є не правом, а обов`язком військовозобов`язаного, таке повинно здійснюватися у встановлений строк та безумовно.
Як встановлено в ході розгляду справи, ОСОБА_1 відмовився від отримання Повістки № 4/1909, в якій чітко було зазначено, що йому необхідно з?явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 в кабінет № 4/1 по АДРЕСА_1 19.08.2024 о 16.00 год. з метою проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, що підтверджується наданим Актом від 19.08.2024. Вказане свідчить, що Протокол № 96 про адміністративне правопорушення від 19.08.2024 винесено правомірно.
Листом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 за вих. № 2/1264 від 21.08.2024 ОСОБА_1 було повідомлено про те, що відносно нього 19.08.2024 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у зв`язку із неприбуттям до ІНФОРМАЦІЯ_2 19.08.2024 о 16.00 год. з метою проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, причини неявки не повідомлені. Запропоновано надати зауваження, доповнення до зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення. Також запропоновано прибути 30.08.2024 на 15.00 год. в ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 , для розгляду адміністративної справи, щодо вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та притягнення його до адміністративної відповідальності. Запропоновано надати пояснення причин його неявки до ІНФОРМАЦІЯ_2 19.08.2024 о 16.00 год. та надати підтвердження (докази) поважних причин неявки.
Відповідно до чинного законодавства, яке діє на території України під час особливого періоду, відмовитись від повістки без будь-яких негативних юридичних наслідків може категорія осіб, яка була виключена з військового обліку. Оскільки такі особи від моменту виключення з обліку не мають жодного юридичного та правового зв`язку з ТЦК.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно з відомостями АІТС «Оберіг» Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 перебуває на обліку військовозобов`язаних з 01.12.1997.
Крім того, відмовитися від повістки можна за умов: якщо в документі вказані неправильні дані одержувача (повістка може бути адресована комусь іншому); повістку вручає не уповноважена на це особа; на повістці немає печатки ТЦК/підпису його керівника.
Із наданих відповідачем доказів вбачається, що повістка, яка була запропонована для вручення ОСОБА_1 , відповідала вищевказаним вимогам.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , як військовозобов?язана особа, не надав підтвердження уповноваженим особам ІНФОРМАЦІЯ_2 проходження ним військово-лікарської комісії чи оновлення його військово-облікових даних.
Якщо ж військово-облікові дані не оновлені, то підстав для відмови від отримання повістки немає. Така відмова від повістки трактується як порушення правил військового обліку та законодавства про мобілізацію.
Згідно з підпунктом 1 пункту 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик є: у разі вручення повістки особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки, а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.
Тобто, у випадку відмови військовозобов`язаного від повістки такий факт однозначно фіксується з боку представників ТЦК та СП; складається відповідний акт про відмову від повістки. У такому акті військовозобов`язаний може зазначити причини відмови від повістки та підписатись. Якщо ж військовозобов`язаний відмовляється також підписувати акт та не бажає зазначати у ньому будь-що, то такий акт підписується свідками відмови від отримання повістки.
Саме акт про відмову від повістки є підтвердженням такої відмови та підставою для того, щоб настали наслідки, які пов?язані з відмовою від повістки.
Відповідальність за відмову від вручення повістки несе військовозобов?язана особа, яка відмовилася від її отримання, а притягнення до відповідальності здійснює ТЦК та СП шляхом винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 19.08.2024 від отримання повістки з метою проходження військово-лікарської комісії, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 було дотримано вимог чинного законодавства та процедури оформлення відповідних документів.
Відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови будо дотримано вимог чинного законодавства, в тому числі Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ № 560 від 16.05.2024.
Відтак, встановлені в ході розгляду обставини в повній мірі спростовують будь-які доводи щодо порушення процесуальних прав ОСОБА_1 при здійсненні відносно нього провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 201-1 КУпАП.
За наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанови необхідно відмовити.
Керуючись ст. 72-77, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд
Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення № 96 від 30.08.2024.
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови № 96 про накладення адміністративного стягнення від 30 серпня 2024 року відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.І. Єщенко