Справа № 420/36787/24
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області про визнання протиправною відмову у розгляді та задоволенні заяви, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного суду з адміністративним позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області у розгляді та задоволенні заяви ОСОБА_1 про передачу у власність шляхом викупу земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0956, викладеної у листі селищного голови Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області Віктора Купченко від 28 жовтня 2024 року № 440-111;

- зобов`язати Миколаївську селищну раду Березівського району Одеської області розглянути заяву ОСОБА_1 та ухвалити рішення про передачу у власність шляхом викупу земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0956, що перебуває у постійному користуванні, цільове призначення - 01.02, для ведення фермерського господарства, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, вид використання - для ведення фермерського господарства, площа земельної ділянки - 40.1893 га, місце розташування - Одеська область, Миколаївський район, Новопетрівська сільська рада, власник Миколаївська селищна рада Березівського району Одеської області, за ціною, яка дорівнює нормативній грошовій оцінці у сумі 1580413,03 гривень, без проведення земельних торгів з розстроченням платежу рівними частинами на 10 років з правом дострокової оплати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 11.10.2024 року на підставі п. 6-1 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України вона звернулася до Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області із заявою, як спадкоємець її померлого чоловіка ОСОБА_2 , в якій просила прийняти рішення про надання згоди на викуп земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, що перебуває у постійному користуванні, з кадастровим номером: :01:001:0956, цільове призначення - 01.02, для ведення фермерського господарства, категорія земель землі сільськогосподарського призначення, вид використання: для ведення фермерського господарства, площа земельної ділянки - 40.1893 га, місце розташування - Одеська область, Миколаївський район, Новопетрівська сільська рада, власник Миколаївська селищна рада Березівського району Одеської області, за ціною, яка дорівнює нормативній грошовій оцінці у сумі 1580413,03 гривень, без проведення земельних торгів з розстроченням платежу рівними частинами на 10 років з правом дострокової оплати. До заяви були додані всі необхідні документи, в т.ч., але не виключно, копії державного акту на право постійного користування серія ОД №517, виданого 16.03.1995 р., паспорту та ідентифікаційного коду позивача, свідоцтва про смерть ОСОБА_2 (чоловіка позивача), свідоцтва про шлюб, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-024 від 14.08.2024 року, інформація Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 14.08.2024 року, рішення Миколаївського районного суду Одеської області по справі №508/1053/15-ц від 28.10.2015р. за позовом ОСОБА_1 до Новопетрівської сільської ради Миколаївського району Одеської області, треті особи: ОСОБА_3 . ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку успадкування за законом та ін. В порушення поожень Земельного кодексу України, Зкону України «Про місцеве самоврядування» заява позивача на пленарний розгляд засідання селищної ради не виносилася, не обговорювалася і рішення з цього питання не приймалося. Тобто рішення про відмову у передачу у власнсість земельної ділянки шляхом викупу з обгрунтованими мотивами відмови відповідачем не приймалося. 28.10.2024 р. листом №440-Ш Миколаївсьою селищною радою Березівського району Одеської області було повідомлено позивача про відмову у задоволені заяви ОСОБА_1 про викуп земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства на підставі того, що вона не є ані спадкоємцем, ані користувачем вказаної земельної ділянки.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.12.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 420/36787/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області про визнання протиправною відмову у розгляді та задоволення заяви.

28.11.2024р. відповідачу був направлений адміністративний позов з додатками та доставлений в його електронний кабінет, про що свідчить наявна в матеріалах справи Довідка про доставку електронного листа, сформована 05.12.2024р.. Ухвала про відкриття провадження у справі від 03.12.2024р. також була надіслана та доставлена в його електронний кабінет 04.12.2024р., що підтверджується наявною в матеріалах справи Довідкою про доставку електронного листа, сформована 05.12.2024р.

Проте, правом надання відзиву на позовну заяву, відповідач не скористався.

За наведених обставин суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про розгляд цієї адміністративної справи.

Відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, 16.03.1995р. за життя ОСОБА_2 (померлий чоловік позивача) отримав у постійне користування земельну ділянку, згідно державного акту на право постійного користування серія ОД №517, виданого 16.03.1995 р., що зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за ОД №517.

