Справа № 953/2706/25
Суддя: Шаренко С. Л.
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 953/2706/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Шаренко С.Л.,

за участю секретаря Реуцькій Н.В,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у залі суду в приміщенні Київського районного суду м. Харкова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

24.03.2025 позивач ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №5564 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 14.03.2025 відносно нього, закрити за відсутністю складу в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 майора ОСОБА_2 №5564 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 14.03.2024 р. його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гр., за порушення вимог абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 3 п.1 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, викладених у додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого ПКМУ від 30.12.2022 №1487, абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу під час мобілізації, на особливий період», за не з`явлення за викликом у строк, зазначений в повістці №420720 до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення даних. Вважає, що вищевказана постанова була винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому справа про адміністративне правопорушення повинна бути закрита на підставі ч. 4 ст. 276 КУпАП, на підставі наступного.

Позивач зазначає, що відповідно до витягу військово-облікового документа з РЕЗЕРВ + значиться стоїть на обліку, дані уточнено вчасно, дата уточнення даних 16.07.2024 року, відстрочка до 08.05.2025 року, тип відстрочки п.1 ч.3 ст. 23. Згідно довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти №399721 від 01.10.2024, витягу з наказу №1859СТ від 23.09.2024 та довідки №392 від 01.10.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 01.10.2024 року зарахований аспірантом 1 курсу очної (деної) форми здобуття освіти за кошти державного (регіонального) бюджету по спеціальності 132 - Матеріалознавство. освітньо-наукова програма «Матеріалознавство» до Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», строк закінчення аспірантури - завершення навчання 30.09.2028.

Відповідно до військово-облікового документа №0, виданого 18.10.2024 ТВО керівником ІНФОРМАЦІЯ_6 , позивача взято на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_7 26.04.2024 року. Відповідно до розділу 13 відмітки про військовий облік у військово- обліковому документі № НОМЕР_1 , наявний штамп ІНФОРМАЦІЯ_7 про взяття на військовий облік 26.04.2024 року.

Крім того, 31.10.2024 позивачем вперше подано до голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_7 заяву про оформлення довідки про відстрочку на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», про що на заяві наявний напис власноручно відповідальною особою ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка прийняла заяву, а саме - ОСОБА_3 .

Крім того, при взятті на військовий облік 26.04.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_8 позивачем було оновлено всі дані, про що є відповідні відмітки у витягу військово-облікового документа з РЕЗЕРВ +, який дійсний до 08.05.2025 року.

Зазначає, що з моменту взяття його на військовий облік 26.04.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_8 була зміна, а саме початок навчання в аспірантурі 1 курсу очної (денної) форми здобуття освіти за кошти державного (регіонального) бюджету по спеціальності 132 - Матеріалознавство. Освітньо-наукова програма «Матеріалознавство» Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», про що було подано відповідну заяву до голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_7 31.10.2024.

Окрім того, зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_8 було допущено бездіяльність у навмисному невнесенні відомостей у Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів позивача під час прийняття рішення про надання відстрочки за заявою позивача 31.10.2024, у зв`язку з чим автоматично була сформована повістка за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та направлена за допомогою Укрпошти, та повістка не була анульована, в зв`язку з добровільною явкою позивача та наданням відповідних документів підтверджуючих надання відстрочки на підставі п.1 ч.3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

У постанові відсутнє посилання на докази, які б підтверджували вручення ОСОБА_1 повістки, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме в додатках до постанови №5564 від 14.03.2025 відсутні сама повістка, яка має містити придатний для зчитування QR-код з відповідною інформацією, опис вкладення та повідомленням про вручення.

В силу ст. 248, ч. 1 ст. 268, ст. 277-2, ст. 278 КУпАП відповідач зобов`язаний належним чином повідомити позивача про розгляд справи не пізніше, ніж за три дні до дати розгляду справи. Жодного протоколу про адміністративне правопорушення де було б роз`яснено ст. 63 Конституції України, його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться «14» березня 2025р. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_9 позивачу вручено не було.

У зв`язку з вищенаведеними порушеннями з боку відповідача вимог діючого законодавства та безпідставне звинувачення позивача у вчиненні правопорушення, грубого порушення процесуальних вимог, тому вважає, що постанова №5564 про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 14.03.2025р підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та задовольнити позов.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_10 в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що повістка №420720 була доставлена АТ «Укрпошта», але не отримана позивачем та повернена за місцем обслуговування , повістка вимагала від позивача прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_7 на 11.00 25.10.2024 для уточнення даних, проте у зазначені у повістці час та місце позивач не з`явився, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні позову та проводити розгляд справи без участі представника ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Представник ІНФОРМАЦІЯ_9 , у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КАС України - у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-2, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

За правилами ч. 2, 3 ст. 286 КАС України - учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або)з моменту оприлюднення судомна веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 14.03.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_2 винесено постанову №5564, відповідно до якої у період дії воєнного стану 14.03.2025 о 20.20 годині працівником поліції був доставлений гр. ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП, а саме не прибуття на 25.10.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_11 за направленою повісткою №420720 для уточнення даних, своєю бездіяльністю позивач порушив вимоги абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 3 п. 1 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, викладених у додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого ПКМУ №1487 від 30.12.2022 року, абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ч. 3 ст.210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та триває по теперішній час.

