Справа № 607/614/25
Суддя: Черніцька І. М.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №607/614/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

-головуючої судді Черніцької І.М.

-за участю секретаря судового засідання Демборинського М.Р.

-з участю: представник УПП Лобач М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сарахман Василь Михайлович, до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3791152 від 05 січня 2025 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 20 400 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 05 січня 2025 року працівником поліції винесено оскаржувану постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 20 400 грн.

З оскаржуваною постановою він не погоджується, оскільки обставини викладені у постанові не відповідають дійсності.

Зазначив, що 05 січня 2025 року він керував транспортним засобом «Mercedes», державний номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції по вул. Будного, 45 у с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області. На вимогу працівників поліції він надав посвідчення водія для перевірки та працівники поліції повідомили йому про те, що він позбавлений права керування Заводським районним судом міста Миколаєва. Проте, йому не було відомо про позбавлення права керування, оскільки на час розгляду справи він перебував в зоні бойових дій та жодного повідомлення про позбавлення права керування не отримував.

Вважає, що у працівників поліції були відсутні підстави для складення оскаржуваної постанови, оскільки вимог п. 2.1 (а) ПДР України та ч. 4 ст. 126 КУпАП він не порушував. Відповідальність у даному випадку настає не тільки у випадку керування транспортним засобом, а у випадку коли особа розуміє, що її позбавлено права керування.

Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 січня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

27 січня 2025 року представник відповідача подав відзив на позов.

Вказав, що позивач 05 січня 2025 близько 11 год 36 хв по вул. Будного, 45 у м. Тернопіль, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz S450», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами терміном на 1 рік постановою Заводського районного суду міста Миколаєва від 04 листопада 2024 року, чим порушив вимоги п. 2.1 (а) ПДР України. Працівниками поліції після зупинки було роз`яснено позивачу причину зупинки та суть вчиненого правопорушення, роз`ясненого його права та складено оскаржувану постанову.

Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні позову.

Також, представником відповідача до відзиву долучено відеоматеріали на CD-диску та копію постанови Заводського районного суду міста Миколаєва.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений належним чином.

Попередньо представник позивача адвокат Сарахман В.М. подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують. Адвокат Сарахман В.М. був присутній в попередньому судовому засіданні, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову.

Судом встановлено, що 05 січня 2025 року поліцейським 2 взводу 1 роти Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП рядовим поліції Мніх М.І. винесена постанова серії ЕНА №3794152 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови встановлено, що 05 січня 2025 року о 11 год 36 хв по вул. Будиного, 45 у с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz S450», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами 04 листопада 2024 року постановою Заводського районного суду міста Миколаєва, чим порушив вимоги п. 2.1 (а) ПДР України.

З досліджених в судовому засіданні відеозаписів з відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудної камери працівника поліції вбачається, що 05 листопада 2024 року працівниками поліції був зупинений транспортний засіб «Mercedes-Benz S450», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача. Після зупинки працівниками поліції було встановлено, що позивач керував вказаним транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортним засобом постановою суду. Позивач на місці зупинки не заперечував факт керування вказаним транспортним засобом. Після цього працівниками поліції було роз`ясненого позивачу його права та складено оскаржувану постанову.

Постановою Заводського районного суду міста Миколаєва від 23 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Вказана постанова суду набрала законної сили 04 листопада 2024 року.

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Диспозицією ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

В силу вимог п. 2.1 (а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Факт порушення позивачем вимог пунктів 2.1 (а) ПДР України, а саме те, що останній 05 січня 2025 року керував транспортним засобом «Mercedes-Benz S450», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, підтверджується відеозаписами із відеореєстратора поліцейського автомобіля та нагрудних камер працівників поліції, а також копією постанови Заводського районного суду міста Миколаєва від 23 жовтня 2024 року, яка набрала законної сили.

Оцінивши в сукупності наявні у справі докази суд вважає, що позивачем не спростовано належними та достатніми доказами обставини викладені в оскаржуваній постанові та факт відсутності у його діях складу вчиненого правопорушення.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що йому не було відомо про позбавлення його права керування транспортними засобами постановою суду, оскільки на час розгляду справи він перебував в зоні бойових дій.

Зі змісту постанови Заводського районного суду міста Миколаєва від 23 жовтня 2024 року вбачається, що у судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. 25 березня 2024 року та 10 червня 2024 року подавав до суду заяви про відкладення розгляду справи. Окрім того, з вказаної постанови суду встановлено, що ОСОБА_1 надавав суду пояснення щодо вчиненого ним правопорушення.

Окрім того, із відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 визнав той факт, що відносно нього було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який перебував на розгляді у Заводському районному суді міста Миколаєва, в якому приймає в участь його адвокат.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

На переконання суду ОСОБА_1 було достовірно відомо про наявність відносно нього адміністративних матеріалів щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, які знаходились в провадженні судді Заводського районного суду міста Миколаєва. В ході розгляду вищевказаної справи суд за клопотання ОСОБА_1 неодноразово відкладав судові засіданні. Отже, ОСОБА_1 мав змогу самостійно прибути в судове засідання або ж скористатися послугами адвоката, як захисника, в ході розгляду справи. Однак, вказаними правами останній не скористався. Саме по собі не з`явлення ОСОБА_1 в судове засідання у випадку його належного повідомлення, не свідчить про необізнаність останнього про притягнення до адміністративної відповідальності постановою суду. Окрім того, саме на ОСОБА_1 , як особи, стосовної якої розглядається питання про притягнення до адміністративної відповідальності, покладено обов`язок цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставними також є твердження позивача про те, що на час розгляду справи він перебував у зоні бойових дій. Позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження вказаних обставин.

Таким чином, суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності підтверджують факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог пункту 2.1 (а) ПДР України.

Відтак, позивачем не надано суду належних, достатніх та достовірних доказів, які б спростували факти викладені в оскаржуваній постанові та факт відсутності в його діях складу правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Зважаючи на те, що судом не встановлено належних доказів, які б спростовали факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Таким чином, притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за порушення вимог ч. 4 ст. 126 КУпАП відповідає вимогами чинного законодавства.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до переконання, що підстав для задоволення позовних вимог не має, а постанова про накладення стягнення серії ЕНА №3794152 від 05 січня 2025 року винесена посадовою особою Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП у відповідності до вимог чинного законодавства.

У випадку відмови у задоволенні позову, витрати понесені позивачем відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст. ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сарахман Василь Михайлович, до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ЕНА №3794152 від 05 січня 2025 року відмовити, а постанову залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; паспорт № НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль; .

Повне рішення складено 29 квітня 2025 року.

Головуюча суддя І.М. Черніцька