Справа № 480/1108/25
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2025-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: С.М. Глазько
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 р. Справа № 480/1108/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 11.03.2025, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602, по справі № 480/1108/25

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), у якій просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військовій частини НОМЕР_1 від 18 жовтня 2024 року №554 "Про результати службового розслідування за фактом відмови від виконання бойового розпорядження командира 1 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 від 21.08.2024 13-ма військовослужбовцями 1 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , а також встановлення ступеню їх можливої вини" в частині: притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого солдата ОСОБА_1 , старшого стрільця-оператора 1 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти в/ч НОМЕР_1 та накладення на старшого солдата ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді "сувора догана" згідно з пунктом "в" статті 48 та статті 55 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; позбавлення старшого солдата ОСОБА_1 , старшого стрільця-оператора 1 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти в/ч НОМЕР_1 виплати щомісячної премії за жовтень 2024 року в розмірі 20%, передбаченої наказом МОУ від 07.06.2018 року №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» та додаткової винагороди, передбаченої наказом МОУ від 07.06.2018 №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» за серпень місяць 2024 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити старшому солдату ОСОБА_1 невиплачену суму грошового забезпечення, щомісячної премії та додаткової винагороди за жовтень та серпень 2024 року, передбачені наказом МОУ від 07.06.2018 №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам».

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків поданої позовної заяви протягом 10 днів з моменту отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання суду заяви про поновлення строку на звернення з позовом до суду та доказів на підтвердження того, що позивач не міг дізнатися про порушене право, чи не міг звернутись за захистом порушених прав раніше.

На виконання вимог ухвали суду, представником позивача подано клопотання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду із даним позовом та його поновлення.

Як на підставу поважності пропуску строку звернення до суду, представник позивача зазначив, що 10 грудня 2024 року позивач отримав відповідь на свій рапорт від 13 листопада 2024 року, у якій він вперше дізнався про те, що на нього ще 18.10.2024 накладено дисциплінарне стягнення на підставі наказу командира "Про результати службового розслідування". Підтверджуючим документом про дату, коли позивач вперше ознайомився з наказом "Про результати службового розслідування" є конверт, у якому було надіслано лист від відповідача з трек-номером та витяг з тренінгом відправлення (отримано 10.12.2024). Вказане також підтверджується тим, що відповідач не надав інформації у відповідь на адвокатський запит, у якому адвокат просила підтвердити, чи доводився під підпис позивачу наказ про результати службового розслідування. Адвокатський запит був надісланий 27.12.2024, відповідь на адвокатський запит отримано 01.02.2025. Тобто, в період з листопада по лютий місяць позивач вживав заходів для отримання оскаржуваних документів шляхом звернення самостійно до відповідача та за допомогою адвокатського запиту. Отримавши відповідь на свій рапорт 10 грудня 2024 року, позивач вперше дізнався про те, що на нього накладено дисциплінарне стягнення. Відтак, датою, коли позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод та інтересів є 10 грудня 2024 року.

Також зазначено, що позивач не міг вчасно звернутись з позовом до суду у зв`язку з проходженням лікування, що підтверджується виписками з медичних закладів та іншими медичними довідками, які свідчать, що в період з 24.10.2024 по січень 2025 року позивач проходив лікування, медичні обстеження та мав операційне втручання.

Крім того вказано, що позивач проходить військову службу та був призваний по мобілізації, що ускладнює реалізацію права на звернення до суду.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 11.03. 2025 у задоволенні заяви представника позивача про поновлення процесуального строку - відмовлено.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії і додані до неї документи - повернуто позивачу.

Позивач, не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не було встановлено конкретної дати, з якої позивачу стало відомо про наявність оскаржуваного наказу та проведеного щодо нього службового розслідування, однак одночасно констатовано, що позивачем, не було надано суду доказів, які б підтверджували постійну неможливість позивача у період з 18.10.2024 по 11.02.2025 вчасно звернутися до суду з даною позовною заявою. Враховуючи вищевикладене, навіть не надаючи правову оцінку поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду, можна вказувати на передчасність висновків суду першої інстанції про повернення позовної заяви, оскільки для формування висновку про пропуск строку звернення до суду необхідно з`ясувати, чи отримував позивач оскаржуваний ним наказ під підпис, чи складався військовою частиною відповідний акт про відмову від отримання наказу, що судом першої інстанції було проігноровано. Крім того, суд першої інстанції, визнаючи наведені у заяві причини пропуску строку неповажними не дослідив сукупність обставин, на які посилався представник позивача у поданій заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду, а лише вказано, що запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку звернення до суду, без надання оцінки обставинам вказаним представником позивача, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов помилкових та передчасних висновків про наявність підстав для повернення позовної заяви. Таким чином, саме у зв`язку із продовженням безперервної військової служби в умовах воєнного стану позивач не мав реальної фізичної можливості отримати кваліфіковану правничу допомогу, та вчасно звернутись до суду за захистом своїх прав.

