Справа № 280/1189/25
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року Справа № 280/1189/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши за правилами спрощеного провадження, без виклику учасників справи (у письмовому провадженні), адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника адвоката Вельможко Анни Ігорівни (вул. Яценко, буд. 4-а, оф. 42, м. Запоріжжя, 69067), до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, буд. 22, м. Вінниця, 21005), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-Б, м. Запоріжжя, 69005), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

18.02.2025 засобами системи «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ), в особі представника адвоката Вельможко Анни Ігорівни, до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач, ГУ ПФУ у Вінницькій області), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій позивач просить суд:

взнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 27.12.2024 №89 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 період його роботи з 04.01.1997 по 25.02.2002 та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 14.11.2024.

Крім того, просить залучити до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, стягнути на користь позивача судові витрати, понесені у зв`язку із розглядом справи.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач (представниця позивача) зазначив (зазначила), що рішення відповідача від 27.12.2024 №89 вважає таким, що суперечить чинному законодавству, та не відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому є протиправним та у судовому порядку підлягає скасуванню із зобов`язанням призначити позивачу пенсію. Просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 20.02.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі, залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Справа призначена до розгляду без виклику сторін.

04.03.2025 засобами системи «Електронний суд» від третьої особи надійшли письмові пояснення щодо позову. В поясненнях третя особа вказує на те, що складовими умовами для виникнення у певної особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. 1 п.2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058 є:

- встановлення факту зайнятості певної особи на посаді повний робочий день;

- виконання особою робіт, передбачених Списком №1, 2;

- документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації робочого місця за умовами праці;

- досягнення відповідного віку і за наявності страхового та пільгового стажу роботи визначеного ст. 114 Закону №1058.

Пільговий стаж позивача за Списком №2 склав 4 роки 3 місяці 2 дні, в тому числі по Списку №1 - 2 роки 4 місяці 27 днів та по Списку №2 - 1 рік 10 місяців 15 днів.

До пільгового стажу по Списку №1 не враховано період роботи згідно довідок №677 від 28.07.2012р. Видана ДП ЗСУ-1 ОАО «Днепродомнаремонт», так як додатки до наказів про результати атестації робочих місць №33 від 20.02.1995р., №88 від 22.06.2000р. з переліком проатестованих місць не придатні для сприйняття змісту.

Відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком №1, та згідно п.2 ч.2 ст.114 цього Закону у зв`язку з недосягненням пенсійного віку та відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком №2.

Також вважає, що призначення пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. На думку третьої особи, в даному випадку, належним способом захисту прав позивача є саме зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

06.03.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування відзиву посилається на те, що до пільгового стажу по Списку №1 не враховано період роботи з 04.01.1997 по 25.02.2002 згідно довідки №677 від 28.07.2012, виданої ДП ЗСУ-1 ОАО «Днепродомнаремонт», оскільки додатки до наказів про результати атестацій робочих місць №33 від 20.02.1995, №88 від 22.06.2000 з переліком проатестованих робочих місць не придатні для сприйняття змісту та не придатні для читання. Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями при умові підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.Проведення атестації робочих місць регулюється Постановою Кабміну України від 01.08.1992 №442 «Про порядок проведення атестації робочих місць за умови праці», пунктом 4 якого передбачено, що атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації робочих місць покладено на керівників підприємств, установ та організацій. Тобто, визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах проводиться на підставі результатів атестації відповідних робочих місць за умовами праці. Для підтвердження результатів атестації робочого місця видається наказ по підприємству про результати атестації робочих місць. Разом з тим, вказані умови законодавства не були виконані, накази, долучені на підтвердження атестації робочих місць не придатні для читання, тому до пільгового стажу за Списком №1 позивачу не враховано період роботи з 04.01.1997 по 25.02.2002, зазначений у вищевказаній довідці №677 від 28.07.2012.

Вважає, що ГУ ПФУ у Вінницькій області діяло в межах повноважень визначених чинним законодавством, а тому відсутні правові підстави вважати, що вчинено будь-які протиправні дії відносно позивача.

З огляду на зазначене наголошує, що позовні вимоги позивача не ґрунтуються на вимогах норм чинного законодавства України, і, як наслідок - не підлягають задоволенню.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши усі наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

24.12.2024 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернувся за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки 13.11.2024 досяг 53-річного віку та вважав, що мав необхідну кількість років страхового та пільгового стажу за Списком №1.

В порядку екстериторіальності заява позивача була розглянута ГУ ПФУ у Вінницькій області та прийнято рішення від 27.12.2024 №89 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком №2, та згідно п.2 ч.2 ст.114 цього Закону у зв`язку з недосягненням пенсійного віку та відсутністю необхідного пільгового стажу за списком №2.

У рішенні ГУ ПФУ у Вінницькій області №89 від 27.12.2024 зазначено, що «Вік заявника (позивача по справі) 53 роки 1 місяць 11 днів.

