Справа № 560/3512/25
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3512/25
РІШЕННЯ

іменем України

05 травня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про протиправність дій відповідача щодо порушення прав позивача в частині встановлення необґрунтованого тарифу за користування глобальною мережею Інтернет та обмеження часу користування мережею Інтернет. Вказує, що відповідач грубо порушує норми Закону України "Про захист прав споживачів", чим наносить позивачу значну моральну та матеріальну шкоду, оскільки він та інші засуджені в ЗВК-58 сплачують кошти за послуги, які фактично не надаються, тобто відбувається пряме та відкрите порушення прав людини та споживачів. Також стверджує, що порушення його прав відповідачем принижує його людську гідність, викликає почуття сорому, пригніченності, неповноцінності та незахищеності, що спричиняє моральні страждання і тому відповідач повинен компенсувати нанесення позивачу моральної шкоди в грошовому еквіваленті.

Ухвалою суду від 06 березня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що ним дотримуються всі норми законів та підзаконних нормативно-правових актів, а всім засудженим, які утримуються в межах державної установи "Замкова виправна колонія (№58) надаються рівні права у здійсненні доступу до глобальної мережі Інтернет. Звертає увагу суду на те, що при розрахунку для засуджених вартості оплати за користування Інтернетом враховуються вартість тарифного плану підключення установи до провайдера, час, впродовж якого засуджений користувався Інтернетом, витрати на обслуговування мережі та інтернет - класу.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначає, що незрозумілим залишається згадування та посилання відповідача про оплату послуг за ІР- телефонію та інтернет - класу, адже ці аспекти не являються предметом оскарження в позовній заяві. Прямим доказом незаконного стягнення коштів є розпорядок дня для засуджених, які утримуються в ізольованому, окремому секторах довічного позбавлення волі, Затверджений відповідачем за №58/ОД-24 від 24.01.2024 року,в якому зазначеного надання доступу до глобальної мережі Інтернет здійснювати з 09:00 до 21:00, тобто 12 годин, хоча в розрахунку вказано, що плата знімається за користування інтернетом на протязі 24 годин. Це фактичний та беззаперечний доказ зловживання та порушення законодавства відповідачем. Таким чином відповідач свідомо та умисно порушує ч.2 ст.11 Наказу Міністерства юстиції України №3233/5 від 19.10.2017 року "При розрахунку для засуджених вартості оплати за користування Інтернетом враховуються вартість тарифного плану підключення установи до провайдера, час, впродовж якого засуджений користувався Інтернетом, витрати на обслуговування мережі та інтернет-класу",що свідчить про: вартість оплати перевищено а в 10-15 разів; час користування інтернетом зменшено вдвічі (при цьому плата вираховується повноцінно); витрати на обслуговування мережі відповідач встановив на власний розсуд з явним необгрунтованим завищенням плати.

Позивач у відповіді на відзив також заявив клопотання про про витребування судом у відповідача належним чином завірену документацію про оплату ним (з зазначенням кожної статті витрат)згідно пункту 4 Розрахунку "амортизація обладнання"(витрачено 57 134 гривень)та пункту 5 "поточний ремонт техніки, встановлення мережевого обладнання "(витрачено 27 650 гривень)за останній рік,як доказу цільового використання стягнених коштів.

Ознайомившись із поданим клопотанням, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 КАС України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Суд враховує, що позивачем не надано суду доказів щодо реально вжитих заходів для отримання витребуваних доказів самостійно та причини неможливості самостійно отримати такі докази. Також позивач не обгрунтовує, які саме обставини може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати.

З урахуванням зазначеного суд доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання про витребування доказів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в державній установі "Замкова виправна колонія (№58)".

З грудня 2020 року надання телекомунікаційних послуг з доступу до мережі Інтернет в державній установі "Замкова виправна колонія (№58)" здійснюється товариством з обмеженою відповідальністю "ВАЙНЕТ".

Державною установою "Замкова виправна колонія (№58)" складено калькуляції на відповідні послуги, а саме:

- на послуги 20 хв. відеозв`язку, згідно якої вартість таких послуг становить в літній період 14,27 грн., в зимовий період - 17,04 грн.;

- вартості користування послугами Wi-fi, згідно якої вартість таких послуг становить 90,00 грн.

Позивач, вважаючи, що з його особового рахунку знімається додаткова плата за вищевказані послуги, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК України) кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Завданнями кримінально-виконавчого законодавства України є визначення принципів виконання кримінальних покарань, правового статусу засуджених, гарантій захисту їхніх прав, законних інтересів та обов`язків; порядку застосування до них заходів впливу з метою виправлення і профілактики асоціальної поведінки; системи органів і установ виконання покарань, їх функцій та порядку діяльності; нагляду і контролю за виконанням кримінальних покарань, участі громадськості в цьому процесі; а також регламентація порядку і умов виконання та відбування кримінальних покарань; звільнення від відбування покарання, допомоги особам, звільненим від покарання, контролю і нагляду за ними.