Згідно з Указом Президента України №65/2022 від 24.02.2022 року оголошено про проведення загальної мобілізації.

У відповідності до положень ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до ст. 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме: накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Згідно ст. 246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 2 ст.255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-21, 244-24 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Згідно ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 майор ОСОБА_4 є посадовою особою територіального центру комплектування та соціальної підтримки, якому законом надано право розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення.

Згідно ч. 1 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Винесення постанови про накладення адміністративного стягнення відповідно до ст.284 КУпАП є одним із рішень суб`єкта владних повноважень, яке може бути прийняте виключно за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки передбачає створення для особи негативних наслідків особистого, майнового характеру у вигляді адміністративного стягнення.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно абз.2 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Як вбачається з електронного військово-облікового документу на ім`я ОСОБА_1 , сформованого з допомогою мобільного застосунку Резерв+, який в свою чергу відображає актуальну інформацію, яка міститься в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних і резервістів, Позивач уточнив свої персональні дані в строк визначений законом та має про це відповідну відмітку в документі «Дані уточнені вчасно» (а.с. 14).

Згідно абз.1 п.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно абз. 2 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що також ставиться в провину Позивачу, визначає, що громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Як вбачається з постанови №5564 від 14.03.2025, ОСОБА_1 не з`явився 25.10.2024 для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_7 , однак як вбачається з матеріалів справи, а саме з заяви ОСОБА_1 від 31.10.2024 на ім`я Голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_7 про початок навчання в аспірантурі 1 курсу очної (денної) форми здобуття освіти за кошти державного (регіонального) бюджету по спеціальності 132 Матеріалознавство, що свідчить про те, що окрім того, що він вчасно оновив дані, встав на облік 26.04.2025, він також 31.10.2024 з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_7 та подав заяву на оформлення відстрочки, у зв`язку з навчанням на аспірантурі (а.с. 18).

Відповідно до п. 41 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Позивач зазначає, що ніяких повісток не отримував про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_7 . Матеріали справи не містять ані повістки, ані доказів її належного отримання позивачем. Окрім того, варто зазначити, що представником відповідача ІНФОРМАЦІЯ_12 надано відзив, в якому представник відповідача зазначає, що позивачу направлялась повістка, яка була доставлена АТ «Укрпошта», однак не була отримана позивачем та повернена за місцем обслуговування, однак на підтвердження викладених у відзиві доводів відповідачем не надано жодного доказу, ані повістки про виклик, ані відстеження поштового відправлення, з якого можливо б було визначити, коли надійшла повістка на відділення, протягом якого строку вона там зберігалась і у зв`язку з чим та коли повернена назад.

Таким чином, відповідачем не доведено, що у позивача виник обов`язок з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_7 у строк, зазначений у повістці, і що від виконання цього обов`язку ОСОБА_1 ухилився.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Суду не вдається встановити, що у діях, які кваліфіковані відповідачем за ч.3 ст.210-1 КУпАП є склад правопорушення, адже відповідачем не надано до суду жодних доказів до оскаржуваної постанови, які підтверджували б зазначені в ній обставини порушення позивачем.

За таких умов, сама лише постанова про адміністративне правопорушення без надання доказів на підтвердження обставин, викладених у ній, не дає підстав вважати, що рішення відповідача є правомірним та вказують на те, що відповідач таке рішення прийняв необґрунтовано.

У порушення вказаних вимог, відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином, зокрема не надано доказів того, що ОСОБА_1 належним чином був сповіщений про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_13 25.10.2024 року, а тому доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення не надано.

Дослідивши подані позивачем докази в сукупності, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд прийшов до висновку, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП не була доведена «поза розумним сумнівом».

За приписами п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Пунктом 3 ч.3 ст.286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується достатніми доказами, відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність винесення постанови відносно позивача, відтак суд вважає за необхідне скасувати постанову, та закрити справу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, судом встановлено, що позивачем було сплачено судовий збір у сумі 605,60 гр.

Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 605,60 гр.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 205, 211, 217, 241, 246, 250, 255, 257-263, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення №5564 від 14.03.2025 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП на ОСОБА_5 у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гр.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 витрати зі сплати судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідачі:

ІНФОРМАЦІЯ_14 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ).

ІНФОРМАЦІЯ_15 (код ЄРДПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ).

Суддя С.Л. Шаренко