Справа № 380/8057/24
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/8057/24 пров. № А/857/7477/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Качмара В.Я., Онишкевича Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МІНЕРФІН-ТРАНС» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 у справі №380/8057/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МІНЕРФІН-ТРАНС» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

суддя у І інстанції Карп`як О.О.,

час ухвалення рішення 28.01.2025,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складення повного тексту рішення - не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МІНЕРФІН-ТРАНС» (далі апелянт, позивач, ТОВ «МІНЕРФІН-ТРАНС») звернувся в суд з позовом до Львівської митниці (далі - відповідач), в якому просить: визнати протиправними та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Львівської митниці від 01.03.2024 №UA209000/2024/000097/1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при митному оформленні товарів, які ввозились на митну територію України, ним було визначено їх митну вартість за основним методом - ціною договору (контракту). Цей показник заявлено у митній декларації. На підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем було надано митному органу документи, що відповідають переліку, визначеному у частині 2 статті 53 Митного кодексу України. Вказані документи чітко ідентифікують оцінюваний товар та містять достовірні дані про числові показники складових митної вартості. Відтак, відсутні підстави для коригування митної вартості.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.01.2025 у справі №380/8057/24 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального, так і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що при митному оформленні п`ятої партії рейок типу Р-65, із гартованою поверхнею кочення, 1 категорії, довжиною 25 метрів, виробництва чеського металургійного комбінату Trinecke Zelezarny, a.s. на виконання контракту №R2023083/1 від 25.07.2023 з АТ «Мінерфін», задекларовано митну вартість у сумі 1471390,08 Євро (обсяг партії рейок 1089,984 тон; 1300 Євро/тону, поставка на умовах FCA Тржинець, Чеська Республіка; фактурна вартість 1416979,20 Євро; транспортні витрати 54410,88 Євро (станція Тржинець станція Мостиська ІІ)).

Позивачем наведено достатні докази того, що вартість внутрішньої доставки, що вказана у експортній митній декларації, не може бути підставою для сумнівів у розмірі транспортних витрат на перевезення партії рейок.

Наголошено, що митна декларація країни відправлення №24CZ5700000ARWR3A9 від 09.02.2024 є єдиним адміністративним документом, заповнення якого здійснюється під час експорту товарів з ЄС експортером.

Вартість доставки на кордон Чеської Республіки не може співпадати з вартістю доставки на кордон з Україною.

Заповнення та зміст експортної декларації країни-експортера члена ЄС не регулюється приписами Митного кодексу України, а тим більше Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №651 від 30.05.2012.

Суми транспортних витрат підтверджені усіма доказами, наданими як митному органу, так і знаходяться у матеріалах справи.

Крім того, апелянт не заперечує свою пов`язаність з постачальником партії рейок, про що повідомив відповідача, проставивши відмітку «так» у графі 9 митної декларації (далі також МД). Однак відповідна пов`язаність не зумовила заниження позивачем митної вартості товару.

Зазначено і про те, що партія рейок, що поставлена позивачем не співставна з поставкою подібного товару, що використана відповідачем у якості джерела інформації для коригування митної вартості відповідно до використаного митним органом методу 2б (ст. 60 Митного кодексу України за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів).

З позиції апелянта спірне рішення про коригування митної вартості товару від 01.03.2024, яким митну вартість партії рейок поставлених позивачу визначено на рівні 1540,00 Євро/тону, замість 1300 Євро/тону, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Апелянт просив задовольнити його апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати та прийняти нове про задоволення позову в повному обсязі.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу. Зокрема, зазначено, що обов`язок доведення заявленої у МД митної вартості покладається на декларанта. Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

На запит контролюючого органу позивачем додаткові документи надані не були, а сумніви митного органу щодо вірного визначення митної вартості товару, на яку у тому числі впливала пов`язаність сторін контракту, не усунуто.

Порушення процедури прийняття рішення про коригування митноїх вартості, які б могли вплинути на кінцевий результат під час митного контролю за МД позивача не встановлено.

Оспорене у цій справі рішення про коригування митної вартості товару відповідає вимогам чинного законодавства, прийняті у спосіб і порядку, що ним передбачені.