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивача ОСОБА_2 помер, що підтведжується Свідоцтвом про смерть від 27.03.2013р., серія НОМЕР_1 .

Відповідно до рішення Миколаївського районного суду Одеської області по справі №508/1053/15-ц від 28.10.2015р. за позовом ОСОБА_1 до Новопетрівської сільської ради Миколаївського району Одеської області, треті особи: ОСОБА_3 . ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку успадкування за законом, було визнано в порядку успадкування за законом право власності на земельну ділянку розміром 6,0956 га, кадастровий номер :01:002:0327, яка знаходиться на території Новопетрівської сільської ради Миколаївського району Одеської області, яка належала ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №051511 від 16 березня 1995 року, який був виданий Миколаївською районною радою Одеської області, та встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги спадкування.

11.10.2024 р. позивач звернулася до Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області із заявою, в якій просила прийняти рішення про надання їй згоди на викуп земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, а саме земельної ділянки, що перебуває у постійному користуванні, з кадастровим номером: :01:001:0956, цільове призначення - 01.02, для ведення фермерського господарства, категорія земель землі сільськогосподарського призначення, вид використання для ведення фермерського господарства, площа земельної ділянки - 40.1893 га, місце розташування - Одеська область, Миколаївський район, Новопетрівська сільська рада, власник Миколаївська селищна рада Березівського району Одеської області, за ціною, яка дорівнює нормативній грошовій оцінці у сумі 1580413,03 гривень, без проведення земельних торгів з розстроченням платежу рівними частинами на 10 років з правом дострокової оплати, яка належала на праві користування чоловіку позивача ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До заяви були додані наступні документи: копія державного акту на право постійного користування серія ОД №517, виданого 16.03.1995 року, копія паспорту позивача, копія ідентифікаційного коду позивача, копія свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , копія свідоцтва про шлюб, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-024 від 14.08.2024 р., інформація Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 14.08.2024 р., інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №390924261 від 14.08.2024 року, витяг № HB-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 14.08.2024 року, роз`яснення Держгеокадастру №22-28-0.223-645/2-22 від 19.01.2022 року, копія рішення Миколаївського районного суду Одеської області по справі №508/1053/15 від 28.10.2015р.

18.10.2024р. на сайті Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області був розміщений Протокол Постійної комісії з питань аграрної політики, земельних відносин та природокористування від 18.10.2024 року.

В Протоколі Постійної комісії з питань аграрної політики, земельних відносин та природокористування від 18.10.2024 року під порядковим номером « 18» розглядалось питання «Про викуп земельної ділянки ОСОБА_1 » та було вирішено, відмовити та доручити відділу земельних відносин, екології та використання природних відносин надати відповідь заявнику. Будь-яких обгрунтувань у прийнятті такого рішення у вказаному протоколі не зазначено.

29.10.2024р. позивачем отримано відповідь № 440-Ш від 28.10.2024р. Миколаївськохї селищної ради Березівського району Одеської області, відповідно до якої було зазначено про відмову у задоволені поданої позивачем заяви про викуп земельної ділянки від 11.10.2024р. на підставі того, що позивач не є ані спадкоємцем, ані користувачем земельної ділянки - кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0956, цільове призначення - 01.02, для ведення фермерського господарства, категорія земель землі сільськогосподарського призначення, вид використання - для ведення фермерського господарства, Площа земельної ділянки - 40.1893 га,

На пленарне засідання селищної ради питання ОСОБА_1 не виносилось та не розглядалось.

Позивач вважає, така бездіяльність відповідача є незаконною, протиправною та такою, що безпосередньо порушує її права та інтереси, що і стало підставою для звернення до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Конституції України та статтею 373 Цивільного кодексу України земля визнається основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Статтею 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частинами першою, другою, пунктом "а" частини третьої статті 22 ЗК України визначено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно з частинами першою, другою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 127 ЗК України органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або передають їх у користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом. Продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності та набуття прав користування ними (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюються на конкурентних засадах (на земельних торгах) у формі електронного аукціону у випадках та порядку, встановлених главою 21 цього Кодексу.

