Справа № 380/20940/24
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань встановлення судового контролю

за виконанням судового рішення

30 квітня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала справа №380/20940/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10.12.2024 року адміністративний позов задоволено повністю. Зокрема:

- визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо застосування розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 року (1762,00 грн), при визначенні посадового окладу та окладу за військовим званням, а саме врахування цих величин при розрахунку щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень) та премії, що зазначені у довідці від 05.08.2024 року №1159/12/11578 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 року, виготовленій на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.06.2024 року у справі №380/29947/23.

- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 року (2684,00 грн), на відповідні тарифні коефіцієнти, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень) та премії у середніх розмірах, виплачених у січні 2023 року за відповідною посадою, обчислених з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 року (2684,00 грн), для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2023 року.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2025 року у справі №380/20940/24 апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.12.2024 року у справі №380/20940/24 повернуто скаржнику.

Відповідно до ч.2 ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Отже, рішення суду від 10.12.2024 року набрало законної сили 31.01.2025 року.

На розгляд суду надійшла заява, в якій заявник (позивач) просить встановити судовий контроль за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/20940/24 шляхом зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 подати звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.12.2024 року у справі №380/20940/24. Крім того, просить попередити ІНФОРМАЦІЯ_2 про можливість застосування заходів, передбачених ч.2 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування заяви посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 виготовлено довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року, зі змісту якої вбачається, що надбавка за вислугу років в розмірі 50% посадового окладу та окладу за військовим званням, та всі додаткові види грошового забезпечення: надбавка за особливості проходження служби в розмірі 1% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, надбавка за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 10% посадового окладу та премія в розмірі 10% посадового окладу обраховані не з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, встановленим в даній довідці (не з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 року 2684,00 грн, а з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 року 1762,00 грн). Крім того, вказав, що відповідачем протиправно зменшено розмір відсоткового значення таких складових, як надбавка за особливості проходження служби (указано 1% замість 65%) та премія (вказано 10% замість 140%). Зазначене, за твердженням позивача, свідчить про неналежне виконання відповідачем рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.12.2024 року, що призвело до порушення вимог ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Позивач вказує, що така бездіяльність відповідача призвела до порушення гарантій, установлених законодавством для військовослужбовців, порушень його прав та інтересів, які були захищені судовим рішенням, що набрало законної сили, однак не виконується належним чином. Просить задовольнити подану заяву.

Ухвалою суду від 23.04.2025 року призначено до розгляду вказану заяву.

Від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшли пояснення, в яких посилається на те, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/20940/24 відповідач виготовив і скерував позивачу та пенсійному органу довідку №1159/12/4000 від 26.02.2025 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 року. Отже, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.12.2024 року у справі №380/20940/24 фактично виконано. Оскільки стадія виконання рішення суду завершилась, то неналежність чи неповнота виконання такого рішення суду не тягне за собою права на звернення до суду для встановлення судового контролю. Вказане свідчить про належний спосіб захисту та відсутність підстав для звернення до суду в порядку ст.382 КАС України, що унеможливлює встановлення судового контролю за вже виконаним рішенням суду. За таких обставин, просить відмовити у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю.

Вирішуючи заяву, суд враховує наступне.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України, держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями ч.2 ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) також передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.4 ст.6 Закону України «Про адміністративну процедуру» від 17.02.2022 року №2073-IX, висновки про застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх адміністративних органів, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Аналогічні положення містяться у ст.370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст.129-1 Конституції України, а також ст.ст.14 та 370 КАС України.

Питання судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено ст.ст.382-3823 КАС України.

Згідно ч.ч.1, 4 ст.382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Відсутність виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.3821 КАС України, суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Зазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є наявність об`єктивних, підтверджених належними і допустимими доказами, підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується ухваленням судового рішення, а й передбачає його виконання.

Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами.

Тому після вирішення публічно-правового спору і набрання судовим рішенням законної сили суд продовжує відігравати активну роль у реалізації сторонами прав та законних інтересів, з приводу захисту яких він ухвалив судове рішення.

Так, зі змісту рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.12.2024 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 зобов`язано підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 року (2684,00 грн), на відповідні тарифні коефіцієнти, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень) та премії у середніх розмірах, виплачених у січні 2023 року за відповідною посадою, обчислених з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 року (2684,00 грн), для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2023 року.

Таким чином, вирішуючи питання, зокрема, стосовно розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень) та премії, суд зобов`язав відповідача видати оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023 року, виходячи із розміру посадового окладу, обчисленого з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 року (2684,00 грн), а не із розміру посадового окладу, обчисленого з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 року (1762,00 грн), як було протиправно вчинено відповідачем.

Суд встановив, що у довідці від 26.02.2025 року №1159/12/4000 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 року зазначено такі складові грошового забезпечення позивача:

- посадовий оклад (26 т.р.) (2684,00 * 2,04) 8160,00 грн;

- оклад за військовим званням підполковник (2684,00 * 0,8) 2150,00 грн;

- надбавка за вислугу років (50% ПО + ОВЗ) 3385,00 грн;

надбавка за особливості проходження служби (1% ПО + ОВЗ + НВР) 101,55 грн№

- премія (10% ПО) 536,00 грн.

Відповідно до п.8 Постанови №704, умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

За приписами розділу VI Порядку №260, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу (за основною чи тимчасово займаною посадою) з урахуванням окладу за військовим званням.

Відповідно до розділу ІV Порядку №260, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірах до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків.

Розмір надбавки військовослужбовцям (крім військовослужбовців режимно-секретних органів), які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється у відсотках до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації (розділ ІV Порядку №260).

Згідно з розділом ХVI Порядку №260, розмір щомісячної премії, але не менше 10 відсотків посадового окладу, встановлює Міністр оборони України для відповідних категорій військовослужбовців виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби.

Отже, зі змісту указаних положень слідує, що розміри вищезазначених додаткових видів грошового забезпечення, зокрема: надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень та премії, розраховуються з базової величини посадового окладу, розмір якого, зокрема у спірних правовідносинах, визначається з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2023 року.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку щодо наявності підстав для вжиття заходів судового контролю за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.12.2024 року у цій справі шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення протягом 30 днів з дня отримання цієї ухвали.

Водночас щодо тверджень позивача стосовно зменшення відсоткового значення таких складових, як надбавка за особливості проходження служби та премія, суд враховує, що резолютивна частина судового рішення від 10.12.2024 року у справі №380/20940/24 не містить зобов`язань для відповідача щодо визначення конкретних розмірів надбавки за особливості проходження служби та премії, а містить зобов`язання щодо визначення таких у середніх розмірах, виплачених у січні 2023 року за відповідною посадою (так як було зазначено у прохальній частині позовної заяви). При цьому, «середній розмір, виплачений у січні 2023 року за відповідною посадою» судом не досліджувався у межах справи №380/20940/24.

Суд роз`яснює ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.ч.2-4 ст.2823 КАС України, суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.243, 248, 250, 256, 293-295, 382-3823 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.12.2024 року №380/20940/24 задовольнити.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання цієї ухвали подати звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.12.2024 року №380/20940/24.

Ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 3823 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ланкевич А.З.

Оригінал повного тексту судового рішення складено в одному примірнику 05.05.2025 року.