Львівська митниця вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини у цій справі, ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Від позивача надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, у якій з додатковим обґрунтуванням своєї позиції та спростовуванням доводів відповідача у справі, просив скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.01.2025 у справі №380/8057/24 повністю і ухвалити нове, яким позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості від 01.03.2024 задовольнити.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України), суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав витребуваних контролюючим органом документів, не спростував сумнівів Митниці щодо заявленої митної вартості та не довів, що ним правильно здійснено розрахунки митної вартості, у т.ч. обрано метод визначення митної вартості товарів. Розбіжності у документах викликали потребу відповідача у витребуванні додаткових документів, а вже їх ненадання стало підставою для коригування митної вартості. Таким чином, посадові особи Митниці при здійсненні контролю митної вартості імпортованого позивачем товару діяли в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства України. Відтак, оспорюване Рішення є обґрунтованим та відповідає приписам Митного кодексу України

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 25.07.2023 між ТОВ «МІНЕРФІН-ТРАНС» (Україна) (Покупець) та Компанією «MINERFIN a.s.» (Словацька Республіка) укладено Контракт №R2023083/1 на придбання матеріально-технічних ресурсів, предметом якого є матеріально-технічні ресурси, кількість, номенклатура яких вказуються у Специфікаціях до цього Контракту, які є його невід`ємною частиною.

ТОВ «МІНЕРФІН-ТРАНС» згідно з Контрактом №R2023083/1 на придбання матеріально-технічних ресурсів від 25.07.2023 поставило в Україну п`яту партію залізничних рейок типу R-65 із загартованою поверхнею кочення, 1 категорії, довжиною 25 метрів, виробництва чеського металургійного комбінату Trinecke Zelezarny, a.s., вага якої становила 1089,984 тон за ціною 1300,00 євро за 1 тонну.

Для митного оформлення Партії рейок позивач подав до Львівської митниці митну декларацію №24UA62U7 від 28.02.2024.

Митна вартість Партії рейок становила 1416979,20 євро, та вартість транспортних витрат на їх перевезення до станції Мостиська ІІ (Україна) становить 54 410,88 Євро.

Згідно з карткою відмови №UA209050/2024/000011 Львівська митниця відмовила позивачу у митному оформленні (випуску) товарів у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/000097/1 від 01.03.2024. Відповідно до вказаного рішення митна вартість Партії рейок була збільшена з 1471390,08 євро до 1 678 575,36 євро.

У рішенні Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/000097/1 від 01.03.2024, в графі 33 зазначено наступне:

У графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/000097/1 від 01.03.2024 «Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості», зазначено таке: «(…)

За результатами встановлено наступне:

- відповідно до розділу II (умови та ціни транспортування) Замовлення-залізничні перевезення вантажів №01/2023 від 20.12.2023 Ціни виконання за цим Замовленням та інші умови транспортування, для яких узгоджена ціна виконання (зокрема маршрут транспортування, тип вантажу, транспортні засоби, що використовуються, обсяг інформаційних послуг, тощо), містяться в Прайс-листі, який становить Додаток 1 до цього Замовлення. Такий додаток до митного оформлення не надано;

-у поданій митній декларації країни відправлення №24CZ5700000ARWR3A9 від 09.02.2024 зазначено статистичну вартість товару - 35210299 CZK. Також, у графі 31 даної декларації зазначено, що вартість внутрішньої доставки складає 90469 CZK. Однак, вказана сума транспортних витрат не співпадає з сумою транспортних витрат, що задекларована за МД №24UA62U7 (54410,88 Євро). Враховуючи крос-курс CZK до EURO (24,785), що застосовувався при заповненні декларації Чеської Республіки для митних цілей у лютому 2024 року, встановлено, що у митній декларації країни відправлення задекларована вартість транспортних витрат 3650,15 євро.

Таким чином, митницею встановлено не подання декларантом документів зазначених у ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, а також відсутність у поданих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За результатами розгляду наданих для підтвердження митної вартості документів встановлено, що засновником ТОВ «МІНЕРФІН-ТРАНС» є AT «Мінерфін» (MINERFIN A.S. Словаччина), що видно з відкритих джерел, а саме єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань (Міністерство юстиції України). Тобто, сторони угоди є пов`язаними між собою у розумінні ст.15 Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року. Інформація про наявність пов`язаності між продавцем та покупцем зазначена у декларації митної вартості (гр.9 Чи пов`язані між собою продавець та покупець, зазначено «так»).

