Справа № 640/18968/20
Суддя: Грицюк Роман Петрович
Дата ухвалення: 2025-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 640/18968/20

02 травня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грицюка Р.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціальної політики Київської міської державної адміністрації, Управління соціальної та ветеранської політики Дніпровської у м. Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської у м. Києві державної адміністрації (далі відповідач 1), Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (далі відповідач 2) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Окружним адміністративним судом міста Києва ухвалою від 25.08.2020 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", але не розподілені між суддями, передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 152 та частини п`ятої статті 153 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Закону України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", з метою відновлення належного доступу громадян та юридичних осіб до правосуддя у публічно-правових спорах, наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 № 399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі - Порядок № 399).

На виконання положень Закону № 2825-IX та відповідно до Порядку №399 справу передано на розгляд до Тернопільського окружного адміністративного суду. Ухвалою від 03.03.2025 справу прийнято до провадження судді.

За час розгляду справи відповідача 1 перейменовано на Управління соціальної та ветеранської політики Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації без зміни організаційної структури (код ЄДРПОУ незмінний - 37397200), третю особу на стороні відповідача перейменовано на Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (код ЄДРПОУ незмінний - 43315602).

Позивач звернувся до суду з позовом із урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 17.03.2025 про визнання дій відповідачів щодо нарахування та виплати позивачу одноразової компенсації неправомірними; зобов`язання відповідачів здійснити нарахування та виплатити одноразову компенсацію, призначену за втрату здоров`я як інваліду ІІІ групи у розмірі - 30 мінімальних заробітних плат у сумі 240000 грн з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що постановою Дніпровського районного суду міста Києва по справі № 2-а-6873/11 задоволено частково позовну заяву ОСОБА_1 . Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації зобов`язано здійснити нарахування, а Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виплатити ОСОБА_1 одноразову компенсацію за шкоду заподіяну здоров`ю внаслідок ЧАЕС, як інваліду 3 грипи, у розмірі 30 мінімальних заробітних плат, з розрахунку мінімальної заробітної плати, яка визначається на момент виплати.

У заяві на адресу суду від 17.03.2025 позивач зазначає, що рішення суду виконано частково, а тому просить зобов`язати Управління соціальної і ветеранської політики Дніпровської у м. Києві державної адміністрації здійснити нарахування одноразової компенсації на суму 240 000 грн, а Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат - її виплату у сумі 240 000 грн із урахуванням виплачених сум.

Позивач не погоджується з проведеним відповідачем 1 розрахунком одноразової компенсації, оскільки така проведена з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2019, хоча рішенням суду, на думку позивача, гарантоване право позивача установлено на момент проведення зазначеної виплати.

Відповідачем 1 подано відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову. Зазначає, що 26.04.2018 за зверненням позивача від 28.12.2017 відповідачем прийнято рішення про виплату одноразової компенсації ОСОБА_2 , як особі, яка стала інвалідом III групи внаслідок Чернобильської катастрофи, у розмірі 189,60 грн, що встановлений постановою Кабінету Міністрів № 285 від 14.05.2015. Відповідно до зазначеного рішення відповідача, виплата одноразової компенсації позивачу проведена 24.01.2019.

На виконання постанови Верховного Суду від 27.02.2020 у справі № 2а-6873/11 за позовом ОСОБА_2 відповідачем станом на 24.01.2019 (момент виплати одноразової компенсації у розмірі 189,60 грн) здійснено її перерахунок у розмірі 30 мінімальних заробітних плат, як наслідок, сума компенсації становила 125190,00 грн: 30*4173 грн.

Відповідач 1 зазначає, що виконав рішення суду в частині нарахування одноразової соціальної виплати, а позивач не правильно розтлумачив рішення суду в частині «розміру мінімальної заробітної плати, яка визначається на момент виплати», неправильно прийшовши до висновку про не виконання відповідачем 1 рішення суду.

Відповідач 2 також надав відзив на позовну заяву, зазначаючи, що рішенням відповідача 1 від 30.03.2020 позивачу здійснено перерахунок одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров`ю внаслідок Чорнобильської катастрофи, в сумі 30 мінімальних заробітних плат, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильські АЕС, інваліду ІІІ групи, з розрахунку мінімальної заробітної плати, яка визначається на момент виплати: 30 х 4173 грн = 125190,00 гривень.