Страховий стаж -становить 32 роки 10 місяців 10 днів, страховий стаж з урахуванням кратності 34 роки 10 місяців 10 днів.

Пільговий стаж за списком №2 склав 4 роки 3 місяці 2 дні, в тому числі по списку №1 - 2 роки 4 місяці 27 днів та по списку №2 - 1 рік 10 місяців 15 днів.

(….).

Результати розгляду документів:

до страхового стажу зараховано всі періоди згідно наданих документів.

До пільгового стажу по списку №1 не враховано період роботи згідно довідок №677 від 28.07.2012р., видана ДП ЗСУ-1 ОАО «Днепродомнаремонт», так як додатки до наказів про результати атестації робочих місць №33 від 20.02.1995р., №88 від 22.06.2000р. з переліком проатестованих місць не придатні для сприйняття змісту.».

Не погодившись з рішенням відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

За приписами частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (частина третя статті 46 Конституції України).

Пенсійні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-ІV), який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2. ст. 114 Закону №1058-ІV працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Позивач набув 53-річного віку 13.11.2024, що підтверджується його паспортом серії НОМЕР_1 .

У відповідності до п. 1 ч. 2. ст. 114 Закону №1058-IV для призначення пенсії з 53-річного віку позивачу необхідно мати 7 років стажу роботи за професією, передбаченою Списком №1, та 25 років страхового стажу.

Відповідачем визнається страховий стаж Позивача у розмірі 32 роки 10 місяців 10 днів (із урахуванням додаткових 2 років роботи за Списком №1), з них 02 роки 04 місяці 27 днів пільгового стажу за Списком № 1, що підтверджується змістом спірного рішення від 27.12.2024 №89.

У зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи позивача, підтвердженого довідкою ДП ЗСУ-1 ВАТ «Дніпродомнаремонт» від 28.07.2012 №677, оскільки, на думку відповідача, додатки до наказів про результати атестацій робочих місць від 20.02.1995 №33, від 22.06.2000 №88 з переліком проатестованих місць не придатні для сприйняття змісту.

Згідно із п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637) у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

На думку суду, довідка ДП ЗСУ-1 ВАТ «Дніпродомнаремонт» від 28.07.2012 №677 містить усі обов`язкові реквізити та відповідає вимогам п. 20 Постанови №637, а саме: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу: з 04.01.1997 по 25.02.2002; професія або посада слюсар-ремонтник; характер виконуваної роботи - робітника ремонтних служб зайнятих ремонтом обладнання у місцях його установки на дільницях; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи - код 1030100а-1753а підрозділ 1 розділ 3 Список №1, затверджений Постановою КМУ від 11.03.1994 №162; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка: особиста карта форми Т2, особисті розрахункові рахунки, наказ про атестацію робочих місць від 20.02.1995 №33, від 22.06.2000 №88.

Додатково суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах щодо атестації робочого місця у подібних правовідносинах, а саме:

« особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-XII.

Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник».

В зв`язку з чим, погана читабельність наказів про результати атестацій робочих місць від 20.02.1995 №33, від 22.06.2000 №88 з переліком проатестованих місць та навіть їх відсутність не може бути самостійною підставою для відмови позивачу у призначенні пенсій за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Крім того, згідно із ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка та записи про результати проведення атестації робочого місця позивача.

Відповідно до п. 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі Порядок №383) передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637.

Системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, з метою визначення права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 у справі №233/2084/17, від 16.05.2019 у справі №161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 у справі №446/656/17, від 21.05.2020 у справі №550/927/17, від 05.11.2020 у справі №607/6457/17, від 10.12.2020 у справі №195/840/17, від 25.02.2021 у справі №683/3705/16-а, від 24.06.2021 у справі №758/15648/15-а та інших.

Пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах під час встановлення трудового стажу також констатовано Верховним Судом у постанові від 16.09.2022 у справі №560/1399/19.

Записами № 10-13 у трудовій книжці Позивача НОМЕР_2 від 07.05.1991 підтверджується період його роботи з 04.01.1997 по 25.02.2002 за професією слюсаря-ремонтника з ремонту агломераційного металургійного обладнання та печей.

Відповідно до п. 20 Порядку №637 у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку ( на територіях територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають/перебували в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також у разі, коли майно (документи) підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (незалежно від місця їх реєстрації на території України) розташоване на території України та/або пошкоджене чи знищене внаслідок воєнних (бойових) дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації проти України), стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За інформацією наявною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) станом на 09.02.2025 місцезнаходження Дочірнє підприємство «Запорізьке СУ-1» Відкритого акціонерного товариства «Дніпродомнаремонт», : 69008, Україна, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вулиця Тролейбусна, будинок, 36.

Запорізька міська територіальна громада відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженому наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, відноситься до території, на якій ведуться (велися) бойові дії.

Пільговий стаж позивача за Списком №1 підтверджується індивідуальними відомостями в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування («Відомості по спеціальному стажу», інформація в реєстрі наявна з 1999 року) із зазначенням , код підстави для обліку спеціального стажу позивача ЗПЗ013А1.

Відповідно до Додатку 3 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерством фінансів України від 14.04.2015 №435, код ЗПЗ013А1 свідчить про шкідливі та важкі умови праці (Список 1).

Відповідно до п. 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління ПФУ від 25.11.2005 №22-1, в редакції, що діяла на момент звернення за призначенням пенсії (далі - Порядок подання та оформлення документів) при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, серед іншого: уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності).

Згідно із п. 3.3. Порядку подання та оформлення документів орган, що призначає пенсію був зобов`язаний надати позивачу допомогу в отриманні відсутніх документів.

Крім того, відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 64 Закону України №1058-IV, територіальні органи Пенсійного фонду України мають право отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України; проводити планові та позапланові перевірки у порядку, передбаченому законом.

Зі змісту рішення Господарського суду Запорізької області від 19.01.2009 по справі №25/8, копію якого позивач надав при зверненні за призначенням пенсії, бухгалтерська та інша документація була передана ліквідатору Назаренко Л.С.

Тобто, вказуючи на неналежну якість додатків до наказів про атестацію робочих місць від 20.02.1995 №33, від 22.06.2000 №88, саме відповідач має витребовувати додатково потрібні документи.

Нездійснення своїх публічно-владних повноважень, не дає відповідачу підстав позбавляти позивача права на призначення пенсії.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення ЄСПЛ у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), пункту 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення ЄСПЛ у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. The Czech Republic), пункту 58, «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), №32457/05, пункту 40, «Трґо проти Хорватії» (Trgo v.Croatia), № 35298/04, пункту 67).

Наведеним підтверджується протиправність відмови у зарахуванні до пільгового стажу позивача за Списком №1 періоду його роботи з 04.01.1997 по 25.02.2002, що складає більше 5 років.

Отже, відповідач мав зарахувати спірний період до пільгового стажу позивача за Списком №1, та він мав скласти більше 7 років (02 роки 04 місяці 27 днів, врахованих відповідачем, + більше 5 років спірного періоду), тобто стаж достатній для призначення пенсії на пільгових умовах з 53-річного віку.

Тобто, маючи необхідний страховий та пільговий стаж позивач правомірно звернувся за призначенням пенсії із 53-річного віку, а відповідач, відмовивши у її призначенні, порушив вимоги ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 45 Закону №1058IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивач звернувся за призначенням пенсії 24.12.2024 у трьохмісячний строк з дня досягнення пенсійного віку - ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсія йому мала бути призначена з дня наступного від досягнення пенсійного віку ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У постанові від 23.12.2021 у справі №480/4737/19 Верховний Суд зазначив, що ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбачених законом.

У справі №580/1617/19 Верховний Суд зазначив, що адміністративний суд, з урахуванням фактичних обставин, зобов`язаний здійснити ефективне поновлення порушених прав, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій. Для цього адміністративний суд наділений відповідними повноваженнями, зокрема, ч. 4 ст. 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

До того ж, у постанові від 24.12.2019 у справі №823/59/17 Верховний Суд зробив наступний правовий висновок: «…повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень».

«Ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Європейський суд з прав людини, вказує, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (рішення від 06.09.2005 у справі «Гурепка проти України»); спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (рішення від 26.10.2000 у справі «Кудла проти Польщі») (рішення від 16.08.2013 у справі «Гарнага проти України»).

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні ст. 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату без повторного звернення в суд.

У постанові від 08.11.2019 по справі №227/3208/16-а Верховний Суд виклав правовий висновок, згідно із яким повноваження пенсійного органу не є дискреційними якщо порядок їх реалізації передбачає лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.

У даному спорі єдиним правомірним видом поведінки пенсійного органу є зарахування спірного періоду до пільгового стажу роботи та призначення позивачу пенсії, тому єдиним ефективним способом захисту порушених прав позивача, що забезпечить їх поновлення без повторного звернення до суду є зобов`язання відповідача зарахувати спірний період до пільгового стажу та призначити йому пенсію.

З урахуванням викладеного позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

В зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій, питання щодо його розподілу судом не вирішувалось.

Інші судові витрати позивачем до стягнення не заявлялись.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника адвоката Вельможко Анни Ігорівни (вул. Яценко, буд. 4-а, оф. 42, м. Запоріжжя, 69067), до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, буд. 22, м. Вінниця, 21005), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-Б, м. Запоріжжя, 69005), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 27.12.2024 за №89 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 період його роботи з 04.01.1997 по 25.02.2002 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 14.11.2024.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення складено у повному обсязі та підписано «05» травня 2025 року.

Суддя Р.В. Кисіль