Справа № 480/6402/24
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2025 року Справа № 480/6402/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/6402/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сумська фірма "Усе для дому" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумська фірма "Усе для дому" просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Сумській області щодо нарахування в інтегрованій картці ТОВ "Сумська фірма "Усе для дому" з орендної плати юридичних осіб пені у сумі 6797,82 грн, податкового боргу в розмір - 1383824,18 грн, в тому числі основний платіж - 942868,88 грн та пеня - 440955,30 грн;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Сумській області відкоригувати дані інтегрованої картки ТОВ "Сумська фірма "Усе для дому" з орендної плати юридичних осіб в частині зменшення пені у сумі 6797,82 грн (нарахованої 30.01.2023, 02.02.2023, 05.04.2023, 12.04.2023), податкового боргу в розмір - 1383824,18 грн, в тому числі основний платіж - 942868,88 грн (за 2017-2019 роки) та пені - 440955,30 грн нарахованої з 30.09.2016 по 22.01.2019 та виконати дії по виключенню пені в загальній сумі 6797,82 грн, податкового боргу в розмір 1383824,18 грн, в тому числі основний платіж - 942868,88 грн та пені 440955,30 грн.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що податковим органом проведено камеральну перевірку податкової декларації з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) ТОВ "Сумська фірма "Усе для дому" за 2013 рік, за результатами якої складено акт № 1336/2205/01555007/8.
Однак, ТОВ "Сумська фірма "Усе для дому" виявило неправомірне зарахування коштів в рахунок погашення пені, а саме:
05.04.2023 нараховано пеню в сумі 602,9 грн за заборгованість за квітень 2013 р. (строк сплати 24.07.2019 через оскаржуване податкового-повідомлення рішення) - до цього по порядку йшло зарахування оплати заборгованості по серпень 2019 р;
12.04.2023 нараховано пеню в сумі 507 грн за заборгованість за квітень 2013 р. (строк сплати 24.07.2019 через оскаржуване податкового-повідомлення рішення), - до цього по порядку йшло зарахування оплати заборгованості по серпень 2019 р.
Тобто відповідач, здійснив нарахування платнику зайвої пені в загальній сумі 6797,82 грн.
Позивач наголошує, що з досліджених інтегрованих карток платника податків встановлено, що податковий орган неодноразово допускав помилки в облікових відомостях ТОВ "Сумська фірма "Усе для дому" та всупереч позиції суду в справі № 480/2405/19 зарахував сплачені платником податків кошти на погашення податкового боргу в розмір - 1383824,18 грн, в тому числі основний платіж - 942868,88 грн та пеня - 440955,30 грн.
Ухвалою суду від 24.07.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позову.
Ухвалою суду від 19.08.2024 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
На підставі рішення Вищої ради правосуддя № 3578/0/15-24 від 10.12.2024 та наказу голови Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2024 № 55-ОС, на підставі розпорядження керівника апарату № 128 від 11.12.2024 призначено повторний автоматизований розподіл судової справ № 480/6402/24.
Справа розподілена автоматизованою системою документообігу суду судді Шаповалу М.М.
Ухвалою суду від 16.12.2024 прийнято адміністративну справу № 480/6402/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сумська фірма "Усе для дому" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії до свого провадження.
Представник відповідача у відзиві наданому до суду позов не визнав та просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що нарахування пені проводиться контролюючим органом в ІКП в ІС "Податковий блок" в автоматичному режимі, тобто з виключенням людського фактору та унеможливлює нарахування відповідної пені поза межами чинного законодавства, що спростовує твердження позивача "безпідставне нарахування пені у зв`язку з відсутністю сплати коштів до бюджету".
Відповідно до п.п. 1 п. 2 гл. 1 розд. VІ Порядку № 5 первинними документами, на підставі яких в ІКП здійснюється погашення (зменшення) суми податкового боргу (заборгованості зі сплати платежів до бюджетів) та заборгованості зі сплати єдиного внеску, є, між іншим, уточнюючі декларації.
Відповідно до цього, позивач мав право подати уточнюючі розрахунки по податковим деклараціям за період 2016-2019 років з урахуванням строків давності, визначених статтею 102, але не скористався даним правом, що підтверджує узгодженність податкового боргу.
