Справа № 644/1728/25
Суддя: Паляничко Д. Г.
Дата ухвалення: 2025-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя Паляничко Д. Г.
Справа № 644/1728/25
Провадження № 2-а/644/109/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - Паляничко Д.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Костильова О.В.,

одноособово, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад:

1.1. позиції позивача

26 лютого 2025 року ОСОБА_1 (надалі за текстом - ОСОБА_1 /позивач), в особі представника - адвоката Кушнаренка Олександра Олександровича, який діє на підставі ордеру серії АІ № 1831668 від 21.02.2025, звернувся до суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі за текстом - ІНФОРМАЦІЯ_1 /відповідач) про скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.02.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн 00 коп, а також про стягнення судових витрат у сумі 605 грн 60 коп з відповідача.

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 зазначив, що 30.08.2024 оновив свої дані через додаток ІНФОРМАЦІЯ_13, в якому зазначив адресу свого фактичного проживання у АДРЕСА_1 . 07.02.2025 офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 ст. лейтенантом ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 , було складено протокол № 322-1 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за несвоєчасне уточнення облікових даних у відповідності до абз. 4 п. 1 ч. 2 Прикінцевих положень Закону України від 11.04.2024 № 3633-ІХ протягом 60 днів з дня набрання чинності зазначеного Закону.

У вказаному протоколі було зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться об 11 год 00 хв 16.02.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 в кабінеті НОМЕР_6.

16.02.2025 року є вихідним календарним днем - неділя. Зі свого боку, позивач будучи проінформованим про дату розгляду справи про адміністративне правопорушення не подавав жодних клопотань про відкладення розгляду справи та особисто з`явився 16.02.2025 у вказаний час до ІНФОРМАЦІЯ_1 для участі у розгляді справи та надання пояснень. Працівник ІНФОРМАЦІЯ_1 поставив ОСОБА_1 перед фактом, що фактичного розгляду справи не буде, а постанова про притягнення його до відповідальності вже прийнята, але не підписана начальником. На підтвердження наявності вказаної постанови, працівник ІНФОРМАЦІЯ_1 без фактичного розгляду справи показав позивачу постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. Після чого представник вказаного ІНФОРМАЦІЯ_1 вказав позивачу про необхідність розписатись на постанові та повідомив, що постанова буде пізніше підписана Начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Фактично, справа про адміністративне правопорушення була розглянута без участі позивача чим було порушено його право на захист від необґрунтованого звинувачення у вчиненні інкримінованого правопорушення. ОСОБА_1 , таким чином, був позбавлений можливості обґрунтувати свою правову позицію, надати свої пояснення та докази, які є підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутності складу правопорушення. Крім того, з огляду на те, що розгляд справи був призначений на 16.02.2025, що є вихідним днем (неділя), позивач не мав можливості зареєструвати в канцелярії ІНФОРМАЦІЯ_1 свої пояснення, оскільки канцелярія не працювала в цей день.

Позивач вважає, що постанова є такою, що винесена за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, яка була розглянута Відповідачем не дотримуючись обов`язкових процесуальних правил розгляду передбачених КУпАП, не забезпечивши Позивачу реального право участі у справі та захисту, що позбавило Позивача можливості доводити свою невинуватість, а відтак є протиправною та підлягаю скасуванню.

1.1.2. заперечення на відзив

28 березня 2025 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника позивача, який діє на підставі ордеру серії АІ № 1831668 від 21.02.2025, надійшла відповідь на відзив, у якої зазначив, що заперечує проти доводів представника відповідача та вважаю їх необґрунтованими. В обґрунтування чого вказав, що позивач уточнив свої данні 30.08.2024, що вказує на відсутність, у ОСОБА_1 бажання настання шкідливих наслідків, які проявлялись би у відсутності можливості представників ІНФОРМАЦІЯ_1 зв`язатись з позивачем, враховуючи, в період з 17.07.2024 по 30.08.2024 ОСОБА_1 не направлялись жодні повістки, з боку ІНФОРМАЦІЯ_1 не здійснювалось жодних спроб зв`язатись з позивачем, що виключає підстави говорити про наявність шкоди, оскільки її фактично не було. Позивач самостійно (без направлення йому повісток) прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою стати на облік, що вказує на його свідоме бажання бути на зв`язку із працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таким чином, враховуючи зазначене, коли у уповноважених осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 є актуальна інформація для зв`язку із військовозобов`язаним, яка знаходиться в Реєстрі військовозобов`язаних, а також відсутні факти неможливості зв`язатись з військовозобов`язаним за тією інформацію, що знаходиться в Реєстрі військовозобов`язаних, підстав вважати, що вчинено адміністративне правопорушення немає, оскільки відсутні шкідливі наслідки.

