Справа № 626/3965/24
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2025 року № 626/3965/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України про визнання недійсним контракту, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду з Красноградського районного суду Харківської області було передано справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд визнати недійсним контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України, укладеного 24.04.2023 року між позивачем та Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України, укладеного 24.04.2023 року між позивачем та Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 , на думку позивача, є недійсним.

Відповідач, Військова частина НОМЕР_1 , подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2025 залучено по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання недійсним контракту в якості відповідача Міністерство оборони України (, просп. Повітряних Сил, буд. 6, м. Київ, 03049).

Відзив на позовну заяву від Міністерства оборони України до суду не надійшов.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Міністерством оборони України в особі Командира військової частини НОМЕР_1 з одного боку та військовослужбовцем ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладено Контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах Украйни на посадах осіб рядового складу.

Вважаючи вищевказаний контракт недійсним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регулюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з абз.4 ч. 4 ст. 4 цього Закону одним із видів військової служби є військова служба за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського складу.

Згідно частини 4 статті 19 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» форма, порядок і правила укладення контракту, припинення (розірвання) контракту та наслідки припинення (розірвання) контракту визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України та нормативно-правовими актами Міністерства оборони України та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, якщо інше не передбачено законом.

Порядок та умови укладання контракту, прийняття на військову службу за контрактом та її проходження регулюються, зокрема, Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 та Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.05.2009 за № 438/16454.

Абзацом 1 п. 15 вказаного Положення встановлено, що з громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладаються: контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - контракт про проходження військової служби) - письмова угода, що укладається між громадянином і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби.

Згідно з абз.7 п. 18 Положення контракт про проходження військової служби укладається: з військовослужбовцями, які приймаються на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану, - до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію.

Пунктом 26 Положення передбачено, що контракт укладається у двох примірниках, підписується сторонами контракту. Підпис посадової особи скріплюється відповідною гербовою печаткою. Один примірник контракту зберігається в особовій справі військовослужбовця, другий - у військовослужбовця. Контракт про проходження військової служби є підставою для видання відповідного наказу по особовому складу про зарахування особи до списків особового складу Збройних Сил України та призначення її на відповідну посаду чи продовження військової служби.

Відповідно до п.2.16 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року №170 перед прийняттям на військову службу за контрактом та (або) призначенням на посаду особа подає до органу, який відповідає за організацію проведення спеціальної перевірки, такі документи: письмову згоду на проведення спеціальної перевірки; автобіографію в рукописному і друкованому примірниках; копію паспорта громадянина України; копії документів про освіту, вчені звання, наукові ступені; декларацію про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за минулий рік; медичну довідку про стан здоров`я за формою, затвердженою Міністерством охорони здоров`я України, щодо перебування на обліку в психоневрологічних або наркологічних закладах охорони здоров`я; копію військового квитка або посвідчення особи військовослужбовця (для військовослужбовців або військовозобов`язаних); довідку про допуск до державної таємниці (у разі його наявності).

Відповідно до пункту 2.20 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року №170 за результатом відбору до проходження військової служби за контрактом кандидати з особовими справами та приписами військових комісаріатів направляються до військових частин.

У військових частинах стосовно кандидатів проводяться, зокрема, такі заходи: оформлення контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

При успішних результатах відбору командир військової частини укладає з громадянами контракт про проходження військової служби та призначає на відповідні військові посади, про що видається наказ по особовому складу.

Так, 25.03.2023 року ОСОБА_1 добровільно звернувся до Командування військової частини НОМЕР_1 , з рапортам про укладання контракту, строком до оголошення рішення про демобілізацію.

Міністерством оборони України в особі Командира військової частини НОМЕР_1 з одного боку та військовослужбовцем ОСОБА_1 укладено Контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах Украйни на посадах осіб рядового складу.

Згідно вказаного контракту позивач добровільно взяв на себе зобов`язання зокрема щодо проходження військової служби в Збройних Силах України протягом строку дії Контракту, на всій території України або за її межами в порядку, визначеному законодавством, а в разі настання особливого періоду - і понад встановлений строк Контракту відповідно до вимог, визначених пунктом 2 частини дев`ятої статті 23 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Укладений контракт є строковим та укладався відповідно до строків, установлених законодавством, за погодженням сторін до оголошення рішення про демобілізацію.

Позивачем не заперечувалось, що він особисто та добровільно уклав вказаний контракт і особисто підписав його.

При цьому, позивач посилався на те, що на момент підписання контракту його паспорт був нечинним. Вказано, що у контракті вказано паспорт, який видано 13 жовтня 2021 року, тоді як фактично його було видано 13 жовтня 2017 року.

Суд зауважує, що позивачем не доведено, а судовим розглядом не встановлено, що сторони оскаржуваного контракту мали сумніви у ідентичності особи позивача, уклали контракт без взаємної згоди.

Так, добровільні дії позивача були спрямовані на укладення контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах Украйни на посадах осіб рядового складу, а недійсність паспорту позивача не може бути підставою для задоволення його позовних вимог про визнання недійсним контракту.

Також, суд враховує позицію Верховного Суду у постанові від 02 грудня 2020 року по справі № 759/22877/19, що недійсність паспорта позивача за умови встановлення ідентичності особи не є підставою для визнання оспорюваного договору недійсним.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, суд вважає, що контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України, укладений 24.04.2023 року між позивачем та Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 не підлягає визнанню недійсним.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), Міністерства оборони України (, просп. Повітряних Сил, буд. 6, м. Київ, 03049) про визнання недійсним контракту відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.