Згідно статті 2 КВК України кримінально-виконавче законодавство України складається з цього Кодексу, інших актів законодавства, а також чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Положеннями статті 3 КВК України встановлено, що до засуджених, які відбувають покарання на території України, застосовується кримінально-виконавче законодавство України. Порядок і умови виконання та відбування покарань визначаються та забезпечуються відповідно до законодавства, яке діє на час виконання та відбування кримінального покарання.

Відповідно частин 1, 2, 4 статті 7 КВК України держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку. Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду. Правовий статус засуджених визначається законами України, а також цим Кодексом, виходячи із порядку і умов виконання та відбування конкретного виду покарання.

Відповідно до частини 2 статті 151 КВК України на осіб, які відбувають довічне позбавлення волі, поширюються права і обов`язки засуджених до позбавлення волі, передбачені статтею 107 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 107 КВК України засуджені, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, мають право в порядку, встановленому цим Кодексом і нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України здійснювати листування з особами, які знаходяться за межами колоній, вести з ними телефонні розмови, у тому числі у мережах рухомого (мобільного) зв`язку, користуватися глобальною мережею Інтернет.

Відповідно до частини 5 статті 110 КВК України засудженим надається, в тому числі й під час перебування в стаціонарних закладах охорони здоров`я, право на телефонні розмови (у тому числі у мережах рухомого (мобільного) зв`язку) без обмеження їх кількості під контролем адміністрації, а також користуватися глобальною мережею Інтернет. Телефонні розмови оплачуються з особистих коштів засуджених. Телефонні розмови між засудженими, які перебувають у місцях позбавлення волі, забороняються. Телефонні розмови та користування у глобальній мережі Інтернет оплачуються з особистих коштів засуджених.

Водночас частиною 8 статті 110 Кримінально-виконавчого кодексу України визначено, що порядок організації побачень, телефонних розмов, користування мережею Інтернет встановлюється Міністерством юстиції України.

На реалізацію положень статей 107 та 110 Кримінально-виконавчого кодексу України наказом Міністерства юстиції України від 19.10.2017 року №3233/5 затверджений Порядок організації надання засудженим доступу до глобальної мережі Інтернет (далі - Порядок №3233/5).

Згідно з пунктом 1 розділу 1 зазначеного Порядку №3233/5 для надання засудженим можливості доступу до глобальної мережі Інтернет (далі - Інтернет) адміністрація установи виконання покарань чи слідчого ізолятора (далі - установа) забезпечує оптимальний спосіб підключення установи до провайдера, який надає послуги доступу до Інтернету.

Для організації надання засудженим послуг доступу до Інтернету у відокремлених приміщеннях житлової зони поза межами локальних дільниць відділень соціально-психологічної служби у місці, доступному для відвідування усіма засудженими установи, або у комп`ютерному класі загальноосвітнього навчального закладу установи обладнується інтернет - клас (пункт 2 розділу І Порядку №3233/5).

Послуга доступу до Інтернету, користування засобами IP-телефонії та використання засобів відеозв`язку через Інтернет надається засудженим у приміщенні інтернет - класу (пункт 3 розділу І Порядку №3233/5).

Пунктами 6-11 розділу ІІ Порядку №3233/5 передбачено, що користування Інтернетом проводиться протягом дня у вільний від роботи час та поза часом, передбаченим для приймання їжі та безперервного сну.

Відомості про надання засудженим права на користування Інтернетом обов`язково реєструються у журналі обліку надання засудженим доступу до глобальної мережі Інтернет.

Для упорядкування користування Інтернетом та забезпечення права всіх засуджених адміністратор складає графік роботи інтернет-класу, який затверджується начальником установи. Графік роботи інтернет-класу розміщується у вигляді наочної інформації.

Заяви на користування Інтернетом засуджені подають до адміністрації установи.

Користування Інтернетом оплачується власними коштами засуджених або коштами інших осіб шляхом їх внесення на електронний гаманець.

При розрахунку для засуджених вартості оплати за користування Інтернетом враховуються вартість тарифного плану підключення установи до провайдера, час, впродовж якого засуджений користувався Інтернетом, витрати на обслуговування мережі та інтернет - класу.

Як встановлено та підтверджується матеріалами справи, в державній установі "Замкова виправна колонія (№58)" надання послуг з доступу до мережі Інтернет та користування електронним листуванням здійснюється у час визначений розпорядком дня, а саме з 09:00 год. до 22:00 год. через сервер Адміністрації ДКВС кожного дня, відповідно до вимог Кримінально-виконавчого кодексу України, Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань та Порядку організації надання засудженим доступу до глобальної мережі Інтернет, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 19 жовтня 2017 року №3233/5.

Крім цього, в установі розгорнуто мережу Інтернет з точкою доступу Wi-fi через сервер Адміністрації ДКВС, де засуджені можуть користуватися послугами мережі безпосередньо в камерах через власні планшетні пристрої, на які встановлене відповідне програмне забезпечення з блокування відеокамер та оплати місячної абонентської плати за послуги Інтернет.

Надання користування глобальною мережею Інтернет та відеозв`язку засудженим здійснюється за їхніми заявами.