Постанова № 322-1П не могла бути вручена 16.02.2025 ОСОБА_1 , бо фактично була підписана пізніше, оскільки 16.02.2025 т.в.о. ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично не розглядав справу про адміністративне правопорушення. Підпис Позивача на оскаржуваній постанові лише підтверджує, що ОСОБА_1 сумлінно прибув для розгляду справ, якої не було, і зовсім не свідчить, що справа реально розглядалась т.в.о. ІНФОРМАЦІЯ_1 . Представником відповідача не спростовано доводів позивача про фактично відсутній розгляд справи про адміністративне правопорушення 16.02.2025, враховуючи що це був вихідний день - неділя.

Зі змісту отриманої оскаржуваної постанови вбачається, що постанова підписана т.в.о. ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , але самого наказу про призначення ОСОБА_3 т.в.о. ІНФОРМАЦІЯ_1 матеріали справи не містять, що додатково вказує на прийняття постановою особою, яка не має відповідних повноважень, що свідчить про незаконність оскаржуваної постанови.

1.2.заперечень відповідача

19 березня 2025 року на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, через систему «Електронний суд», надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому відповідач позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, вважав їх не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а також просив суд залишити постанову № 322-1П від 16.02.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн 00 коп без змін, витрати по сплаті судового збору та професійну правничу допомогу покласти на позивача, у задоволенні позову відмовити у повному обсязі (а.с. 47-57).

В обґрунтування вказаного вище, відповідач зазначив, що відповідно до вимог абз. 4 п. 1 ч. 2 Прикінцевих положень Закону України від 11.04.2024 №3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» , який набув чинності 18.05.2024, визначено, що під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 №2105-IX громадяни України, що знаходяться на території України та які перебувають на військовому обліку повинні були уточнити свої персональні дані з 17.05.2024 по 16.07.2024 (включно), а саме:

через центр надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; у ІНФОРМАЦІЯ_15.

Під час перевірки ІНФОРМАЦІЯ_1 відомостей (персональних та службових даних) узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було виявлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаним ОСОБА_1 , а саме позивач не виконав зазначеного обов`язку, що підтверджується витягом ІКС «ІНФОРМАЦІЯ_14» в якому зазначено звірка контактних даних 30.08.2024.

07.02.2025 року відносно правопорушника ОСОБА_1 , уповноваженою на те особою, був складений протокол №322-1 про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, в присутності позивача, в якому зазначена дата та час розгляду справи 16.02.2025, ОСОБА_1 отримав особисто другий примірник протоколу, про що особисто поставив свій підпис, що підтверджує належне повідомлення особи про дату та час розгляду справи. Обов`язок повідомити особу про розгляд справи пов`язаний саме з реалізацією права на захист та можливості взяти участь в засіданні, висловити заперечення, надати докази тощо. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді справи, яка її стосується.

16.02.2025 об 11 годині 00 хвилин відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення скоєне громадянином ОСОБА_1 , на якому позивач був присутній особисто. Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся у відповідності до вимог КУпАП, з дотриманням прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час розгляду були з`ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи відповідно до вимог КУпАП, зокрема встановлено, що громадянин ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, встановлено його вина та обставини скоєного правопорушення під час дії особливого періоду в умовах воєнного стану. Таким чином ОСОБА_1 з дня набрання чинності Закону 3633 вимоги оновити дані до 16.07.2024 не виконав, в зв`яку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності згідно ч.2 ст.26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» .

2.заяви, клопотання

07.03.2025 через канцелярію суду від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність (а.с. 24).

12 березня 2025 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 25-28).

12.03.2025 на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.29-37).

14.03.2025 на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідь на заяву (а.с. 40-46).

19 березня 2025 року на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 47-57).

27.03.2025 на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив (а.с. 58-68).

3.інші процесуальні дії у справі

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 26.02.2025 справа № 644/1728/25 визначена на розгляд судді Паляничко Д.Г. (а.с. 16).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.03.2025 провадження по вищевказаній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін (а.с. 18-20).

Позивач ОСОБА_1 та його представник у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, звернулися до суду з заявою, у якій просять провести розгляд справи у їх відсутність (а.с. 24, 25-27).