Відповідно до п.п. 4 п. 2 гл. 1 розд. VІ Порядку № 5 у разі погашення суми податкового боргу (його частини) шляхом подання платником податків декларацій (у тому числі уточнюючих) з від`ємним значенням суми податкових зобов`язань тощо, нарахування пені закінчується датою фактичного здійснення такого погашення, зафіксованою у відповідних документах.
Враховуючи зазначене вище, до суми податкового боргу контролюючим органом включена пеня, нарахована на суму зменшення зобов`язань у зв`язку з самостійним виправленням помилок та поданням платником уточнюючих податкових декларацій.
При цьому, за приписами п.50.1 ст. 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.
Отже, ПК України надає можливість платникам податків виправити помилки у поданих ним раніше деклараціях.
Звертає увагу суду на те, що резолютивна частина постанови Другого апеляційного адміністративного суду у справі № 480/2405/19, на яку посилається позивач, не містить зобов`язання податковому органу на "коригування" та/або "виключення" суми податкового боргу у розмірі 1 383 824,18 гривень.
Вважає, що питання правомірності нарахування пені за несвоєчасну сплату визначених податковим повідомленням - рішенням грошових зобов`язань не може бути предметом доказування у межах даного позову, оскільки правомірність рішень суб`єкта владних повноважень не є предметом позову у цій справі, а отже суди не мали процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати такий їх правовий аналіз.
Наголошує, що ПК України не передбачено взагалі понять "виключення", "коригування" податкового боргу.
Існує поняття "грошове зобов`язання" (пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України), "податкове зобов`язання" (пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України). В свою чергу, податковий борг це не сплачене грошове зобов`язання. Отже, несплачені грошові зобов`язання, які нараховані платником самостійно чи/або податковим органом, в ІКПП набувають статусу податкового боргу. Таким чином, неможливо здійснити дії в ІКПП щодо "виключення" податкового боргу, так як підставою їх відображення в ІКПП є первинні документи (декларації, ППР, розрахунок пені тощо), які є узгодженими відповідно до вимог ПК України.
При цьому, керуючись нормами ПК України та Порядку № 5 (зазначалися вище) в ІКПП нарахована пеня у розмірі 3 468,16 гривень.
Зазначене, на думку представника, спростовує твердження позивача про "безпідставне нарахування пені у зв`язку з відсутністю сплати коштів до бюджету".
Таким чином, дії Головного управління ДПС у Сумській області є правомірними та такими, що відповідають чинному законодавству.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
ТОВ "Сумська фірма "Усе для дому" перебуває на обліку в ГУ ДПС у Сумській області як платник податків.
Відповідно до інформації з інтегрованої картки платника податків за ТОВ "Сумська фірма "Усе для дому" в різні періоди обліковувалася заборгованість з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості; орендної плати з юридичних осіб ( основний платіж, штрафні санкції, пеня).
На підставі п.п. 20.1,4 п. 20.1 ст. 20, ст. 75,ст. 76, ст. 86 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI було проведено камеральну перевірку податкової декларації з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) ТОВ "Сумська фірма "Усе для дому" за 2013 рік, за результатами якої складено акт № 1336/2205/01555007/8.
ТОВ "Сумська фірма "Усе для дому" було виявило неправомірне зарахування коштів в рахунок погашення пені, а саме:
- 05.04.2023 нараховано пеню в сумі 602,9 грн за заборгованість за квітень 2013 р. (строк сплати 24.07.2019 через оскаржуване податкового-повідомлення рішення) - до цього по порядку йшло зарахування оплати заборгованості по серпень 2019 р;
- 12.04.2023 нараховано пеню в сумі 507 грн за заборгованість за квітень 2013 р. (строк сплати 24.07.2019 через оскаржуване податкового-повідомлення рішення), - до цього по порядку йшло зарахування оплати заборгованості по серпень 2019 р.
Отже, основним спірним питанням в межах справи, є законність нарахування податковим органом пені.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що стаття 67 Конституції України визначає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України).
Пунктом 15.1, 15.2 ст.15 ПК України встановлено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.
Відповідно до п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п.п.16.1.3, 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний:
- подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів;
- сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Пунктом 46.1 ст.46 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.
Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (п.49.1 ст.49 ПК України).
Порядок внесення змін до податкової звітності регулюється ст.50 ПК України, згідно з якою у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених ст.102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.
