Справа № 645/2428/25
Суддя: Спесивцев О. В.
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/2428/25
Провадження № 2-а/645/40/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Спесивцева О.В.

за участю секретаря судового засідання Асєєвої К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 , через представника адвоката Бабаскіна Кирила Сергійовича, звернулась до суду із адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серії ЕНА № 4412077 про притягнення її до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП, винесену поліцейським роти № 5 батальйону№ 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Крохмаль Павлом Юрійовичем, а провадження у адміністративній справі відносно позивача закрити; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що накладене адміністративне стягнення не відповідає фактичним обставинам справи та діючим нормам законодавства, викладені у постанові обставини не підтверджуються належними та допустимими доказами, під час її винесення поліцейськими було грубо порушено процесуальні норми, не долучено до постанови доказів на підтвердження інкримінованого порушення.

Зазначає, що згідно оскаржуваної постанови позивачу ставиться в провину не зрозуміло яке з порушень, передбачених частиною 1 статті 121 КУпАП, оскільки ані несправність зовнішних світлових, ані інші технічні несправності, що забороняють експлуатацію транспортного засобу - в провину не ставиться. При цьому те, що прописано в постанові поліцейським як порушення, на думку позивача не утворює складу адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 121 КУпАП, а сама постанова не розкриває, який саме пункт правил було порушено, оскільки має місце посилання на загальний пункт 31.4 ПДР України, який має сім підпунктів, де в кожному має місце ще ряд буквенних підпунктів. Фактично, за постановою, поліцейський ставить в провину позивачці факт використання заднього покажчику повороту, який не відповідає вимогам ДСТУ і це може бути порушенням виключно частини 2 статті 122 КУпАП і аж ніяк - порушенням за частиною 1 статті 121 КУпАП, оскільки відповідно до диспозиції частини 2 статті 122 КУпАП порушенням вважається: користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів. Вказує, що при умові, що поліцейським доведено використання заднього показчику повороту, який не відповідає вимогам стандартів, те що написано в постанові може мати вигляд порушення виключно за частиною 2 статті 122 КУпАП, а не за частиною 1 статті 121 КУпАП. При цьому, якщо за постановою малось на увазі те, що позивачка здійснила переобладнання задніх показчиків повороту, то факт такого переобладнання повинен бути безумовно доведений самими поліцейськими. Позивачка зазначає, що жодного переобладнання світлових приладів не здійснювалось, автомобіль знаходиться у заводській комплектації, привезений із США, сертифікатом експертної установи і первинною реєстрацією автомобіля підтверджено відповідність усіх пристроїв автомобіля, в тому числі попереджувальних світлових сигналів, діючим стандартам та нормам України. Згідно Сертифікату відповідності встановлення пристроїв освітлення і світлової сигналізації та їх маркування на автомобілі відповідає Правилам ЄЕК ООН R48-03, наявні в автомобілі покажчики поворотів відповідають вимогам п.п. 6.1.5 ДСТУ 3649:2010. Оригінал такого Сертифікату було подано в РСЦ № 6341 при первинній державній реєстрації автомобіля Mercedes-Benz CLA 250 із номерним знаком НОМЕР_1 та зберігається у цьому ж Сервісному центрі. Без такого сертифікату відповідності реєстрація автомобіля та отримання номерних знаків із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу була б не можливою. При цьому, після сертифікації автомобіль пройшов відповідну державну експертизу в сервісному центрі МВС з подальшою реєстрацією. Згідно свідоцтва про право реєстрації транспортного засобу, даний транспортний засіб був зареєстрований як такий, що може використовуватись на території України. Отже, висновки щодо освітлювальних приборів, інспектором зроблено особисто на власний розсуд, без вивчення документів на автомобіль, без дослідження наявності технічних характеристик, без проведення відповідного експертного дослідження факту порушення стандартів. А тому, отримання реєстрації в Україні автомобіля марки Mercedes-Benz CLA 250 із номерним знаком НОМЕР_1 , свідчить про те що такий автомобіль є сертифікованим, і є всі підстави стверджувати про те, що він пройшов державну перевірку та офіційно визнаний придатним до використання на автомобільних шляхах держави. В свою чергу, поліцейськими, жодним чином не доведено того, що позивач не мала права використовувати автомобіль. Окрім цього, до аргументів, що свідчать про незаконність винесенної постанови позивач також посилається на те, що Україна підписала Женевську конвенцію, ратифікувавши її дію на всій території України, додатком до якої є, зокрема, Правила ЄЕК ООН №48-02, які допускають використання задніх покажчиків повороту червоного кольору.

