Справа № 640/143/20
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2025-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

02 травня 2025 р. м. Чернівці Справа №640/143/20

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання про залишення позову без розгляду у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Такеда Україна" до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Головного управління ДПС у м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Такеда Україна" (далі- позивач), звернулось в суд з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, Офісу великих платників податків ДПС, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у м. Києві щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми податку на додану вартість в розмірі 16 307 161,00 грн та суми коштів у розмірі 482 631,55 грн стягнутих як штрафні санкції, що разом підлягають відшкодуванню з бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Такеда Україна» (ідентифікаційний код: 35849505, адреса: 03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 11);

- визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків ДПС (ідентифікаційний код: 43141471, адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г) щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми податку на додану вартість в розмірі 16 307 161,00 грн та суми коштів у розмірі 482 631,55 грн стягнутих як штрафні санкції, що разом підлягають відшкодуванню з бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Такеда Україна»;

- стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Такеда Україна» заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість в розмірі 16 307 161, 00 грн.;

- стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Такеда Україна» заборгованість бюджету із повернення надміру зарахованих сум до бюджету в розмірі 482 631,55 грн.;

- стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Такеда Україна» пеню за невідшкодовані суми податків у розмірі 15 846 397,47 грн;

- здійснити розподіл судових витрат.

Ухвалою суду справу прийнято до свого провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Усною ухвалою суду здійснено заміну неналежних відповідачів: Офісу великих платників податків ДПС на належного відповідача Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та відповідача Головного управління ДПС у м. Києві, що відображено в протоколі судового засідання.

Представниками відповідачів подано до суду клопотання, про залишення позовної заяви без розгляду, яке обґрунтоване тим, що позивач звернувся до суду з даним позовом із порушенням строків звернення.

Ухвалою суду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Такеда Україна" до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Головного управління ДПС у м. Києві, Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - залишено без руху.

Встановлено позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, шляхом усунення недоліків, які визначені в мотивувальній частині цієї ухвали.

На виконання вимог ухвали суду позивачем подано заяву про усунення недоліків, в якій останній наводив аргументи з приводу того, що обмеження права на бюджетне відшкодування будь-яким строком вже на етапі виконання обов`язку державою призведе до порушення самої запровадженої законом концепції безстрокової його реалізацїї (до повного погашення) і жодним чином не слугуватиме меті досягнення правової визначеності, породжуючи новий спір вже на міжнародному рівні. Строк звернення до суду існує не для того, щоб надавати можливість суб`єкту владних повноважень уникнути відповідальності. Триваюче право повинно бути захищено, а триваюче порушення - припинено, тобто протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень може бути оскаржена до суду в будь-який час за весь період, протягом якого вона триває. У протилежному випадку - суб`єкт владних повноважень отримав би легітимацію з боку держави у формі забезпечення можливості зловживання правом та безкінечне продовження протиправної поведінки з огляду на відсутність дієвого механізму спонукання до виконання обов`язку.

Посилаючись на практику Верховного Суду зазначив, що невиконання податковими органами дій, спрямованих на повернення платнику податків сум узгодженого бюджетного відшкодування ПДВ, є триваючим правопорушенням. Відповідно, строки звернення до суду, передбачені статтею 122 КАС України, у цьому випадку не підлягають застосуванню. Відтак вважає, що в даному випадку не пропущено строк звернення до суду.

Розглянувши да дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду.

Визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті юридичної визначеності у публічно - правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно - правових спорів регулюються КАС України.

Згідно із частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 24.12.2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом.

Матеріали справи свідчать про те, що позивачем 20.06.2014 подано податкову декларацію з ПДВ за травень 2014р. (вх. № ), згідно якої задекларовано сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку в сумі 4 607 210 грн.

ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку за результатами якої складено Акт про результати камеральної перевірки податкової звітності з ПДВ за травень 2014р. від 18.07.2014 №44/26-55-15-01/35849505 та прийнято податкові повідомлення-рішення: ППР форма "В1" від 07.08.2014 № - завищено бюджетне відшкодування на 429 414 грн., крім того штрафна санкція (25%) 107 353,50 грн.; ППР форма "В4" від 07.08.2014 № завищено від`ємне значення за квітень 2014 на 429 414 грн., за травень 2014 на 350 845 грн.

