Справа № 559/1494/25
Суддя: Жуковська О. Ю.
Дата ухвалення: 2025-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/1494/25
Провадження № 2-а/559/45/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді Жуковської О.Ю., з участю секретаря судового засідання Окренець Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій сторін.

1.1 Позивач звернувся у суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови №1/241 від 07.04.2025. В обґрунтування позову вказує, що він перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку із навчанням має відстрочку від мобілізації до 08.05.2025. 05.04.2025 він позивач зупинений працівниками поліції, які повідомили, що він визначений як такий, що порушує правила військового обліку В цей же день він був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де йому повідомили, що він не з`явився 14.10.2024 по повістці за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 та дали повістку на 07.04.2025 для розгляду справи про адміністративне правопорушення. 07.04.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно позивача була винесена постанова на накладено стягнення у розмірі 17000 грн. Вважає дану постанову такою, що винесена з порушенням чинного законодавства. Зазначає, що у повістці від 04.10.2024 відсутні роз`яснення про наслідки неявки і обов`язок повідомити про причини неявки. Також, поштове відправлення було зареєстроване в Укрпошті 04.10.2024 та 0.10.2024 була спроба вручення листа, однак було зачинено, залишено повідомлення. Так, після 10.10.2024 у позивача у відповідності до Правил надання поштового зв`язку було 3 робочі дні щоб з`явитися до відділення поштового зв`язку, так як 10.10.2024 припадало на четвер, третій робочий день 15.10.2024, вівторок. Тому повістка могла бути вручена позивачу до 15.10.2024, а отже його вини у неявці 14.10.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_4 не має. Крім того, зазначає, що на момент винесення постанови минув строк притягнення до адміністративної відповідальності. Тому просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

1.2. Відповідач правом на подання відзиву у встановлений законом строк не скористався.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

16.04.2025 ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 25.04.2025 розгляд справи було відкладено за клопотання представника відповідача для подання відзиву на позовну заяву. Станом на 02.05.2025 відзиву та заяв по суті позову до суду не надходило.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно додатку Резерв+ у позивача наявна відстрочка від мобілізації до 08.05.2025 на підставі п.1 ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Також, згідно даних Резерв+, позивачем 13.07.2024 оновлено свої облікові дані та зазначено адресу проживання АДРЕСА_1 (а.с.13).

04.10.2024 посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 було виписано повістку на ім`я ОСОБА_1 , згідно якої йому необхідно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 14.10.2024 о 11:00 год. Вказану повістку було направлено засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням за адресою АДРЕСА_1 (а.с.15).

Згідно відмітки на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, 10.10.2024 закрито, залишено повідомлення ф.22а (а.с.17).

15.10.2024 лист з повісткою було повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_4 без вручення. Згідно довідки про причину повернення, зазначено: «Повертається у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою» (а.с.16).

Як слідує з матеріалів справи, 05.04.2025 військовозобов`язаного ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_4 та вручено повістку на 07.04.2025 для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковником ОСОБА_2 №1/241 від 07.04.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП. В мотивувальній частині постанови зазначено, що «14.10.2024 об 11:00 год. не з`явився за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 по повістці №273106 для уточнення даних, яку було надіслано засобами поштового зв`язку «Укрпошта» 04.10.2024.Згідно відомостей АІКС «Оберіг» 13.07.2024 ОСОБА_1 було уточнено свої персональні дані та зазначено адресу проживання у визначений законом термін з 18.05.2024 по 16.072024: АДРЕСА_1 . Поштову повістку для уточнення даних надіслано ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 ., проте повістку було повернуто 15.10.2024 у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою. Правопорушення виявлено 07.04.2025. З 17.03.2014 року в Україні діє особливий період, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію», з 24.02.2022 року в Україні оголошено загальну мобілізацію, після оприлюднення Указу Президента України від 24.02.2024 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» тому особливий період діє по даний час. Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210 КУпАП. , постановлено застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень» (а.с.10-12).

V. Норми права, які застосував суд.

Відповідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За приписами ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Пунктом 3 ч.10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Постановою від 16 травня 2024 р. № 560 Уряд затвердив Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, згідно якого належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

Відповідно до абзацу 11 ч.3 ст .22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Згідно із ч.7 ст.1 вказаного Закону №2232-ХІІ, виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Порядок вручення поштових відправлень передбачений Правилами надання послуг поштового зв`язку, які затверджені Постановою КМУ №270 від 05.03.2009.

Згідно п. 73 вказаних правил, інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді текстового повідомлення за номером телефону мобільного зв`язку, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а в разі відсутності номера телефону мобільного зв`язку - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланка повідомлення про надходження поштового відправлення або в інший спосіб, встановлений оператором поштового зв`язку.

Відповідно до п. 82 Правил, рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.

Якщо ж протягом 3 робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

У відповідності до положень ст. 235 КУпАП Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

19.05.2024 набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Згідно ст. 159 ч.4 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

При вирішенні справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права і свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави (ст. 3, 8 Конституції України, ст. 8 КАС України).

Зі змісту ч. 3 ст. 62 Конституції України вбачається, що усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності.

В цій же справі судом встановлено, що позивача притягнуто до відповідальності, оскільки він не з`явився за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 по повістці, яку було надіслано на адресу проживання, зазначену позивачем під час оновлення його облікових даних та не повідомлено поважних причин неявки. Однак, дані обставини повністю спростовуються зібраними у справі доказами. Так, судом встановлено, що позивач дійсно зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , на яку і була відправлена повістка про виклик до ТЦК. Із копії конверту та довідки про причини повернення слідує, що поштове відправлення повернуто відправнику з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Оскільки повістку надіслано позивачу засобами поштового зв`язку, належним підтвердженням оповіщення позивача про виклик до ТЦК є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого місця проживання в установленому законом порядку, а саме 15.10.2024. Натомість, повісткою, здійснено виклик позивача на 14.10.2024 об 11:00 год. для уточнення даних. Суд зауважує, що поштове відправлення повернулось до ТЦК лише 15.10.2024, тобто на наступний день, який був визначений для явки позивача до ТЦК. Відтак, в розумінні п. 41 Порядку № 560 позивач вважається належно оповіщеним про виклик до ТЦК лише 15.10.2024, тому не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи зазначення начальником ТЦК у оскаржуваній постанові про те, що позивач був оповіщений про виклик, 14.10.2024 не з`явився за викликом.

При цьому суд не приймає до уваги твердження позивача, що на момент винесення оскаржуваної постанови закінчився строк притягнення його до відповідальності, оскільки момент події правопорушення не можна ототожнювати з моментом виявлення правопорушення. Тобто за змістом статті 38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення або день виявлення триваючого правопорушення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення Разом із тим, у теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється у кожному конкретному випадку індивідуально. Відповідач повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 14.10.2024, однак до 05.04.2025 продовжував вчиняти правопорушення, оскільки не з`являвся до ТЦК. Отже, в даному випадку правопорушення мало триваючий характер, а тому строки притягнення позивача до адміністративної відповідальності необхідно обчислювати саме з моменту виявлення правопорушення, тобто з 05.04.2025, тобто адмінстягнення накладено в строки, визначені ст. 38 КУпАП.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується достатніми доказами, відповідачем в ході розгляду справи не надано жодних доказів правомірності винесення постанови відносно позивача, відтак суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про скасування постанови та достатність підстав для їх задоволення із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн., які в разі задоволення позову підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.77, 205, 241-246, 286, 268-271 КАС України, Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Конституцією України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити: скасувати постанову №1/241 від 07.04.2025, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000 грн., провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована адреса проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя О.Ю. Жуковська