Порядок продажу земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам регламентовано статтею 128 Земельного кодексу України.

Продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації.

У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

До заяви (клопотання) додаються, зокрема: а) документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою (у разі його наявності), та документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно (будівлі та споруди), розташоване на цій земельній ділянці (у разі наявності на земельній ділянці будівель, споруд); б) копія установчих документів для юридичної особи, а для громадянина копія документа, що посвідчує особу.

Орган державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву (клопотання) і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (крім земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд) чи про відмову в продажу із зазначенням обгрунтованих причин відмови (ч. 3).

Підставою для відмови в продажу земельної ділянки є: а) неподання документів. необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки; б) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; в) якщо щодо суб`єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності; г) встановлена цим Кодексом заборона на передачу земельної ділянки у приватну власність; г) відмова від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

Отже, положеннями Земельного кодексу України регламентовані загальні правила та умови продажу земельних ділянок, а також визначений вичерпний перелік підстав для прийняття рішення про відмову у такому продажі.

Водночас, як встановлено судом, що 11.10.2024 року позивач звернулася до Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області із заявою, в якій просила в прийняти рішення про надання їй згоди на викуп земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, а саме земельної ділянки, що перебуває у постійному користуванні, з кадастровим номером: :01:001:0956, цільове призначення - 01.02, для ведення фермерського господарства, категорія земель землі сільськогосподарського призначення, вид використання для ведення фермерського господарства, площа земельної ділянки - 40.1893 га, місце розташування - Одеська область, Миколаївський район, Новопетрівська сільська рада, власник Миколаївська селищна рада Березівського району Одеської області, за ціною, яка дорівнює нормативній грошовій оцінці у сумі 1580413,03 гривень, без проведення земельних торгів з розстроченням платежу рівними частинами на 10 років з правом дострокової оплати, яка належала на праві користування чоловіку позивача ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі спеціальної норми, передбаченої п. 6-1 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України.

Відповідно до пункту 61 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України громадяни України, яким належить право постійного користування, право довічного успадкованого володіння земельною ділянкою державної чи комунальної власності, а також юридичні особи, яким на момент набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель" належало право постійного користування земельними ділянками державної чи комунальної власності, та які відповідно до статті 92 цього Кодексу не можуть набувати земельні ділянки на праві постійного користування, орендарі земельних ділянок, які набули право оренди земельних ділянок для ведення селянського (фермерського) господарства шляхом переоформлення права постійного користування щодо зазначених земельних ділянок до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів", мають право на купівлю таких земельних ділянок без проведення земельних торгів. Купівля земельних ділянок відповідно до цього пункту здійснюється за ціною, що дорівнює: нормативній грошовій оцінці земельної ділянки - для земель сільськогосподарського призначення; експертній грошовій оцінці земельної ділянки - для земель несільськогосподарського призначення.

Право викупу також належить громадянам України спадкоємцям громадян, яким належало право постійного користування, право довічного успадкованого володіння земельними ділянками державної і комунальної власності, призначеними для ведення селянського (фермерського) господарства (крім випадків, коли такі земельні ділянки були передані у власність чи користування фізичним або юридичним особам).

Якщо таких спадкоємців декілька, земельна ділянка придбавається ними у спільну часткову власність, де частки кожного із спадкоємців у праві власності є рівними.

Права постійного користування та довічного успадковуваного володіння земельними ділянками державної та комунальної власності зберігаються за суб`єктами відповідного права, які не здійснили викуп таких ділянок відповідно до абзацу першого цього пункту. Тобто умовою, з якою законодавець пов`язував виникнення у громадянина України права на викуп відповідних земельних ділянок у власність з розстрочкою платежу до десяти років за ціною, яка дорівнює нормативній грошовій оцінці таких земельних ділянок, без проведення земельних торгів, є належність такому громадянину (або його спадкоємцям) права постійного користування земельною ділянкою комунальної форми власності.

В зв`язку з тим, що на момент смерті спадкодавця (чоловіка позивача) земельна ділянка не мала встановлених меж, кадастрового номеру, а прийняти земельну ділянку, яка перебувала у постійному користуванні було неможливо, вступити до спадщини у цій частині унеможливлювалося.

Як з`ясовано судом, та зазначено вище, наразі земельна ділянка, яку бажала викупити позивач, має кадастровий номер: :01:001:0956, цільове призначення - 01.02, для ведення фермерського господарства, категорія земель землі сільськогосподарського призначення, вид використання - для ведення фермерського господарства, площа земельної ділянки - 40.1893 га, місце розташування - Одеська область, Миколаївський район, Новопетрівська сільська рада. Нормативно грошова оцінка ділянки станом на 2024 рік складає 1580413,03 гривень.

Згідно відомостей з Державного земельного кадастру право постійного користування земельною ділянкою, зареєстровано за ОСОБА_2 30.11.2021 року, номер запису про право 45488133. Згідно відомостей з державного земельного кадастру, право власності за відповідачем зареєстровано 30.11.2021 року, номер запису про право 45486744.

Тобто земельна ділянка є сформованою, має встановлені межі, кадастровий номер, та відповідно є об`єктом цивільних прав згідно ст. 79 3емельного кодексу України.

Частиною першою статті 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

На підставі частини четвертої 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями.

Відповідно до частин першої-третьої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків. передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Тобто орган місцевого самоврядування приймає одне із рішень, визначених частиною третьої статті 128 Земельного кодексу України.

Аналізуючи вказані норми у їх системному зв`язку, суд дійшов висновку, що за результатами розгляду заяви про надання дозволу на викуп земельної ділянки, орган місцевого самоврядування приймає одне із рішень, визначених частиною третьої статті 128 Земельного кодексу України.

При цьому, зважаючи на вимоги Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», таке рішення приймається на пленарних засіданнях.

Зокрема, з Протоколу Постійної комісії з питань аграрної політики, земельних відносин та природокористування від 18.10.2024 року, вбачається, що комісія прийняла рішення про відмову у задоволенні заяви позивача про викуп земельної ділянки («за» проголосувало 4 члена комісії, «проти» - 0, «утримався» - 0). При цьому мотиви для прийняття такого рішення Протокол від 18.10.2024р. не містить.

Лише 28 жовтня 2024 року листом №440-Ш Миколаївською селищною радою Березівського району Одеської області було повідомлено позивача про відмову у задоволенні заяви про викуп земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, оскільки воеа не є сані спадкоємцем, ані користувачем земельної ділянки, що суперечить нормам діючого законодавства щодо порядку та умов розгляду таких заяв тощо.

Тобто з наведеного вбачається, що відповідачем не було прийнято законного та обгрунтованого рішення за результатами розгляду заяви позивача.

Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до стаття 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Як встановлено рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 28.10.2015р. у справі №508/1053/15-ц, позивач була дружиною померлого ОСОБА_2 та, відповідно, є спадкоємцем першої черги. Заповіту спадкодавець за життя не складав.

Згідно статті 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (Стаття 1261 ЦК України).

Також, важливим є встановлення рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 28.10.2015 року у справі №508/1053/15-ц, що позивач звернулась у встановленому порядку та у строк до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Інші спадкоємці ОСОБА_3 (син), та ОСОБА_4 (син) від спадщини відмовились. Тобто єдиним спадкоємцем, який вступав у спадщину була виключно позивач.

Зокрема, орган місцевого самоврядування не наділений повноваженням визначити спадкоємців, адже належність до кола спадкоємців визначає законодавство. Документи, що підтведжують право позивача, як спадкоємця на викуп вказанї земельної ділянки були надані в повному обсязі.

Спадкування права постійного користування ані на момент відкриття спадщини, ані наразі чинним законодавством України не передбачено. Тому позивач не мала ніякої законної можливості вступити у спадкуванні у цій частині, в той час. Така можливість для позивача, як спадкоємця з`явилась, лише зі змінами, внесеними згідно із Законом України № 1423-ІХ від 28.04.2021 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», який набрав чинності 27.05.2021 року. Право викупу передбачене п. 6-1 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України, не пов`язане з користуванням даної земельною ділянкою. Таких підстав як користування земельною ділянкою вказаним пунктом Земельного кодексу України, не передбачено.