З метою виконання зазначеного розпорядження від 30.03.2020 та постанови Верховного Суду від 27.01.2020 відповідачем 2 проведено перерахунок одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров`ю внаслідок Чорнобильської катастрофи, в сумі 30 мінімальних заробітних плат, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильські АЕС, інваліду ІІІ групи, з розрахунку мінімальної заробітної плати, яка визначається на момент виплати, з урахуванням вже нарахованої суми: 30 х 4173, 00 грн 189,60 = 125000,40 гривень. Розмір мінімальної заробітної плати визначений станом на 01.01.2019, оскільки така одноразова виплата відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 № 285 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» у розмірі 189,60 грн за заявою ОСОБА_1 проведена 24.01.2019, що і є тим моментом виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Вказує, що Головним управління Державної казначейської служби України у місті Києві 31.07.2020 проведено перерахунок заборгованості на користь ОСОБА_1 у сумі 125 000, 40 грн, що стверджується платіжним дорученням №948456 від 29.07.2020. Отже, станом ще на 31.07.2020 постанова Верховного Суду від 27.02.2020 по справі № 2а-6873/11 виконана.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Постановою Верховного Суду від 27.02.2020 скасовано постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2016 по справі № 2а-6873/11 в частині скасування постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 13.09.2012, якою задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 щодо не нарахування та не виплати одноразової компенсації за шкоду заподіяну здоров`ю внаслідок аварії на ЧАЕС, як інваліду 3 грипи, в розмірі 30 мінімальних заробітних плат та зобов`язано здійснити нарахування і виплатити ОСОБА_1 одноразову компенсацію за шкоду заподіяну здоров`ю внаслідок аварії на ЧАЕС, як інваліду 3 грипи, в розмірі 30 мінімальних заробітних плат, з розрахунку мінімальної заробітної плати, яка визначається на момент виплати.

Рішенням відповідача 1 від 30.03.2020 здійснено перерахунок одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров`ю внаслідок Чорнобильської катастрофи, в сумі 30 мінімальних заробітних плат, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інваліду ІІІ групи, з розрахунку мінімальної заробітної плати, яка визначалаться на момент виплати: 30 х 4173 грн = 125190,00 грн.

З метою виконання зазначеного розпорядження від 30.03.2020 та постанови Верховного Суду від 27.02.2020 відповідачем 2 проведено нарахування одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров`ю внаслідок Чорнобильської катастрофи, в сумі 30 мінімальних заробітних плат, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильські АЕС, інваліду ІІІ групи, з розрахунку мінімальної заробітної плати, яка визначалася на момент виплати, з урахуванням вже нарахованої суми: 30 х 4173, 00 грн 189,60 грн = 125000,40 грн.

Розмір мінімальної заробітної плати відповідачами розрахований станом на 01.01.2019, оскільки основна виплата проведена 24.01.2019, що, на думку відповідачів, і є самим моментом виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров`ю.

У той же час, позивач у позовній заяві зазначає, що моментом виплати є дата фактичного отримання ним коштів, а оскільки компенсація на тепер не виплачена у повній мірі, у заяві про зміну позовних вимог від 17.03.2025 просить зобовязати відповідачів нарахувати і виплатити одноразову грошову компенсацію, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати у розмірі 8000 грн станом на 01.01.2025.

Кабінетом Міністрів України з метою реалізації пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» прийнято постанову від 03.09.2014 №440 «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою» (далі Порядок), відповідно до якого виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішеннями суду, що набрали законної сили, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, установа, організація або юридична особа примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства, які видані або ухвалені до 01.01.2013, подаються до органів державної виконавчої служби для здійснення їх обліку, інвентаризації та подальшої передачі органам, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів для погашення заборгованості.

Відповідно до зазначеного Порядку від Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відповідачу 2 надіслано повідомлення про прийняття до обліку рішення, виконання якого гарантується державою.

27.05.2020 на зазначене повідомлення Центром надано довідку про розраховану суму до виплати за рішенням суду. Відповідно до Порядку Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) передано на виконання постанову Верховного Суду від 27.02.2020 по справі № 2а-6873/11 до Головного Управління Державної казначейської служби України у місті Києві для її виконання.

На виконання постанови Верховного Суду від 27.02.2020 по справі № 2а-6873/11 Головним управління Державної казначейської служби України у місті Києві 31.07.2020 проведено перерахунок заборгованості на користь ОСОБА_1 у сумі 125 000,40 грн (платіжне доручення №948456 від 29.07.2020).