Департаментом патрульної поліції надано письмовий відзив на позову заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування відзиву вказує, що 02.04.2025 о 20:39 по проспекту Героїв Харкова поруч будинку 191 в місті Харкові, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом MERCEDES-BENZ CLA 25002 державний номерний знак НОМЕР_2 , у якого колір покажчика заднього повороту не відповідає вимогам п. 6.1.5 ДСТУ 3649:2010, де зазначені чіткі вимоги щодо кольору задніх покажчиків повороту, чим порушила вимоги пункту 31.4. ПДР. Зазначений транспортний засіб був зупинений на підставі статті 35 Закону України «Про Національну поліцію». Позивачеві в повному обсязі роз`ясненні його права передбачені статтею 63 Конституції України, та статтею 268 КУпАП, що підтверджено підписами в пункті 8 оскаржуваної постанови та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського № 766340. За результатом розгляду справи, згідно з вимогами статей 251, 252, 268, 278, 279, 280 КУпАП, поліцейським встановлений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КУпАП. У зв`язку з вищевказаним, вважає, що оскаржувана серії ЕНА № 4412077 від 02.04.2025 винесена у відповідності до норм чинного законодавства, а тому позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають. Також відповідач просить поновити строк на подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 05.05.2025 року поновлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у визначеному законом порядку.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Вказав, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення є незаконною та підлягає скасуванню з підстав викладених у позовній заяві, зокрема, відсутності правових підстав для притягнення позивача саме за частиною 1 статті 121 КУпАП, проходженням автомобіля державної сертифікації та державної експертизи в сервісному центрі МВС при його реєстрації, а також процесуальних порушень допущених при складенні постанови, а саме не зазначення поліцейськими у постанові назви пристрою, яким велась відеофіксація.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у визначеному законом порядку, із заявою про відкладення розгляду справи не звертався.

Заслухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 02 квітня 2025 року поліцейським роти № 5 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Крохмаль Павлом Юрійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕНА № 4412077, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн

Згідно вказаної постанови, 02.04.2025, 20 год. 39 хв. м. Харків, проспект Героїв Харкова (Московський), 191, водій керував Т/З у якого колір (червоний) заднього покажчику повороту не відповідає вимогам п. 6.1.5. ДСТУ 3649:2010, де зазначені чіткі вимоги щодо кольору задніх показчиків повороту, чим порушив п. 31.4 ПДР - Керування водієм Т/З, технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 121 КУпАП.

Не погодившись із правомірністю притягнення до адміністративної відповідальності на підставі вказаної постанови, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Перевіряючи правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353-ХІІ, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувались вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, (із змінами і доповненнями) відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із чинним законодавством.

Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пункт 31.1. передбачає, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно п. 31.4.3 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам зовнішніх світлових приладів:

а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

б) порушено регулювання фар;

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;

г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;

ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Статтею 1 ДСТУ 3649:2010 Національний стандарт України «Колісні транспортні засоби», «Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання», затвердженими наказом Держспоживстандарту України від 28.12.2010 № 630 закріплено, що цей стандарт поширюється на колісні транспортні засоби (надалі - КТЗ), в тому числі і на КТЗ категорії М, до яких відносяться самохідні КТЗ (автомобілі або автомобільні транспортні засоби), що мають не менше ніж чотири колеса і призначені для перевезення пасажирів (легкові автомобілі, мікроавтобуси, автобуси, тролейбуси).

Відповідно до п. 6.1.5 ДСТУ 3649:2010, кількість, колір та наявність приладу зовнішнього світлового на КТЗ визначають відповідно до таблиці 1, зокрема: колір покажчику повороту передній, бічний, задній має бути - «Автожовтий».

У свою чергу, частиною першою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам і пройшли державний технічний огляд (за винятком транспортних засобів, що не підлягають огляду).