Представник відповідача ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою, у якій просить провести розгляд справи у його відсутність (а.с. 51).

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

4. Обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та докази

Вирішуючи спір, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли адміністративні правовідносини у сфері законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також щодо порушенням призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Судом досліджено позов та відзив на позов, проаналізовано матеріали судової справи № 644/1728/25, досліджено та оцінено докази на належність, допустимість, достовірність, а також достатність як кожного окремо, так у їх сукупності та встановлено.

07.02.2025 офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 ст. лейтенантом ОСОБА_2 складено протокол № 322-1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в якому зазначено, що 07.02.2025 під час перевірки в ІНФОРМАЦІЯ_1 відомостей узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів виявлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаним ОСОБА_1 , який перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 (Рубіжне), в особливий період, в порушення вимог абз. 7 ч. 3 ст. 122 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 4 п. 1 ч. 2 Прикінцевих положень Закону 3633, абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»: не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом 3633 свої персональні дані (а.с. 10). Зазначений протокол був отриманий ОСОБА_1 , про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1 у протоколі, при цьому ніяких пояснень чи зауважень щодо змісту протоколу не зазначено. ОСОБА_1 роз`ясненні процесуальні права та обов`язки, відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомлено дату та час розгляду справи (а.с. 10/на звороті).

За інформацією за довідки ТОВ «ІНТЕРОКО» № 87 від 07.02.2025 (а.с. 11) вбачається, що ОСОБА_1 з 30.05.2023 працює у ТОВ «ІНТЕРОКО» за основним місцем роботи на посаді оптометрист медичного центру «ІНТЕРОКО» регіональної мережі Схід Департаменту роздрібних продажів, відповідно до заяви № 3726 відбулося бронювання позивача з 02.09.2024 у строк до 15.03.2025, що підтверджується результатом бронювання за заявою № 3726 від 02.09.2024 (а.с. 12).

За інформацією зі знятку електронного військово-облікового документу ІНФОРМАЦІЯ_13, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , військовозобов`язаний, має відстрочку до 15.03.2025 (тип відстрочки: бронювання) дані уточнив 30.08.2024, порушення правил військового обліку (а.с. 13).

16.02.2025 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_3 винесено постанову № 322-1П про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн 00 коп за порушення вимог абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 4 п. 1 ч. 2 Прикінцевих положень Закону 3633, абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»: не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом 3633 свої персональні дані, а саме адресу проживання, номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти тощо (а.с. 45-46). Зазначену постанову отримано ОСОБА_1 , про що свідчить його власноручний підпис.

Згідно листа Міністерства оборони України, у якому зазначено, що отримання певних видів персональних даних, а саме адреси проживання та номеру мобільного телефону, держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів від інших органів центральної влади не передбачається Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів». Застосування статей 210, 210-1 КУпАП у випадку вчинення правопорушення військовозобов`язаними, призовниками та резервістами є правомірним у випадку ненадання або неоновлення адреси проживання та номеру мобільного телефону через передбачені чинним законодавством способи у встановлені для цього строки, а саме до 16.07.2024 (а.с. 53-54).

З витягу ІКС ІНФОРМАЦІЯ_14 вбачається, що ОСОБА_1 не оновив (уточнив) облікові (персональні) дані, відсутні відомості щодо засобів зв`язку (а.с. 55).

З Витяг з наказу № 211 від 24.04.2024 командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_8 », вбачається, що підполковника ОСОБА_5 призначено на посаду начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 52).

5. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що у відповіді на відзив на позов, представником позивача зазначено, що в оскаржуваній постанові № 322-1П від 16.02.2025 відсутня дата видачі постанови, відсутня дата отримання постанови позивачем та відсутня інформація про відмову позивача від отримання постанови.

Суд ставиться критично до зазначених тверджень позивача, оскільки як вбачається з постанови № 322-1П від 16.02.2025 розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відбувався за участі позивача, що також підтверджується у відзиві на позов. Крім цього, судом установлено, що оскаржувана постанова містить дату її видачі та дату отримання постанови позивачем, а саме 16.02.2025, що спростовує твердження позивача.

Суд не бере до уваги аргументи представника позивача на той факт, що оскаржувана постанова складені неуповноваженими органом, так як ІНФОРМАЦІЯ_1 є відокремленим підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_10 . Так, суд наголошує, що вказані аргументи є помилковими, виходячи з такого.

Так, ст. 235 КУпАП визначено, що адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) розглядають ІНФОРМАЦІЯ_15.