У зв`язку з наявною інформацією про те, що митна вартість подібних (аналогічних), імпортованих за контрактами, укладеними між непов`язаними суб`єктами ЗЕД, є вища, ніж заявлена декларантом, у Львівської митниці є обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену митну вартість, про що було повідомлено декларанта. Згідно ч. 18 ст. 58 Митного кодексу України при продажу товарів між пов`язаними особами вартість операцій береться за основу для визначення митної вартості за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нищезазначених операцій, яка здійснювалась одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами: 1) вартості операції при продажу непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну; 2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положенням статті 62 Митного кодексу України; 3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положенням статті 63 Митного кодексу України. У наданих підчас митного оформлення документах декларантом не надано документи, що могли б продемонструвати, відповідно до вимог ч. 18 ст. 58 Митного кодексу України, що заявлена декларантом митна вартість є близькою до вартості однієї з визначених у вказаній нормі закону операцій.

Відповідно до 4.3-4 ст. 53 Митного кодексу України декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана: «Відповідно до статті 53 Митного кодексу України прошу Вас надати додаткові документи для підтвердження митної вартості: - зовнішньоекономічний договір, та додатки до нього у разі їх наявності; - рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); - рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); - виписку з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення;- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; переклади документів відповідно до вимог статті 254 Митного кодексу України. Митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, оскільки, продажна вартість оцінюваних товарів є нижчою за ціну подібних (аналогічних) товарів, які імпортувалися на митну територію України непов`язаними особами.

Відповідно до п. 4 ст. 53 Митного кодексу України Вам необхідно, крім документів, зазначених у частинах другій та третій ст. 53 Митного кодексу України, надати такі документи:

1)виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2)довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3)розрахунок ціни (калькуляцію)».

На запит митного органу декларантом додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару надано не було, право на консультацію з митним органом відповідно до ч. 5 ст. 55 Митного кодексу України декларант не використав, обґрунтовані сумніви митного органу у достовірності (дійсності) заявленої митної вартості спростовано не було, у зв`язку з чим митницею було прийнято рішення про коригування заявленої митної вартості товару.

Основний метод визначення митної вартості (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) не може бути застосований через невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у ст.58 МКУ, а також відповідно до ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України у зв`язку з неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу та відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 Митного кодексу України.

Неможливо застосувати метод визначення митної вартості 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари.

Застосовано метод 2б (ст. 60 МКУ) Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів). Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД №23UA42U8 від 21.12.2023 за якою на митну територію України імпортовано подібний (аналогічний) товар «Рейки залізничні, широкопідошвові, нові, типа Р65, марка сталі R350LHT, довжиною 12,5 м, виробник TRINECKE ZELEZARNY a.s.» за митною вартістю 1,54 Євро/кг. Коригування на розмір партії товару та комерційні рівні не здійснювалося.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, уважаючи його протиправним, позивач звернувся з цим позовом до суду.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає таке.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 1 МК передбачено, що законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно із положеннями п. 24 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України (далі МК) митний контроль це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до приписів ст.ст. 49, 50 МК митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 58 МК митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною 3 ст. 318 МК встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Як визначено у ст. 50 МК, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з ч. 1 ст. 51, ч. 1 та 2 ст. 52 МК митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частинами 1 та 2 ст. 53 МК передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, що встановлені частиною 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, які як: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Приписами ч.ч. 1 та 2 ст. 54 МК передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 54 МК органу доходів і зборів, з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, надано право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

За ч. 4 ст. 53 МК у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 53 МК декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (ч. 6 ст. 54 МК).

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (ч. 7 ст. 54 МК).

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 2 ст. 55 МК передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Статтею 57 МК передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У ч. 12 ст. 58 МК зафіксовано, що той факт, що продавець і покупець пов`язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Відповідно до ч. 13 ст. 58 МК за наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, митний орган повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце.

У разі відсутності обґрунтувань з боку митного органу необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів (ч. 14 ст. 58 МК).

Згідно з ч. 15 ст. 58 МК декларант має право відповіді та доказу відсутності впливу взаємозв`язку продавця і покупця на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Для цілей цього Кодексу особи вважаються пов`язаними між собою у випадках, зазначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (ч. 16 ст. 58 МК).

Частиною 18 ст. 58 МК визначено, що при продажу товарів між пов`язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами:

1) вартості операції при продажу непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну;

2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 цього Кодексу;

3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 19 ст. 58 МК у разі здійснення вищезазначених порівнянь враховується наявна у митного органу або подана декларантом чи уповноваженою ним особою інформація щодо різниці в комерційних рівнях продажу, кількісних показниках, елементах і витратах, зазначених у частині десятій цієї статті, та витратах, які понесені продавцем при продажу, коли продавець і покупець не пов`язані між собою, і не понесені продавцем при продажу, коли продавець і покупець пов`язані між собою.

Використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально (ч. 21 ст. 58 МК).

Підсумовуючи підстави апеляційної скарги, відзиву на неї, доводи сторін, наведені у письмових заявах до суду, апеляційний суд дійшов висновку, що на стадії апеляційного перегляду суть публічно-правового спору, підлягає доведенню чи спростуванню правомірність визначення декларантом митної вартості імпортованого ним товару та наявність чи відсутність у зв`язку з цим коригування заявленої декларантом митної вартості імпортованого товару.

Судом першої інстанції встановлено, що на підтвердження заявленої митної вартості придбаних товарів декларант надав митному органу разом з митною декларацією №24UA68U7 від 28.02.2024 такі документи (зазначені у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209050/2024/000011 від 01.03.2024 березня 2024 року): Пакувальний лист (Packing list) б/н від 09.02.2024; Рахунок-проформу (Proforma invoice) №R2023083/1 від 22.01.2024; Рахунок-фактуру (iнвойс) (Commercial invoice) №22249053 від 09.02.2024; накладну УМВС (SMGS consignment note (rail)) №554923 від 16.02.2024; накладну УМВС (SMGS consignment note (rail)) №554931 від 16.02.2024; накладну УМВС (SMGS consignment note (rail)) №554949 від 16.02.2024; накладну УМВС (SMGS consignment note (rail)) №554956 від 16.02.2024; накладну УМВС (SMGS consignment note (rail)) №554964 від 16.02.2024; накладну УМВС (SMGS consignment note (rail)) №554972 від 16.02.2024; накладну УМВС (SMGS consignment note (rail)) №554980 від 16.02.2024; накладну УМВС (SMGS consignment note (rail)) №554998 від 16.02.2024; накладну УМВС (SMGS consignment note (rail)) №555003 від 16.02.2024; накладну УМВС (SMGS consignment note (rail)) №555011 від 16.02.2024; накладну УМВС (SMGS consignment note (rail)) №555029 від 16.02.2024; накладну УМВС (SMGS consignment note (rail)) №555037 від 16.02.2024; декларацiю про походження товару (Declaration of origin) №22249053 від 09.02.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару №16 від 22.01.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару №17 від 24.01.2024; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № від 28.02.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №R2023083/1 25.07.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 08.12.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №5 від 08.01.2024; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №6 від 15.01.2024; договір про надання послуг митного брокера №11/12-2023 від 11.12.2023; договір (контракт) про перевезення №01/2023 від 20.12.2023; копію митної декларації країни відправлення №24CZ5700000АRWR3А9 від 09.02.2024. копію митної декларації країни відправлення №24UA62U7 від 28.02.2024.

Щодо доводів митного органу про відсутність усіх даних для визначення митної вартості та наявність розбіжностей у таких, що зумовило необхідність витребування у декларанта додаткових документів, апеляційний суд зазначає таке.

Оцінюючи покликання митного органу на розбіжності у числовому значенні вартості імпортованого товару, зазначеного у поданому до митного оформлення інвойсі, та вартості товару, зазначеній у декларації країни походження товару, апеляційний суд звертає увагу на те, що статистична вартість Партії рейок, вказана у Експортній митній декларації, базується на їх ціні на умовах FCA Тржинець, Чеська Республіка 1 416 979,20 Євро (35 210 299 CZK), збільшеної на вартість внутрішньої доставки перевезення, яке проходить на статистичній території Чеської Республіки, тобто від залізничної станції Тржинець (Чеська Республіка) до кордону між Чеською Республікою та Польщею і становить 90 469 CZK.

Вартість внутрішньої доставки Партії рейок по території Чеської Республіки до кордону з Польщею у сумі 90 469 CZK, що вказана у Експортній митній декларації, є частиною транспортних витрат на перевезення Партії рейок за маршрутом від залізничної станції Тржинець, Чеська Республіка до залізничної станції Мостиська ІІ, Україна у розмірі 54 410,88 Євро, що була задекларована Позивачем у митній декларації №24UA62U7 і підтверджена документами, наданими при митному оформленні Партії рейок.

Таким чином, вартість внутрішньої доставки Партії рейок, вказана у Експортній декларації, і сума транспортних витрат, що задекларована за МД №24UA62U7, не є співставними величинами і різниця між цими значеннями не може слугувати підставою для твердження про недостовірність вказаної позивачем транспортної складової митної вартості Партії рейок.