Згідно частин 1 та 4 статті 32 Закону України «Про дорожній рух», переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України. Переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах.

Відтак, транспортні засоби повинні мати зовнішні світлові прилади, які повинні відповідати вимогам конструкції транспортного засобу, у разі переобладання - вказані зміни повинні бути відображені у реєстраційних документах.

За правилами частини першої статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У той же час, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів (п.1 статті 247 КУпАП).

Відповідно, стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Із наданого відповідачем до суду відеозапису із нагрудної бодікмери поліцейського, вбачається, що позивач керувала транспортним засобом Mercedes-Benz CLA 250 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який мав задні покажчики червоного кольору. При спілкуванні з працівником патрульної поліції позивач не заперечувала того, що покажчики повороту на автомобілі були червоного кольору, проте вказувала, що автомобіль пройшов державну сертифікацію та був зареєстрований на території України.

Представник позивача у судовому засіданні також не заперечував, що покажчики повороту на автомобілі були червоного кольору.

Разом з тим, на переконання позивача, вона не допустила в даному випадку порушення , оскільки нею не було здійснено втручання до конструкції транспортного засобу, а сам автомобіль знаходиться у заводській комплектації, привезений із США, сертифікатом експертної установи і первинною реєстрацією автомобіля підтверджено відповідність усіх пристроїв автомобіля, в тому числі попереджувальних світлових сигналів, діючим стандартам та нормам України.

Надаючи оцінку доводам позивача, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до пункту 10 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388, перша державна реєстрація транспортних засобів, що перебували в експлуатації та ввезені на митну територію України з метою вільного обігу, проводиться за умови відповідності конструкції і технічного стану даної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов`язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України, що підтверджується сертифікатом відповідності або свідоцтвом про визнання іноземного сертифіката, копію яких власники подають до сервісного центру МВС.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.06.2011 року №738 «Деякі питання сертифікації транспортних засобів, їх частин на обладнання», сертифікат відповідності видається: виробником або його уповноваженим представником - резидентом України на кожний транспортний засіб, тип якого відповідає вимогам єдиних технічних приписів, що підтверджується сертифікатом типу транспортного засобу; уповноваженими органами або визначеними Міністерством інфраструктури України органами із сертифікації, акредитованими відповідно до законодавства, на кожний новий транспортний засіб, який відповідає вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу якого не підтверджена сертифікатом типу транспортного засобу, а також на той, що був у користуванні.

Пунктом 1.2 наказу Мінінфраструктури від 17.08.2012 №521 «Про затвердження Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання та Порядку ведення реєстру сертифікатів типу транспортних засобів та обладнання і виданих виробниками сертифікатів відповідності транспортних засобів або обладнання» передбачено, що на кожен колісний транспортний засіб або партію обладнання, тип яких відповідає вимогам єдиних технічних приписів, що підтверджується сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання, виробник або його уповноважений представник - резидент України видає сертифікат відповідності.

У свою чергу, у відповідності до пункту 1 Порядку переобладнання транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2010 №607 (далі - Порядок №607), цей Порядок визначає процедуру переобладнання транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії, зокрема для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива (далі - переобладнання транспортного засобу).

Пунктом 3 Порядку №607 передбачено, що переобладнання транспортного засобу проводиться суб`єктом господарювання, який має нормативно-технічну документацію на відповідний вид переобладнання, узгоджену з МВС та Мінінфраструктури, і свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, або власником такого засобу в індивідуальному порядку.

Згідно з п. 5 Порядку №607, для переобладнання транспортного засобу в індивідуальному порядку власник або його представник подає до спеціально уповноваженої організації заяву про погодження переобладнання транспортного засобу, в якій зазначаються відомості про транспортний засіб, вид переобладнання, а також технічна та інша інформація, необхідна для проведення переобладнання.

Пунктом 6 Порядку №607 визначено, що спеціально уповноважена організація розглядає заяву про погодження і визначає технічну можливість та умови (вимоги) переобладнання транспортного засобу з урахуванням того, що його конструкція повинна відповідати вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до п.7 Порядку №607, за результатами розгляду заяви про погодження спеціально уповноважена організація видає документ про погодження або надає обґрунтовану відмову в погодженні переобладнання транспортного засобу.