Крім того, ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову перевірку правомірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника за травень 2014 року. За результатами перевірки складено довідку від 05.09.2014 року №325/26-55-15- 02/35849505 згідно якої не встановлено порушень при відображенні ТОВ «Такеда Україна» в податковій декларації з податку на додану вартість за липень 2014 року бюджетного відшкодування на ПДВ у сумі 4 177 796 грн.

Постановою Окружного адміністративного суму м. Києва від 12.02.2015 по справі №826/17883/14 було визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення форми "В1" від 07.08.2014 №.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.03.2015 по справі №826/17883/14 та Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.01.2016 - рішення першої інстанції залишено без змін.

Постановою Окружного адміністративного суму м.Києва від 28.01.2015 по справі №826/17882/14 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення форми "В4" від 16.10.2014 №. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2015 по справі №826/17882/14 - рішення першої інстанції залишено без змін.

До ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від 21.07.2014 року подано податкову декларацію з ПДВ за червень 2014р. (вх. № ), згідно якої задекларовано сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку в сумі 4 163 984 грн.

ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку за результатами якої складено Акт про результати камеральної перевірки податкової звітності з ПДВ за червень 2014р. від 20.08.2014 №57/26-55-15-01/35849505 та прийнято податкові повідомлення-рішення: ППР форма "В1" від 16.09.2014 № - завищено бюджетне відшкодування на 350 845 грн., крім того штрафна санкція (50%) 175 422,5 грн.; ППР форма "В4" від 16.09.2014 № завищено від`ємне значення за червень 2014 на 399 711 грн.

Крім того, ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову перевірку правомірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника за червень 2014 року. За результатами перевірки складено довідку від 19.09.2014 №355/26-55-15- 02/35849505 згідно якої не встановлено порушень при відображенні ТОВ «Такеда Україна» в податковій декларації з податку на додану вартість за липень 2014 року бюджетного відшкодування на ПДВ у сумі 3 813 139 грн.

Постановою Окружного адміністративного суму м. Києва від 28.01.2015 по справі 826/18846/14 було визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення форми "В1" від 16.09.2014 № та форми "В4" від 16.09.2014 №. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015 по справі №826/18846/14 та Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.09.2015 - рішення першої інстанції залишено без змін.

До ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від 19.08.2014 подано податкову декларацію з ПДВ за липень 2014р. (вх. № ), згідно якої задекларовано сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку в сумі 7 535 967 грн.

ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку за результатами якої складено Акт про результати камеральної перевірки податкової звітності з ПДВ за липень 2014р. від 15.09.2014 №61/26-55-15-01/35849505 та прийнято податкові повідомлення-рішення: ППР форма "В1" від 02.10.2014 № - завищено бюджетне відшкодування на 399 711 грн., крім того штрафна санкція (50%) 199 855,5 грн.

Крім того, ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову перевірку правомірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника за липень 2014 року.

За результатами перевірки складено довідку від 09.10.2014 року №375/26-55-15- 02/35849505 згідно якої не встановлено порушень при відображенні ТОВ «Такеда Україна» в податковій декларації з податку на додану вартість за липень 2014 року бюджетного відшкодування на ПДВ у сумі 7 136 256 грн.

ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, на підставі п.п. 78.1.5. п.78.1, ст. 78 Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову перевірку правомірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість розрахунковий рахунок платника за липень 2014 року. За результатами перевірки складено довідку від 09.12.2014 року №444/26-55-15-02/35849505 згідно якої не встановлено порушень при відображенні ТОВ «Такеда Україна» в податковій декларації з податку на додану вартість за липень 2014 року бюджетного відшкодування на ПДВ у сумі 7 136 256 грн.

Згідно Рішення про розгляд первинної скарги ГУ ДФС у м. Києві від 25.12.2014 №3068/10/26-15-10-06-15 - ППР форма "В1" від 02.10.2014 № було скасовано.

Разом з тим, суд вважає, що позивачем помилково обраховано з 01.01.2017 відлік строку звернення до суду з позовом про стягнення суми бюджетної заборгованості, оскільки відлік такого строку повинен здійснюватися за правилами частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, якою встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Податковий кодекс України не містить прямої норми, яка б визначала строки звернення до суду з вимогами, спрямованими на захист та відновлення порушених прав платників податків у відносинах, що виникають у зв`язку з несвоєчасним відшкодуванням ПДВ державою.