Разом з тим, суд зазначає, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2018 визнано протиправними дії відповідача 1 щодо невиплати ОСОБА_2 одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 189,60 грн, що призначена рішенням відповідача 1 від 03.01.2018. Зі змісту вказаного судового рішення слідує, що позивач 28.12.2017 звернувся із заявою до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про призначення спірної одноразової грошової компенсації.

26.04.2018 за зверненням позивача від 28.12.2017 відповідачем 1 прийнято рішення про виплату одноразової компенсації ОСОБА_2 , як особі, яка стала інвалідом III групи внаслідок Чернобильської катастрофи в розмірі 189,60 грн., встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 285 від 14.05.2015.

Відповідно до зазначеного рішення від 26.04.2018 та на виконання постанови суду від 13.12.2018 виплата одноразової компенсації позивачу у розмірі 189,60 грн здійснена 24.01.2019, що стверджується листом відповідача 2 від 12.09.2020 № 04/2940-11. (а.с. 53)

Суд застосовує наступні положення законодавства при вирішенні спірних правовідносин, надаючи правову оцінку обставинам справи.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон).

Статтею 48 Закону у редакції, що була чинною на момент встановлення позивачеві інвалідності, було передбачено, що одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім`ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах, зокрема: інвалідам III групи - 30 мінімальних заробітних плат. У разі встановлення інвалідності вищої групи інвалідам виплачується різниця у компенсаціях. Виплата здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності чи втрати годувальника. Виплати, зазначені в цій статті, провадяться протягом одного місяця з дня встановлення інвалідності чи смерті потерпілого. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Разом з цим, на момент звернення позивача до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації стаття 48 Закону, якою визначено коло осіб, що мають право на одноразову грошову допомогу, та розмір останньої, має іншу редакцію.

Так, відповідно до чинної редакції статті 48 Закону одноразова компенсація виплачується учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали особами з інвалідністю внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації наслідків інших ядерних аварій, особам, які брали участь у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, які стали особами з інвалідністю внаслідок відповідних ядерних аварій та випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, дружинам (чоловікам), якщо та (той) не одружилися вдруге, померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, участю у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, сім`ям, які втратили годувальника, та батькам померлого із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, дітям з інвалідністю, інвалідність яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою. Компенсація та допомога, передбачені цією статтею, виплачуються в порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог статті 48 Закону постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2016 № 760 затверджено Порядок виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян (далі - Порядок № 760).

Відповідно до пункту 5 Порядку № 760 виплата одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров`ю, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснюється на підставі: посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1 (із вкладкою); експертного висновку міжвідомчої експертної комісії з установлення причинного зв`язку хвороби, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, іншої ядерної аварії, участі в ядерному випробуванні, військовому навчанні із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт або військово-лікарської комісії, що діє у системі МВС, СБУ чи Міноборони; довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи, іншої ядерної аварії, участі в ядерному випробуванні, військовому навчанні із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт.

Пунктом 2 Порядку № 760 передбачено, що одноразова компенсація та щорічна допомога виплачуються за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на відповідний рік для соціального захисту громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних і районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - уповноважені органи) за місцем фактичного проживання (перебування) громадян.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 760 одноразова компенсація виплачується в розмірах, установлених постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 № 285 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України».

Так, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 №285 установлено розміри виплат одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, інвалідам III групи - 189,60 грн.

Таким чином, на момент звернення 28.12.2017 позивача до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації розмір одноразової грошової допомоги для осіб з інвалідністю, з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, встановлювався Кабінетом Міністрів України. При цьому для осіб з інвалідністю ІІІ групи з числа осіб, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, розмір одноразової грошової компенсації установлений у розмірі 189,60 грн.

Виплата зазначеної одноразової компенсації позивачу у розмірі 189,60 грн проведена 24.01.2019, що стверджується листом відповідача 2 від 12.09.2020 № 04/2940-11. (а.с. 53) У той же час, на виконання постанови Верховного Суду від 27.02.2020 розмір вказаної одноразової компенсації був перерахований 30.03.2020 і виплачений у перерахованому розмірі 29.07.2020, що не змінює первісного моменту призначення і виплати такої одноразової грошової компенсації

Отже, оскільки статтю 48 Закону викладено у новій редакції, за нормами якої повноваження щодо визначення порядку виплати і розміру одноразової грошової компенсації за шкоду здоров`ю були делеговані Кабінету Міністрів України, та які неконституційними не визнавались, суд не вбачає підстав для тлумачення моменту виплати позивачеві зазначеної компенсації у інший спосіб, аніж це передбачено положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 № 285 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України».

Суд не вбачає підстав, які б вимагали надання позивачеві переваг у питанні нарахуванні і виплати одноразової компенсації у порівнянні з іншими особами, які мають право на тотожні пільги, чи підстав для виплати позивачеві зазначеної компенсації у розмірі, що не відповідає законодавству, зокрема, з розрахунку мінімальної заробітної плати, передбаченої Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», як про це зазначає позивач у заяві до суду від 17.03.2025.

При цьому суд зазначає, що відповідно до абзацу 2 пункту 3 Положення про порядок виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім`ям за втрату годувальника, затвердженого наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 31.12.1996 № 28 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.04.1997 за № 129/1932 у редакції, чинній на момент встановлення позивачеві інвалідності, виплата одноразової компенсації проводилася на підставі посвідчення 1 категорії, довідки регіональної міжвідомчої експертної ради про встановлення інвалідності, пов`язаної з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та відповідної заяви особи.

Тотожні вимоги щодо необхідності звернення з заявою, як умови для отримання одноразової компенсації, містить і чинний на момент звернення позивача до відповідача Порядок №760, пунктом 3 якого передбачено, що виплата одноразової компенсації здійснюється за єдиною заявою, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 № 1146 «Про вдосконалення механізму надання соціальної допомоги», поданою заінтересованою особою протягом шести місяців з дати встановлення інвалідності або смерті годувальника.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 № 1146 «Про вдосконалення механізму надання соціальної допомоги» постановлено Міністерству праці та соціальної політики до 01.10.2002 затвердити форму заяви для призначення всіх видів соціальної допомоги та підготувати рекомендації щодо відповідної організації роботи місцевих органів праці та соціального захисту населення.

Так, чинну на час звернення позивача до відповідача форму заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг затверджено наказом Міністерства соціальної політики України від 21.04.2015 №441, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.04.2015 за № 475/26920.

Зміст наведених нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що лише за умови звернення особи з інвалідністю з відповідною заявою до органу соціального захисту населення виникає обов`язок нарахувати і виплатити одноразову грошову компенсацію за шкоду здоров`ю.

За загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Принцип незворотності дії нормативно-правових актів у часі втілено у змісті частини першої статті 58 Конституції України, відповідно до якої дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У рішенні від 09.02.1999 № 1-рп (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України виклав правовий висновок, відповідно до якого у частині першій статті 58 Конституції України дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (абзац другий пункту 2 мотивувальної частини цього Рішення).

Оскільки однією з умов отримання одноразової грошової компенсації за шкоду здоров`ю є волевиявлення особи, що реалізується шляхом звернення до уповноваженого органу із заявою встановленого зразка, суд вважає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню той нормативно-правовий акт, що визначає порядок і розмір одноразової грошової компенсації станом на день звернення із заявою.

З огляду на те, що позивач звернувся 28.12.2017 до Управління праці та соціального захисту Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації з заявою встановленої форми про виплату одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи, і фактично така виплата здійснена 24.01.2019 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 № 285 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», підстав для зобовязання відповідачів нарахувати та виплатити позивачу одноразову компенсацію за втрату здоров`я як інваліду ІІІ групи у розмірі 30 мінімальних заробітних плат згідно абзацу другого частини першої статті 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2025, як про це просить позивач, суд не вбачає.

Суд не може застосувати буквальне тлумачення рішення суду, викладеного у постанові Дніпровського районного суду м. Києва від 13.09.2012, оскільке таке тлумачення суперечить викладеним у цьому рішенні положенням законодавства, що регулювали спірні правовідносини на час їх виникнення.

Згідно з приписами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на зазначене та беручи до уваги достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а відповідачами доведено належними і допустимими доказами правомірність своїх дій, відтак позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд на підставі наданих письмових доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_2 необхідно відмовити повністю.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а доказів понесення ним витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не надано, питання розподілу судових витрат не вирішується.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 02 травня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціальної політики Київської міської державної адміністрації (місцезнаходження: просп. Любомира Гузара, 7, м. Київ,03165, );

- Управління соціальної та ветеранської політики Дніпровської у м. Києві державної адміністрації (місцезнаходження: вул. Дашкевича Остафія, 7А, м. Київ, 02125, );

третя особа:

- Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (місцезнаходження: вул. Олекси Тихого, 32, м. Київ, 03056, ) .

Головуючий суддя Грицюк Р.П.