Від імені ІНФОРМАЦІЯ_15 розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники ІНФОРМАЦІЯ_15.

Порядок діяльності, компетенція та повноваження ІНФОРМАЦІЯ_15 визначає Положення про ІНФОРМАЦІЯ_15, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 (далі - Положення).

В силу пункту 1 Положення, ІНФОРМАЦІЯ_15 є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до пункту 3 Положення - ІНФОРМАЦІЯ_15 очолюють керівники, які організовують діяльність ІНФОРМАЦІЯ_15.

Положення про районні ІНФОРМАЦІЯ_15 затверджуються керівниками відповідних ІНФОРМАЦІЯ_15 Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

Заразом, суд звертає увагу на Витяг з наказу № 211 від 24.04.2024 командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_8 », згідно з яким підполковника ОСОБА_5 призначено на посаду начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідає вимогам ст. 235 КУпАП, та доводить повноважність органу (а.с. 52), але постанова підписана т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_3 , наказ про призначення його тимчасово на посаду в матеріалах справи відсутній, крім цього, на постанові також міститься печатка з підписом ОСОБА_5 , що ставить під сумнів повноваження т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_6 на розгляд справи про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_7 .

Зі свого боку, відповідачі до відповіді на відзив не надали доказів на спростування позиції сторони позивача, зокрема наказу про тимчасово виконуючого обов`язки начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_3 , що відповідно в свою чергу позбавляє суд об`єктивної можливості зробити однозначний висновок проналежні повноваження майора ОСОБА_6 як особу уповноважуну здійснювати розгляд адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

6.Мотивована оцінка.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні докази у справі, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач у своєму позові та відповідач у наданому відзиві на позов, оцінивши надані докази, суд дійшов такого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Визначений цією правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Суд не може погодитися із постановою, яка оскаржується від 16.02.2025, так як під час її винесення не в повній мірі було дотримано вимоги ст. 235, 276, 278 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.

Так, керівник ІНФОРМАЦІЯ_15 має право: розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 Кодексу України, і накладати адміністративні стягнення. Отже, з наведених вище положень законодавства слідує, що повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, що визначені статтею 235 КУпАП наділені виключно керівники ІНФОРМАЦІЯ_15, при цьому відповідачем не надано доказів, що саме ОСОБА_6 станом на 16.02.2025 виконував функції керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається, справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_8 розглянуто та за результатами її розгляду т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_3 винесено постанову № 322-1п від 16.02.2025 про накладення адміністративного стягнення. Тобто, постанова винесена та накладено адміністративне стягнення посадовою особою, яка не мала на це повноважень, що в черговий раз підтверджує суперечність наявність печатки з підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на постанові та наказ про його призначення на вказану посаду в матеріалах судової справи та відсутність наказу про призначення на посаду тво майора ОСОБА_6 , який безпосереднього виніс постанову щодо ОСОБА_7 та підписав її, без належних повноважень, що суперечить п. 10 розділу 2 наказу МОУ № 3 від 01.01.2024 «Про затвердження Інструкції зі складання ІНФОРМАЦІЯ_15 протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення», зокрема: Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, керівник ІНФОРМАЦІЯ_15 відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Матеріали справи про адміністративне правопорушення подаються уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол, керівнику ІНФОРМАЦІЯ_15, для її розгляду у порядку, визначеному КУпАП (п. 9).

Відповідно до абз. 3 п. 6 Положення про ІНФОРМАЦІЯ_15 затвердженого постановою КМУ від 23.02.2022 № 154 призначення на посади та звільнення з посад керівників та інших військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_15 здійснюються відповідно до номенклатури посад для призначення військовослужбовців.

За приписами п. 12 Указу Президента «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» № 1153/2008 від 10.12.2008 встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Отже, виходячи з вищевказаних норм чинного законодавства, постанова від 16.02.2025 підлягає скасуванню, так як не доведено дотримання при винесені оскаржуваної постанови вимог ст. 235 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин та вирішення її в точній відповідності з законом, була порушена процесуальна процедура розгляду справи та винесення постанови, що є самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Надавати оцінку всім іншим твердженням сторони позивача та відповідача стосовно інших обставин викладених у процесуальних документах, суд не вбачає необхідності, оскільки констатував порушення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 положень наказу МОУ № 3 від 01.01.2024 «Про затвердження Інструкції зі складання ІНФОРМАЦІЯ_15 протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» та положень КУпАП щодо не дотримання належного розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема уповноваженим органом (посадовою особою).

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Так, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (п. 161 рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom); п.65 рішення від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine), заява № 39598/03). Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. «Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

У справі Проніна проти України, № 63566/00, від 18 липня 2006 року Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 90 КАС України).

Отже, судом досліджено надані позивачем та відповідачем докази, вивчено аргументи та обґрунтування сторін, які дають підстави суду у їх сукупності та взаємозв`язку для висновку про задоволення позову.

7.Порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Позивача незаконно, несправедливо та необґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності, чим порушили його права передбачені Конституцією України, а також положеннями чинного законодавства щодо порядку притягнення до адміністративної відповідальності.

Зокрема, відповідачем порядок притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності, оскільки постанова № 322-1п від 16.02.2025 винесена не уповноваженою особою на притягнення особи до адміністративної відповідальності, чим грубо порушено право на розгляд справи тощо, що стало причиною звернення за захистом до суду, гарантованим ч.4 ст. 32 Конституції України.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Встановленим судом фактам відповідають адміністративним правовідносинам щодо порушенням призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, які регулюються Конституцією України, Закону України «Про оборону України», Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» , Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній з 18.05.2024 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку від 11.04.2024 № 3633-ІХ), Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.235 КУпАП ІНФОРМАЦІЯ_15 розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені ст.210, 210-1 КУпАП). Від імені ІНФОРМАЦІЯ_15 розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники ІНФОРМАЦІЯ_15.

Як встановлено ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а.

Частиною 1 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а частиною 3 цієї статті за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній з 18.05.2024 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку від 11.04.2024№ 3633-ІХ) під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти ІНФОРМАЦІЯ_15 у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у ІНФОРМАЦІЯ_15 за місцем свого перебування або знаходження.

Відповідно до абз.2 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у ІНФОРМАЦІЯ_15.

Згідно з абз. 4 п.1 ч. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3633-ІХ 1) під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 3 березня 2022 року № 2105-IX: громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до ІНФОРМАЦІЯ_15 за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Відповідно до статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Так, Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Статтею 1 наведеного Закону визначено, що мобілізацією є комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Частинами п`ятою та шостою статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через медіа.

Частиною третьою статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти ІНФОРМАЦІЯ_15 у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників ІНФОРМАЦІЯ_15), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до пункту 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, районні (міські) ІНФОРМАЦІЯ_15, зокрема, організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку; організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_15 для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Підпунктом другим пункту першого Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до Порядку №1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_15, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до ІНФОРМАЦІЯ_15, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_15, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до пункту 3 цього Додатку 2 призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 246 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-21, 244-24 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Згідно ст. 235 КУпАП ІНФОРМАЦІЯ_15 розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені ІНФОРМАЦІЯ_15 розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники ІНФОРМАЦІЯ_15.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, адже у справах «Енгель та інші проти Нідерландів» («Engel and Others v. the. Netherlands», 08.06.1976, no. 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), «Озтюрк проти Німеччини» («Ozturk v. Germany», 21.02.1984, no. 8544/79), «Лутц проти Німеччини» («Lutz v. Germany», 25.08.1987, no. 9912/82), тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

Європейський суд з прав людини по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, у рішеннях яких неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardov. Spain» від 06.12.1998 Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви щодо її винуватості повинні тлумачитись на користь цієї особи.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Більш того, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п.1 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

9.Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2025 становить 3028 грн 00 коп.

На підставі викладеного, позивачем сплачено суму судового збору, яка відповідає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає - 605 грн 60 коп, станом на час подання позовної заяви, що підтверджується квитанцією № 2DUU-796S-95TE від 26.02.2025 (а.с. 9).

Згідно з п.2 ч.5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до ст.139 КАС України у зв`язку із задоволенням позову, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат по сплаті судового збору у сумі 605,60 гривень.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 2, 6-9, 72-77, 139, ч.4 ст.229, ст. 241-246, 250, 255, 268, 269, 271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 № 322-1п від 16.02.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн 00 коп задовольнити.

Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 322-1п від 16.02.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://og.hr.court.gov.ua /sud2029/.

Повне ім`я сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_3 орган, що видав 6311,ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_12 тел. НОМЕР_4 .

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 , юридична адреса: АДРЕСА_4, ЄДРПОУ НОМЕР_2 , тел. НОМЕР_5 , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_16

Суддя Д.Г. Паляничко