Отже, вказана у Рахунку-фактурі (iнвойс) (Commercial invoice) №22249050 від 09.02.2024 фактурна вартість товару у євро не може співпадати із «статистичною вартістю, зазначеною в експортній декларації, оскільки це суперечить Керівництву із заповнення ЄАД, розробленого Генеральним Директоратом TAXUD (Номер документу TAXUD/1619/08 версія 3.4.).

Крім того, експортна декларація країни відправлення не входить до переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, зазначеного у ч. 2 ст. 53 МК України.

Суд апеляційної інстанції в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України та ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховує висновки, що містяться у постанові Верховного Суду від 07.07.2023 у справі №803/718/17, відповідно до яких якщо закон не визначає доказ (докази), винятково яким (-ми) має підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. МК не визначив вид доказів, якими має підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

У постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі №804/6243/14, від 07.05.2020 у справі №1.380.2019.00162, від 02.03.2021 у справі №380/842/20 сформовано висновки, відповідно до яких умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості.

Надаючи оцінку спірному рішенню про коригування митної вартості товарів від 01.03.2024, крім викладеного, встановлено, що підставою для його прийняття слугував факт пов`язаності між позивачем і постачальником товару, що покладало на позивача додаткові вимоги щодо обґрунтування задекларованої митної вартості імпортованого товару.

Доцільно зазначити, що позивач не заперечує свою пов`язаність з постачальником Партії рейок.

Своєю чергою, апелянт стверджуючи про приховування від нього відповідних відомостей, у рішення про коригування митної вартості товарів від 01.03.2024 вказує, що інформація про наявність пов`язаності між продавцем та покупцем зазначена у декларації митної вартості (гр. 9 Чи пов`язані між собою продавець та покупець, зазначено «так»).

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, сам лише факт пов`язаності між собою продавця і покупця не може бути достатньою підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної і за таких обставин необхідно розглянути обставини продажу та з`ясувати чи взаємовідносини покупця і продавця вплинули на ціну оцінюваних товарів (ч. 12 ст. 58 МК).

За відповідних обставин митний орган повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце (ч. 13 ст. 58 МК).

Як свідчать матеріали справи, при виконанні вказаних вимог ч. 13 ст. 58 МК відповідач обмежився формальним посиланням на те, що продажна вартість оцінюваних товарів є нижчою за ціну подібних (аналогічних) товарів, які імпортувалися на митну територію України непов`язаними особами.

На переконання апеляційного суд, наведене обґрунтування без зазначення будь-яких конкретних даних щодо сторін господарської операції, імпортованого товару, часу та обсягів поставки тощо не можна вважати належним виконання митним органом передбаченого ч. 13 ст. 58 МК обов`язку.

Апеляційний суд погоджується із апелянтом у тому, що при оцінці достатності обґрунтування позивачем митної вартості імпортованого товару слід враховувати те, що його поставка здійснювалася на виконання умов договору №ЦЗВ-05- 05223-01 від 06.12.2023 з АТ «Укрзалізниця», укладеного за наслідками результатів публічної процедури закупівлі, інформація про яку міститься у Електронній системі публічних закупівель Prozorro, на якій державні та комунальні замовники оголошують тендери на закупівлю товарів, робіт і послуг (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2023-12-19-007090-a).

За умовами вказаного договору позивач зобов`язувався до 31.03.2024 поставити 10000 тон залізничних рейок за ціною 1400,00 євро за 1 тону (без урахування ПДВ), партіями приблизно по 1000 тон.

При цьому митна вартість імпортованих рейок склала 1471390,08 євро, що включає в себе вартість партії рейок у сумі 1416979,20 євро та вартість транспортних витрат на їх перевезення до станції Мостиська ІІ (Україна) у сумі 54410,88 євро.

Таким чином, митна вартість рейок склала 1 349,92 євро за 1 тону (без урахування ПДВ), при продажі партії рейок АТ «Укрзалізниця» за ціною 1400,00 євро за 1 тону, збутова націнка ТОВ «МІНЕРФІН-ТРАНС» при продажі цього товару АТ «Укрзалізниця» становить 3,7%.

Збільшення митної вартості товару оспорюваним Рішенням від 01.03.2024 з 1349,92 євро до 1540,00 Євро за 1 тону позбавляє виконання договору №ЦЗВ-05- 05223-01 від 06.12.2023 ТОВ «МІНЕРФІН-ТРАНС» з АТ «Укрзалізниця» економічного змісту, а відтак пов`язаність позивача з компанією MINERFIN a.s. (Словаччина) за таких обставин не може свідчити про її вплив на ціну оцінюваних товарів з метою зменшення сплати митних платежів.