Починаючи з грудня 2020 року по теперішній час надання телекомунікаційних послуг з доступу до мережі Інтернет в державній установі "Замкова виправна колонія (№58)" здійснюється ТОВ "Вайнет", копії договорів наявні в матеріалах справи.

Відповідачем складено калькуляції на відповідні послуги, а саме:

- на послуги 20 хв. відеозв`язку, згідно якої вартість таких послуг становить в літній період 14,27 грн., в зимовий період - 17,04 грн.;

- вартості користування послугами Wi-fi, згідно якої вартість таких послуг становить 90,00 грн.

При формуванні та визначенні вартості вказаних послуг, відповідач керувався Національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318.

Слід зазначити, що послуги з надання Інтернету, відеозв`язку та ІР-телефонії для засуджених державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" надаються безпосередньо самою установою через мережеве обладнання, яке налаштоване через сервер Адміністрації ДКВС та за порядком підключення, а саме через індивідуальну МАС та ІР адресу планшетного пристрою засудженого, а не провайдером, з яким заключено договір про надання телекомунікаційних послуг з доступу до мережі Інтернет.

Судом встановлено та не заперечується позивачем, що засуджений ОСОБА_1 має можливість користуватися глобальною мережею Інтернет відповідно до частин 5, 7, 8 статті 110 КВК України, Порядку організації надання засудженим доступу до глобальної мережі Інтернет, у визначений розпорядком дня час та згідно графіка роботи інтернет-класу за умови оплати щомісячної абонентської плати за відповідну послугу.

Що стосується додаткових відрахувань із особового рахунку позивача з метою оплати послуг з доступу до мережі Інтернет, то суд вважає такі твердження позивача помилковими, оскільки надання послуги з відеозв`язку є окремою послугою. Дана послуга надається адміністратором в приміщенні інтернет-класу установи із виведенням засудженого за межі камери, через додаток SKYРЕ на підставі заяви засудженого на здійснення відео побачення та зняттям коштів з особового рахунку засудженого бухгалтерією установи.

З урахуванням пункту 3 розділу І Порядку №3233/5 до форм доступу засуджених до Інтернету відносяться: послуга доступу до Інтернету у т.ч. відправлення онлайн - звернень за допомогою планшету; користування засобами ІР-телефонії; використання засобів відеозв`язку через Інтернет.

Відповідно до калькуляції вартості користування послугами WI-fi засудженими, які утримуються в державній установі "Замкова виправна колонія (№58)", що застосовується з 01.07.2024 року вартість наданих послуг становить 90 грн. 00 коп. в місяць, відповідно до розрахунку:

- витрати на електроенергію - 35,19 грн./міс;

- вартість послуг інтернету - 12,50 грн./міс;

- амортизація обладнання - 28,51 грн./міс;

- поточний ремонт техніки, встановлення мережевого обладнання - 13,80 грн./ міс.

Вищезазначена калькуляція вартості користування послугами WI-fi засудженими підтверджується розрахунком вартості користування послугами WI-fi засудженими, які утримуються в державній установі "Замкова виправна колонія (№58)" від 27.06.2024 року.

Суд встановив, що при складанні та визначенні вартосіт наданих послуг установою здійнювалось відповідно до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року № 318.

Суд враховує, що собівартість робіт, послуг це вартісний вираз витрат підприємства, понесених для надання послуг (сировина, матеріали, паливо, енергія, амортизація основних засобів, інвентаря, зарплата працівників, що безпосередньо задіяні в наданні послуг, інші витрати на надання послуг). Надавачі послуг мають формувати їхню собіварість.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вартість надання послуг доступу до мережі Інтернет відповідно до тарифів, встановлених умовами договору, становить лише частину загальної вартості користування послугами бездротового доступу (Wi-Fi), що надаються засудженим. Враховуючи вищевикладене, твердження позивача про те, що з його особового рахунку стягується додаткова плата без законних підстав виключно за користування інтернетом є безпідставним і не підтверджується матеріалами справи, а відтак не підлягає задоволенню.

Суд також критично оцінює посилання позивача на обмеження в часі користування послугами мережі Інтернет, оскільки в державній установі "Замкова виправна колонія (№58)" доступ до Інтернету та електронного листування надається у встановлені години - з 09:00 до 22:00, згідно з розпорядком дня та здійснюється через сервер Адміністрації ДКВС України щоденно, відповідно до вимог Кримінально-виконавчого кодексу України, Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, а також Порядку організації надання засудженим доступу до глобальної мережі Інтернет, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 19 жовтня 2017 року № 3233/5.

Відтак, відсутні правові підставі для задоволення позову, оскільки у спірних відносинах відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст. 90 КАС України).

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази надані позивачем - суд дійшов висновку, що обґрунтування на які посилається позивач, не дають суду підстав для висновків, які б спростовували доводи відповідача, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд не вирішує питання розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Державна установа "Замкова виправна колонія (№58)" (вул. Патріотів, 2, м. Ізяслав, Хмельницька обл., Шепетівський р-н, 30300 , код ЄДРПОУ - 08564771)

Головуючий суддя П.І. Салюк