Згідно даних державного земельного кадастру, ніхто на законних підставах (оренда евфітезіс тощо) дану ділянку не використовує.

Як зазначено Держгеокадастром у своїх роз`ясненнях №22-28-0.223-645/2-22 від 19.01.2022 р., відповідно до частин восьмої та дев`ятої статті 128 Кодексу, якою визначено порядок продажу земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам, постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2009 р. №381 затверджено Порядок здійснення розрахунків з розстроченням платежу за придбання земельної ділянки державної та комунальної власності. Проте, положення зазначеної постанови не поширюються на відносини, які виникають при купівлі-продажу земельних ділянок державної і комунальної власності, що надавалися для ведення селянського (фермерського) господарства, які врегульовані Земельним кодексом України (пункт 61 розділу Х «Перехідні положення») як актом вищої юридичної сили.

Таким чином, враховуючи наведене, підстави для відмови у задоволенні розгляду заяви ОСОБА_1 у відповідача були відсутні.

Окрім того, варто зауважити, що заява позивача з документами на пленарне засідання селищної ради не виносилася, не обговорювалася і рішення з цього питання за результатами розгляду заяви позивача, у законодавчо встановленому порядку не приймалося.

Відтак, зважаючи на викладене, суд доходить висновку, що викладена відповідачем у Листі відмова є протиправною, а отже з метою належного способу захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Миколаївську селищну раду Березівського району Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про передачу у власність шляхом викупу земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0956, що перебуває у постійному користуванні, цільове призначення - 01.02, для ведення фермерського господарства, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, вид використання - для ведення фермерського господарства, площа земельної ділянки - 40.1893 га, місце розташування - Одеська область, Миколаївський район, Новопетрівська сільська рада, власник Миколаївська селищна рада Березівського району Одеської області, за ціною, яка дорівнює нормативній грошовій оцінці у сумі 1580413,03 гривень, без проведення земельних торгів з розстроченням платежу рівними частинами на 10 років, з правом дострокової оплати та прийняти рішення за наслідками розгляду такої заяви, з урахуванням окреслених у судовому рішенні висновків, та правової оцінки суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області про визнання протиправною відмову у розгляді та задоволення заяви, підлягають задоволенню частково, з вище окреслених підстав.

Керуючись ст. ст. 72-77, 139, ст.ст.241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ :

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області про визнання протиправною відмову у розгляді та задоволення заяви, - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області у розгляді та задоволенні заяви ОСОБА_1 про передачу у власність шляхом викупу земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0956, викладеної у листі селищного голови Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області Віктора Купченко від 28 жовтня 2024 року № 440-111.

3. Зобов`язати Миколаївську селищну раду Березівського району Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про передачу у власність шляхом викупу земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0956, що перебуває у постійному користуванні, цільове призначення - 01.02, для ведення фермерського господарства, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, вид використання - для ведення фермерського господарства, площа земельної ділянки - 40.1893 га, місце розташування - Одеська область, Миколаївський район, Новопетрівська сільська рада, власник Миколаївська селищна рада Березівського району Одеської області, за ціною, яка дорівнює нормативній грошовій оцінці у сумі 1580413,03 гривень, без проведення земельних торгів з розстроченням платежу рівними частинами на 10 років, з правом дострокової оплати та прийняти рішення за наслідками розгляду такої заяви, з урахуванням окреслених у судовому рішенні висновків суду, та правової оцінки суду.

4. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області (код ЄДРПОУ 04380146) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1614 (одна тисяча шістсот чотирнадцять)грн.67 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Рішення складено 30.04.2025 року, з урахуванням знаходження судді Харченко Ю.В. на лікарняному з 03.02.2025 р. по 21.02.2025 р. та з 26.02.2025 р. по 07.03.2025 р., а також у відпустці з 08.01.2025 р. по 24.01.2025 р., та з 14.04.2025 р. по 18.04.2025 р., включно.

Суддя Ю.В. Харченко

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області про визнання протиправною відмову у розгляді та задоволення з30.04.25.