Крім того, на думку апеляційного суду, обґрунтованими є доводи апелянта про те, що суд першої інстанції при вирішенні спору не звернув увагу на дотримання відповідачем приписів ст. 60 МК при застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 МК під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку (ч.2 ст. 60 МК).

За приписами ч. 4 ст. 60 МК ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

Частиною 5 ст . 60 МК передбачено, що у разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

Частиною 6 ст. 60 МК передбачено, що у разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 5-7 частини десятої статті 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці у таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними подібними (аналогічними) товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.

У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо подібних (аналогічних) товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість (ч. 7 ст. 60 МК).

У графі 33 оспорюваного Рішення вказано, що джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД №23UA42U8 від 21.12.2023, за якою на митну територію України імпортовано подібний (аналогічний) товар «Рейки залізничні, широкопідошвові, нові, типа Р65, марка сталі R350LHT, довжиною 12,5 м, виробник TRINECKE ZELEZARNY a.s.» за митною вартістю 1,54 Євро/кг», за якою на територію України було поставлено 126,516 тон залізничних рейок.

Коригування на розмір партії товару та комерційні рівні не здійснювалося.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апелянта про те, що партія рейок, що поставляла позивачем, не співставна з поставкою подібного (аналогічного) товару, що використана відповідачем у якості джерела інформації для коригування митної вартості, з огляду на:

1. Характеристики рейок: товар позивача рейки залізничні широкої колії типу Р65 із загартованою поверхнею кочення, І категорії, із сталі марки R350LHT; подібний (аналогічний) товар рейки залізничні, широкопідошвові, нові, типу Р65, марка сталі R350LHT.

2. Довжина рейок: товар позивача рейки довжиною 25 м; подібний (аналогічний) товар рейки довжиною 12,5 м.

3. Умови поставки: товар позивача FCA Тржинець, Чеська Республіка; подібний (аналогічний) товар СРТ Чоп, Україна.

4. Обсяг поставки: товар позивача 1089,984 тон; подібний (аналогічний) товар 126,516 тон.

5. Комерційний рівень ціни: товар позивача оптова поставка загальним обсягом 10000,0 тон, 1349,92 Євро/тону для подальшого проваджу для потреб АТ «Укрзалізниця» за ціною 1400 євро/тону; подібний (аналогічний) товар роздрібна поставка за ціною 1540,00 євро/тону.

З врахуванням викладеного, визначення митним органом у оспорюваному Рішенні від 01.03.2024 митної вартості імпортованого позивачем товару без проведення коригування відповідно до ст. 60 МК не можна вважати обґрунтованим.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постановах від 05.03.2019 у справі №815/143/17, від 21.12.2018 у справі №815/1670/17, відповідно до яких у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган має також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування. Відсутність обґрунтувань розрахунку скоригованої митної вартості є самостійною підставою для скасування рішення про коригування заявленої митної вартості.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд дійшов переконання, що оспорюване Рішення від 01.03.2024 №UA209000/2024/000097/1 не можна вважати таким, що відповідає критеріям правомірності, передбаченим у ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому воно є протиправним і підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

.Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.

Приписами частини 1 статті 317 КАС України встановлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На переконання апеляційного суду, при вирішенні публічно-правового спору, що розглядається, суд першої інстанції допустив невідповідність висновків, викладених у своєму рішенні, обставинам справи, що призвело до помилкової відмови у задоволенні позову. Відтак, рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти постанову, якою позов ТОВ «МІНЕРФІН-ТРАНС» задовольнити.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 139 КАС України суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь ТОВ «МІНЕРФІН-ТРАНС» сплачений при зверненні до суду першої та апеляційної інстанцій судовий збір у розмірі 3028,00 грн + 22582,28 грн + 38415,42 грн = 64025,70 грн.

Керуючись статтями 241, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МІНЕРФІН-ТРАНС» задовольнити.

Скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року у справі №380/8057/24 та прийняти постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МІНЕРФІН-ТРАНС» задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/000097/1 від 01.03.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (, 79000, Львівська область, м. Львів, вул. Тадеуша Костюшка, 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МІНЕРФІН-ТРАНС» (, 04116, м. Київ, вул. Старокиївська, 10Г, корпус С) сплачений при зверненні до суду першої та апеляційної інстанції судовий збір у розмірі 64025 (шістдесят чотири тисячі двадцять п`ять) грн 70 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді В. Я. Качмар
Т. В. Онишкевич