Також платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених п.50.2 цієї статті:
а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до ст.39 цього Кодексу або при визначенні бази оподаткування відповідно до п.п.141.9-1.3 п.141.9-1 ст.141 цього Кодексу у разі здійснення контрольованих операцій, якщо їх умови не відповідають принципу "витягнутої руки" у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним;
б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.
Отже, законодавством передбачена можливість для платника податку виправити помилки у вже поданій декларації таким платником податку.
Відповідно до п.п.14.1.162 п.14.1 ст.14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не оплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Нарахування пені розпочинається: при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом (п.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України).
Нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на відповідний рахунок платника податків та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань (п.п.129.3.1 п.129.3 ст.129 ПК України).
За змістом п.129.4 ст.129 ПК України пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (грошового зобов`язання) (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок с більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.
Відповідно до п.35.1, 35.2 ст.35 ПК України сплата податків та зборів здійснюється в грошовій формі у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
За змістом п.87.1 ст.87 ПК України встановлено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Отже подання платником податків у встановленому порядку уточнюючого розрахунку до податкової декларації не є формою сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу.
Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.
Відтак, законодавством встановлено право платника податку, у разі виявлення помилок у поданій ним податковій звітності, внести відповідні зміни шляхом подання уточнюючого розрахунку.
Згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду при поданні уточнюючої податкової декларації, якою зменшується податкове зобов`язання з певного податку, відсутній об`єкт застосування штрафної санкції/пені, оскільки подання уточнюючої декларації зі зменшеним податковим зобов`язанням не є сплатою узгодженої суми податкового зобов`язання, у той час як нарахування (застосування) штрафної санкції/пені залежить від суми погашеного податкового боргу та від кількості днів затримки сплати узгодженої суми податкового зобов`язання.
У випадку, що розглядається судом, сплата грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів, при цьому, жодною іншою нормою ПК України не передбачено, що погашення податкового боргу може відбуватись шляхом подачі уточнюючих розрахунків чи поданням річної декларації із визначенням податкових зобов`язань, які є меншими ніж сума раніше визначених зобов`язань, що говорить про відсутність підстав для нарахування позивачу пені.
Окрім того, специфіка нарахування штрафної санкції/пені, полягає в тому, що вона нараховується контролюючим органом на вже погашену суму податкового боргу, таким чином, при поданні уточнюючої податкової декларації, якою зменшується податкове зобов`язання з певного податку, відсутній об`єкт застосування штрафної санкції/пені.
Судом встановлено, що відповідачем:
- 05.04.2023 нараховано пеню в сумі 602,9 грн за заборгованість за квітень 2013 р. (строк сплати 24.07.2019 через оскаржуване податкового-повідомлення рішення) - до цього по порядку йшло зарахування оплати заборгованості по серпень 2019 р;
- 12.04.2023 нараховано пеню в сумі 507 грн за заборгованість за квітень 2013 р. (строк сплати 24.07.2019 через оскаржуване податкового-повідомлення рішення), - до цього по порядку йшло зарахування оплати заборгованості по серпень 2019 р.
Поряд з цим, суд також зазначає, що відповідач, здійснив нарахування платнику пені в загальній сумі 6797,82 грн в рахунок погашення боргу в стягненні якого було відмовлено судом в межах справи № 480/2405/19.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України визнає, що позов необхідно задовольнити.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Сумська фірма "Усе для дому" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Сумській області щодо нарахування в інтегрованій картці ТОВ "Сумська фірма "Усе для дому" з орендної плати юридичних осіб пені у сумі 6797,82 грн, податкового боргу в розмір - 1383824,18 грн, в тому числі основний платіж - 942868,88 грн та пеня - 440955,30 грн.
Зобов`язати Головне управління ДПС у Сумській області відкоригувати дані інтегрованої картки ТОВ "Сумська фірма "Усе для дому" з орендної плати юридичних осіб в частині зменшення пені у сумі 6797,82 грн (нарахованої 30.01.2023, 02.02.2023, 05.04.2023, 12.04.2023), податкового боргу в розмір - 1383824,18 грн, в тому числі основний платіж - 942868,88 грн (за 2017-2019 роки) та пені - 440955,30 грн нарахованої з 30.09.2016 по 22.01.2019 та виконати дії по виключенню пені в загальній сумі 6797,82 грн, податкового боргу в розмір 1383824,18 грн, в тому числі основний платіж - 942868,88 грн та пені 440955,30 грн.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал