Справа № 580/1657/25
Суддя: Валентина ЯНКІВСЬКА
Дата ухвалення: 2025-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року справа № 580/1657/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Янківської В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у змішаній (паперовій та електронній) формі адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

встановив:

13 лютого 2025 року Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; Адреса: АДРЕСА_1 ) завдані державі збитки на користь військової частини НОМЕР_1 (ЄРДПОУ: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 , Найменування банку: Держказначейська служба України, м. Київ, рахунок платника: НОМЕР_4 ) у розмірі 17539 (сімнадцять тисяч п`ятсот тридцять дев`ять) грн 29 коп.

В обгрунтування позовної заяви позивач зазначив, що на момент звільнення з військової служби солдат ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 не повернувся, військове майно, яке видане йому в тимчасове користування не здав. Таким чином, останній, привласнив видане йому у тимчасове користування військове майно на загальну суму - 16243,85 грн чим наніс збитки державі.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі з розглядом справи без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.07.2022 № 262 солдата ОСОБА_1 зараховано до списків частини та призначено на посаду майстра обслуги обслуговування та ремонту відділення технічного обслуговування та ремонту військової частини НОМЕР_5 (військової частини НОМЕР_1 ).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.12.2023р. № 378 солдату ОСОБА_1 надано відпустку за сімейними обставинами зі збереженням грошового забезпечення на 10 діб з 17 по 26 грудня 2023 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.12.2023р. № 392, солдат ОСОБА_1 вважається таким, що 27.12.2023 року не повернувся з відпустки за сімейними обставинами.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 05.01.2024р. № 2-РС, солдата ОСОБА_1 , майстра обслуги обслуговування та ремонту відділення технічного обслуговування та ремонту військової частини НОМЕР_5 , увільнено від займаної посади та зарахований у розпорядження командира НОМЕР_6 зенітного ракетного полку з 05.01.2024 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.01.2024р. № 5, солдат ОСОБА_1 вважається таким, що 27.12.2023 не повернувся з відпустки за сімейними обставинами, та відсутній на службі без поважних причин більше 10 діб, знятий з 27.12.2023 року з усіх видів забезпечення та з 05.01.2024 року зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.01.2024 року № 29 «Про результати проведення службового розслідування» виходячи з матеріалів службового розслідування встановлено, що майстер обслуги обслуговування та ремонту відділення технічного обслуговування та ремонту військової частини НОМЕР_5 солдат ОСОБА_1 не з`явився з відпустки на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) та незаконно перебував за її межами на момент закінчення службового розслідування, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків, чим порушив військову дисципліну.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 01.04.2024р. № 24-РС, солдату ОСОБА_1 призупинено військову службу у Збройних Силах України з 20.03.2024.

25.09.2024 на адресу військової частини НОМЕР_1 , надійшов вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.08.2024, провадження № 1- кп/712/696/24, яким ОСОБА_1 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Вирок набрав законної сили 03.09.2024.

У відповідності до підпункту "в" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 07.10.2024 № 85-РС, солдата ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас.

Відповідно до Довідки-розрахунку щодо визначення залишкової вартості речового майна №21 від 21.09.2024 загальна сума втрат по речовій службі складає 15812,21 грн. 25.

Відповідно до Довідки-розрахунку озброєння та засобів РХБЗ від 09.09.2024р. №206/61/14 загальна сума втрат складає 431,64 грн.

Відповідно до довідки-розрахунку на факт нестачі майна медичної служби від 12.11.2024 №2/3 втрати по медичній службі складають 1259,44 грн.

Загальна сума збитків складає 17539,29 грн.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №851 від 24.11.2024 від 13.09.2024 року "Про результати проведення службового розслідування" колишнього військовослужбовця майстра обслуги обслуговування та ремонту відділення технічного обслуговування та ремонту військової частини НОМЕР_5 (військової частини НОМЕР_1 ) солдата ОСОБА_1 визнано винним у нанесенні збитків державі у розмірі 17539,29грн.

Військовою частиною НОМЕР_1 направлено лист від 25.10.2024 за вих. № 36/3158/2 до ОСОБА_1 з метою повернення військового майна або компенсування нанесених державі збитків. На момент подачі позовної заяви відповідь до військової частини НОМЕР_1 не надходила.

Таким чином, останній, привласнив видане йому у тимчасове користування військове майно на загальну суму - 17539,29 грн, чим наніс збитки державі, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі - Статут, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із ст. 9 Статуту військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Згідно із статтею 12 Статуту про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Статтею 16 Статуту визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі від 03.10.2019 №160-IX (далі Закон №160-IX).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону №160-IX підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Відповідно до ст. 4 Закону №160-IX особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди.

Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону №160-IX переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

Пунктом 1 частини 1 ст. 6 Закону №160-IX визначено, що особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону №160-IX у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №851 від 24.11.2024 від 13.09.2024 року "Про результати проведення службового розслідування" колишнього військовослужбовця майстра обслуги обслуговування та ремонту відділення технічного обслуговування та ремонту військової частини НОМЕР_5 (військової частини НОМЕР_1 ) солдата ОСОБА_2 визнано винним у нанесенні збитків державі у розмірі 17539,29 грн.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджено факт завдання відповідачем державі збитків у розмірі 17539,29 грн, тому суд дійшов висновку, що ці грошові кошти підлягають стягненню з нього на користь позивача.

При прийнятті рішення у цій справі суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 818/1688/16, в якій вказано, що спори щодо відшкодування шкоди/стягнення збитків, завданих особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень віднесено до розгляду в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення зі служби.

Враховуючи встановлені судом обставини та норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги військової частини є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь військової частини НОМЕР_1 належить стягнути суму завданих державі збитків у розмірі 17539,29 грн.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити повністю.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) завдані державі збитки на користь Військової частини НОМЕР_1 (код ЄРДПОУ НОМЕР_3 ) у розмірі 17539 (сімнадцять тисяч п`ятсот тридцять дев`ять) грн 29 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Валентина ЯНКІВСЬКА