Строк давності у 1095 днів, встановлений статтею 102 ПК України, не поширюється на дані правовідносини, оскільки цією статтею визначено: право контролюючого органу щодо проведення перевірки та самостійного визначення суми грошових зобов`язань (пункт 102.1); стягнення податкового боргу (пункт 102.4); право платника податків на подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування (пункт 102.5); право платника податків на оскарження в суді податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу (пункт 56.18 статті 56).

При цьому положення пункту 102.5 статті 102 ПК України не регулюють питань строків звернення до адміністративного суду, а встановлюють лише строк для подання платником податків заяви до контролюючого органу про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом.

Водночас суд зауважує, що у справі, що розглядається, відсутні підстави для врахування й положень норми пункту 56.18 статті 56 ПК України, оскільки остання, встановлюючи спеціальні строки звернення до суду, є відсильною до статті 102 цього Кодексу та регулює виключно правовідносини щодо оскарження податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу.

У разі ж несвоєчасного відшкодування заборгованості з ПДВ та/або пені, нарахованої на таку заборгованість, платник, звертаючись до суду, фактично просить захистити його право на отримання зазначених коштів, які залишаються невиплаченими у зв`язку з невиконанням суб`єктом владних повноважень комплексу покладених на нього обов`язків. Відтак, предметом оскарження у такому випадку є відповідна бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а отже, положення статті 102 ПК України, до яких відсилає пункт 56.18 статті 56 цього Кодексу, застосовуватись не можуть.

Враховуючи наведене, стаття 102 ПК України, у тому числі й пункт 102.5 цієї статті, не є тим «іншим законом», яким установлені спеціальні строки звернення до суду з вимогами, спрямованими на захист та відновлення порушених прав платників податків у відносинах, що виникають у зв`язку з несвоєчасним відшкодуванням бюджетної заборгованості ПДВ та/або пені, нарахованої на таку заборгованість, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення частини другої статті 122 КАС України, у якій встановлено загальний шестимісячний строк звернення до адміністративного суду.

Отже, платник ПДВ може звернутися до адміністративного суду з вимогами про стягнення пені в межах строку, встановленого частиною другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, у якій передбачено загальний шестимісячний строк звернення до адміністративного з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Такі висновки правозастосування викладені у постановах Великої Палати Верховного суду від 19 січня 2023 року у справі № 140/1770/19 та від 16 лютого 2023 у справі №803/1149/18 з подібними правовідносинами.

Аналогічні висновки викладені і в постанові Верховного Суду від 13 квітня 2023 року по справі № 320/5404/20 адміністративні провадження № К/9901/37598/21, №К/9901/23210/21, які відповідно до частини 5 статті 242 КАС України суд застосовує до спірних правовідносин.

При цьому суд наголошує на тому, що позивачем пропущено і трирічний строк звернення до суду, враховуючи фактичні обставини в справі, та узгодження сум бюджетного відшкодування за результати контрольно-перевірочних заходів в 2014 році, та за результатами судового оскарження в 2015 році.

Проте з даним позовом позивач звернувся лише 24.12.2019 року.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується представником позивача, вказана бюджетна заборгованість ПДВ виникла за травень-липень 2014 року, що підтверджено судовими рішеннями у справах №826/17883/14, №826/17882/14 та №826/18846/14, які набрали законної сили протягом 2015 року. Відтак, ТОВ «Такеда Україна» пропущено строк звернення до суду з позовом про стягнення бюджетної заборгованості та відшкодування пені.

Процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (пункт 45 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року в справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain» («Перез де Рада Каванілес проти Іспанії»), заява №28090/95). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна Держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (пункт 44 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року «Osman v. the United Kingdom» («Осман проти Сполученого Королівства»), заява №23452/94 та пункт 54 рішення від 19 червня 2001 року «Kreuz v. Poland» («Круз проти Польщі»), заява №28249/95).

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Системний аналіз наведеного вище в сукупності дає підставі суді дійти висновку, про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду.

На підставі наведеного та керуючись статтями 240, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Клопотання Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - задовольнити повністю.

2. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Такеда Україна" до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Головного управління ДПС у м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - залишити без розгляду.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя О.В. Боднарюк