Справа № 560/18878/24
Суддя: Печений Є.В.
Дата ухвалення: 2025-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 травня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Печеного Є.В.,

розглянувши заяву судді Хмельницького окружного адміністративного суду Печеного Євгена Володимировича про самовідвід в адміністративній справі за позовом Фермерського господарства "Золотий жайвір" до приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадиги Володимира Васильовича про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Хмельницького окружного адміністративного суду 17.12.2024 надійшла позовна заява фермерського господарства "Золотий жайвір" до приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадиги Володимира Васильовича, відповідно до якої, позивач просить:

"- прийняти рішення, згідно з яким визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадига Володимира Васильовича, пов`язані із наданням 10 грудня 2024 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» роздрукованих виписок по рахунках Фермерського господарства «Золотий жайвір» в АТ «Укргазбанк» за період з 01.01.2023 року по 31.07.2024 року".

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2024 року, справу передано на розгляд судді Печеному Є.В.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.12.2024 у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Фермерського господарства "Золотий жайвір" до приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадиги Володимира Васильовича про визнання дій протиправними - відмовлено; постановлено роз`яснити позивачу, що із заявою про вчинення злочину (кримінального правопорушення) йому слід звернутися до органів державної влади, уповноважених розпочати досудове розслідування.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2025 апеляційну скаргу Фермерського господарства "Золотий жайвір" задоволено; ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом Фермерського господарства "Золотий жайвір" до Приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадиги Володимира Васильовича про визнання дій протиправними скасовано; ухвалено справу направити до Хмельницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Суддею Печеним Є.В. 01.05.2025 подано заяву про самовідвід, мотивований унеможливленням виникнення сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості судді Хмельницького окружного адміністративного суду Печеного Євгена Володимировича під час розгляду справи № 560/18878/24.

Щодо цієї заяви, суд зазначає таке.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

У "Основних принципах незалежності судових органів", схвалених резолюціями №40/32 та №40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29.11.1985 та 13.12.1985, зазначено, що судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо, на основі фактів і відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонуки, тиску, погроз або втручання, прямого чи непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких би то не було причин.

Також, як зазначено у пункті 11 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухвалених 17.11.2010, зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм, наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідними для гарантування рівності сторін перед судом.

Крім того, Консультативна рада європейських суддів у пункті 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів наголошує, що судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право кожної особи на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, для того, щоб встановити, чи може суд вважатися "незалежним" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слід звернути увагу, на спосіб призначення його членів і строк їхніх повноважень, існування гарантій проти тиску ззовні та на питання, чи створює орган видимість незалежного (рішення у справах "Фіндлей проти Сполученого Королівства", "Брудніцька та інші проти Польщі", "Олександр Волков проти України").

Тобто, для того, щоб визначити, чи можна вважати "суд" незалежним згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зовнішні критерії також можуть мати значення. Важливим є довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти населенню (зокрема, рішення у справі "Саінер проти Туреччини").

Сумніви в незалежності відсутні, коли, на думку Європейського суду з прав людини, у "об`єктивного спостерігача" не виникне підстав для занепокоєння з цього питання в обставинах справи, що розглядається (зокрема, рішення у справі "Кларк проти Сполученого Королівства").

Визначаючи, чи є суд незалежним, Європейський суд з прав людини звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, що можуть стосуватися навіть гіпотетичної можливості впливу на суд. Існування самої лише можливості зовнішнього впливу на суд є достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду (рішення у справі "Бєлілос проти Швейцарії"). Навіть самі лише сумніви "розсудливого спостерігача" в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянам права на справедливий суд (рішення у справах "Ферантелі та Сантанджело проти Італії", "Веттштайн проти Швейцарії").

Також, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі; об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", "Веттштайн проти Швейцарії"). Водночас, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру").

Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі "Пуллар проти Сполучного Королівства").

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється", адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справах "Де Куббер проти Бельгії" "Олександр Волков проти України", "Газета "Україна - центр" проти України").

Відповідно до пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Враховуючи наведене, обставина щодо висловлення суддею Печеним Є.В. в ухвалі від 20.12.2024 позиції про те, що, з урахуванням норм Кодексу адміністративного судочинства України та Кримінально процесуального кодексу України, даний спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, роз`яснення позивачу, що із заявою про вчинення злочину (кримінального правопорушення) йому слід звернутися до органів державної влади, уповноважених розпочати досудове розслідування, є чинником, що формують уявлення про судову владу і можуть бути розцінені, як учасниками справи, так і суспільством, як доказ упередженості судді Печеного Є.В. при розгляді цієї справи.

Тому, із метою забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності судді, з метою уникнення будь-яких сумнівів у сторін та інших учасників судового процесу щодо неупередженості суду, заяву про самовідвід судді Печеного Є.В. слід задовольнити.

Інші обставини, які б викликали сумнів у стороннього спостерігача в упередженості судді Хмельницького окружного адміністративного суду Печеного Є.В., відсутні.

Керуючись статтями 39, 40, 41, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

заяву про самовідвід судді Печеного Є.В. задовольнити.

Передати адміністративну справу № 560/18878/24 до Відділу документального забезпечення Хмельницького окружного адміністративного суду для визначення складу суду в порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя Є.В. Печений