Таким чином, нормами Порядку №607 чітко визначено процедуру переобладнання транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування.

Суд зазначає, що наявність на момент проведення державної реєстрації транспортного засобу сертифіката відповідності конструкції і технічного стану не підтверджує відповідність технічного стану вищевказаного автомобіля саме на момент винесення оскаржуваної постанови.

Крім того, позивач не надала доказів, які б підтверджували, що транспортний засіб, яким вона керувала, був обладнаний сигналами повороту ззаду червоного кольору як на момент сертифікації, так на день його державної реєстрації.

Посилання позивача на те, що відповідачем не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що позивач порушила стандарти та внесла зміни в конструкцію автомобіля суд вважає помилковими, оскільки під час розгляду оскаржуваної постанови винесеної за ч.1 ст. 121 КУпАП суд встановлює не факт переобладнання транспортного засобу (внесення змін в конструкцію), а саме чи дійсно позивачка керувала транспортним засобом, обладнання якого (задні покажчики повороту) не відповідають вимогам п.п. 6.1.5 ДСТУ 3649:2010.

Окремо варто зазначити, що відповідно до Віденської Конвенції про дорожній рух укладеної у Відні 08.11.1968 року та яка набула чинності 21.05.1977 року ратифіковано 74 країни, серед яких стороною-підписантом є Україна, можливість використання задніх покажчиків повороту червоного кольору передбачена виключно у разі імплементації відповідних норм до законодавства держави реєстрації автомобіля. Разом з цим, як вже було встановлено законодавство України не допускає використання задніх покажчиків повороту червоного кольору, відтак, такі положення Конвенції, в даному випадку, не можуть застосовуватись.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідно до ДСТУ 3649-2010 п. 6.1.5, які є діючими на території України, передні та задні покажчики поворотів повинні бути автожовтого кольору, приймаючи до уваги, що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП.

Суд відхиляє посилання позивача на те, що згідно інкримінованого порушення, це застосування показників червоного кольору, проте відповідальність за це може бути застосована виключно на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП, згідно якої відповідальність настає за Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, оскільки ані постанова про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності, ані відеодокази не містять посилання на порушення позивачкою диспозиції ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Суд вважає необґрунтованими доводи позивача про наявність процесуальних порушень при складанні постанови у зв`язку з не зазначенням поліцейським у постанові назви пристрою, яким велась відеофіксація, оскільки процедурні порушення, допущені контролюючим органом при розгляді справи про правопорушення не можуть бути обставиною, яка звільняє від відповідальності, у разі підтвердження факту правопорушення. Процедурні порушення не повинні сприйматися як безумовне свідчення протиправності прийнятого за наслідками розгляду справи про правопорушення рішення. Натомість, вчинені контролюючим органом процедурні порушення підлягають оцінці з огляду на те, наскільки ці порушення вплинули на можливість порушника захистити свої права та чи призвели процедурні порушення на встановлення обставин порушення та на наслідки.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вона містить інформацію про відеозапис, а саме, в графі 7 «До постанови додається» вказано: «Відео з ПВР 766340 та відео з відеореєстратора».

При цьому, ані позивач під час складання постанови, ані представник позивача у судовому засіданні не заперечували, що покажчики повороту на автомобілі на час зупинки були червоного кольору.

Жодних доводів щодо недотримання поліцейським порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачем не вказувалось.

Стосовно тверджень апелянта про допущений формальний підхід до розгляду справи суд зазначає, що в цій частині позивач не навела вагомих доводів в обґрунтування цього твердження.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення інспектором поліції не було порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення була доведена, а тому у задоволенні позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення слід відмовити в повному обсязі.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, судові витрати понесені позивачем не підлягають розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2. 9, 11, 12, 86, 99, 100, 159, 160, 162, 163, 186, 247 251, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05.05.2025 року.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Представник позивача адвокат Бабаскін Кирило Сергійович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №3759 від 23.03.2021 року, адреса: 61024, м.Харків, А/С 7110.

Відповідач Департамент патрульної поліції Національної поліції України, адреса м.Київ, вул. Федора Ернста, 3, код ЄДРОПУ 40108646

Головуючий суддя О.В. Спесивцев