Відповідач не скористався правом надання відзиву на апеляційну скаргу.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Визнавши неповажними підстави пропуску строку та повернувши позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що обґрунтовуючи заяву про поновлення процесуального строку звернення до суду з позовною заявою, представник позивача зазначила, що датою, коли позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод та інтересів є 10 грудня 2024 року. Разом з тим, з позовної заяви судом встановлено, що з оскаржуваним наказом від 18 жовтня 2024 року №554 позивач був ознайомлений 07.12.2024 (вказане зазначає сам позивач). При цьому позивач з даною позовною заявою звернувся до суду через систему "Електронний суд" лише 11.02.2025. Лікування позивач проходив на стаціонарі з 24.10.2024 по листопад 2024 року та звертався до лікаря 02.01.2025 за консультацією одноразово. Жодних доказів стосовно того, що стан здоров`я позивача заважав йому вчасно звернутися до суду не надано. Щодо посилання на те, що позивач проходить військову службу, суд зазначив, що введення воєнного стану та несення військової служби військовослужбовцями, безумовно, є поважною причиною пропуску процесуального строку, оскільки впливає на життєдіяльність в державі в цілому, однак сам факт запровадження воєнного стану в Україні та несення військової служби військовослужбовцями, без обґрунтування неможливості звернення до суду саме позивачем у встановлені строки, у зв`язку із запровадження такого, не може безумовно вважатись поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до ч. 1 ст. 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За правилами статей 123 та 169 КАС України суд зобов`язаний перевірити дотримання позивачем строків звернення до суду, які передбачені статтею 122 КАС України.

Під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з позовом і розраховувати на одержання судового захисту.

Згідно з частинами першою та другою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пунктів 1, 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк; у випадках передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи те, що спірним питанням є наявність підстав для поновлення пропущеного позивачем строку звернення із цим позовом до суду, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Матеріалами справи встановлено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.10.2023 № 554 "Про результати службового розслідування за фактом відмови від виконання бойового розпорядження командира 1 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 від 21.08.2024 13-ма військовослужбовцями 1 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , а також встановлення ступеню їх можливої вини" , зокрема, притягнуто до дисциплінарної відповідальності старшого солдата ОСОБА_1 , старшого стрільця-оператора 1 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти в/ч НОМЕР_1 та накладено на нього дисциплінарне стягнення у вигляді "сувора догана" згідно з пунктом "в" статті 48 та статті 55 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; позбавлено виплати щомісячної премії за жовтень 2024 року в розмірі 20%, передбаченої наказом МОУ від 07.06.2018 року №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» та додаткової винагороди, передбаченої наказом МОУ від 07.06.2018 №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» за серпень місяць 2024 року;.

Згідно штампу Харківського окружного адміністративного суду, позивач звернувся з позовною заявою до суду 11.02.2025 року.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду, представник позивача, зокрема, зазначала, що позивач проходить військову службу та був призваний по мобілізації, з 24.11.2024 позивача переведено до іншого військового підрозділу, де він продовжує проходити військову службу. У зв`язку з виконанням позивачем військового обов`язку доступ до правової допомоги, можливість оперативно збирати докази, вийти вчасно на зв`язок з адвокатом ускладнюються.

Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них, визначає Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-XII.

Колегія суддів зазначає, що перебування особи на військовій службі є однією із форм реалізації закріпленого у ст. 43 Конституції України права на працю.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який, в подальшому, Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 №58/2023, від 01.05.2023 №254/2023, від 26.07.2023 №451/2023, від 06.11.2023 №734/2023, від 05.02.2024 №49/2024, від 06.05.2024 №271/2024, від 23.07.2024 №469/2024 та від 28.10.2024 №740/2024 неодноразово продовжувався.

Сам факт введення воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду саме позивачем у встановлені строки, у зв`язку із запровадження такого, не може безумовно вважатись поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.

Також колегія суддів зазначає, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначений підхід неодноразово був застосований Верховним Судом, зокрема у постановах від 11 липня 2019 року у справі №182/634/17(6-а/0182/32/2018), від 07 лютого 2023 року у справі №340/56/22, від 19 жовтня 2023 року у справі №420/1011/20, від 15 листопада 2023 року у справі №380/6752/21, від 20 грудня 2023 року у справі №460/44271/22, від 21 грудня 2023 року у справі №520/1189/23, від 12 лютого 2024 року у справі №140/10393/23, від 12 лютого 2024 року у справі №140/23249/23, від 12 лютого 2024 року у справі №140/21477/23 та від 02 липня 2024 року у справі №440/2984/21.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією проти України, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд, зокрема, у постанові від 29 вересня 2022 року у справі №500/1912/22.

Однак, суд першої інстанції не звернув увагу на ту обставини, що позивач є військовослужбовцем, який призваний до військової служби за мобілізацією, не надав оцінки доводам представника позивача щодо поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду у зв`язку з проходженням ним військової служби, виконанням позивачем військового обов`язку, ускладненим доступом до правової допомоги та можливістю оперативно збирати докази.

Зважаючи на це колегія суддів уважає, що суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви на підставі пунктів 1, 9 частини четвертої статті 169 КАС України, чим допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

У силу п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Сумського окружного адміністративного суду від 11.03.2025 року по справі № 480/1108/25, підлягає скасуванню а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 312, 315, 320, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 11.03.2025 по справі № 480/1108/25 скасувати.

Справу №480/1108/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії направити до Сумського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді З.Г. Подобайло І.С. Чалий