Справа № 120/14354/24
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про витребування доказів

м. Вінниця

05 травня 2025 р. Справа № 120/14354/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні клопотання про поновлення строків звернення до суду та питання про витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 29.10.2024 р. позов залишено без руху, запропоновано позивачу у 10- денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду, а саме, надати докази перебування на військовій службі з 21.01.2024 р. по 25.10.2024 р., зокрема, але не виключно копію військового квитка або довідку про перебування на військовій службі з 21.01.2024 р. по 25.10.2024 р

11.11.2024 р. представник позивача звернувся із заявою про продовження строків усунення недоліків, оскільки із позивачем наразі немає зв`язку так які він перебуває в зоні бойових дій. При цьому, адвокатом направлено запит, однак відповідь ще не надійшла.

Ухвалою від 18.11.2024 р. продовжено строк виконання на 15 днів.

06.12.2024 р. надійшла заява про продовження строків усунення недоліків, з тих підстав, що позивач так і не вийшов на зв`язок. При цьому, відповідь на адвокатський запит не надійшла.

Ухвалою суду 10.12.2024 р. продовжено строк виконання ухвали від 29.10.2024 на 15 днів.

На виконання ухвали суду , представником подано заяву, в якій просив витребувати у НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону ДПС України (військової частини НОМЕР_3 ) довідку щодо перебування ОСОБА_1 на військовій службі з 21.01.2024 р. по 25.10.2024 р.

Ухвалою суду від 13.01.2025 р. відкрито провадження, однак питання щодо поновлення строків звернення до суду не вирішувалось, натомість, витребувано у НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону ДПС України (військової частини НОМЕР_3 ) довідку щодо перебування ОСОБА_1 на військовій службі з 21.01.2024 р. по 25.10.2024 р.

На виконання даної ухвали надано наказ про те, що з 17.2.2023 р. ОСОБА_1 зараховано до списків НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону ДПС України.

Також надано витяг із наказу №1403-ОС від 02.10.2024 р., згідно якого ОСОБА_1 з 27.09.2024 р. вважається таким, що не повернувся до місця служби після лікування .

Отже, позивач з 27.09.2024 р., хоча й рахується в списках військової частини, однак не несе військової служби, оскільки самовільно залишив військову частину, про що зазначено в заяві військової частини НОМЕР_3 .

Відтак, суд дійшов висновку, що надано підтвердження поважності причин пропуску строку з 21.01.2024 р. по 26.09.2024 р.

Ухвалою суду від 31.03.2024 р. запропоновано позивачу у 10 - денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду, а саме, подати заяву про поновлення строків звернення до суду та надати докази поважності причини пропуску такого (строку) за період з 27.09.2024 р. по 25.10.2024 р.

На виконання даної ухвали представник позивача послався на постанову ВС від 03.04.2025 р., в якій зазначено, що строк слід обчислювати з дня отримання достовірної та документальної інформації про обсяг і характер виплачених сум. Вказує, що позивач постійно проходив військову службу та перебував на лікуванні тому отримати таку інформацію не міг.

Із врахуванням поданої заяви, суд ухвалою від 14.04.2025 р. продовжив розляд справи та витребував у відповідача наказ про виключення позивача із списків військової частини та відомості чи надавався останньому грошовий атест при виключенні, у разі якщо так, надати такий із доказами отримання позивачем.

На виконання даної ухвали 01.05.2025 р. надійшли відомості про те, що позивач був переведений на інше місце служби та грошовий атестат йому не вручався, а був направлений до в/ч НОМЕР_3 .

Відтак, зважаючи на відсутність доказів, які б підтверджували, що на час переведення позивача йому вручався грошовий атестат, строк звернення слід обчислювати в даній справі з дня коли позивач дізнався чи міг дізнатись про порушення своїх прав.

Так, суд враховує той факт, що матеріали справи не містять доказів отримання позивачем достовірної інформації щодо виплаченої йому додаткової винагороди за спірний період, при цьому, позивач з 27.09.2024 р. рахується таким, що не повернувся на службу після лікування.

Відтак, останній до 26 вересня 2024 р. перебував на військовій службі, що як зазначає представник унеможливило своєчасне звернення, в тому числі , за правової допомогою.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 р.).

У Рішенні у справі Белле проти Франції від 4 грудня 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (Рішення у справі Мельник проти України від 28 березня 2006 року).

Разом з тим, при вирішенні питання про поновлення строку звернення слід врахувати ту обставину, що до 27.09.2024 р. позивач перебував на військовій службі та в жовтні 2024 р., протягом місяця з дня не перебування на військовій службів звернувся за наданням правової допомоги (згідно ордеру договір укладений між позивачем та адвокатом 20.10.2024 р.), тобто в межах розумного строку вживав заходи для захисту своєчасного звернення до суду, що і вплинуло на звернення до суду в межах процесуальних строків.

Враховуючи вищенаведене, а також з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та гарантування права на судовий захист, доходжу висновку, що причини пропуску позивачем строку звернення до суду, наведені у клопотанні, є поважними. Відтак, слід поновити пропущений строк .

21.02.2025 р. надійшов відзив, в якому відповідач, серед іншого, просить поновити строк на подання відзиву, мотивуючи тим, що в штаті центру лише дві посадові особи, які здійснюють юридичний супровід та 900 справ в провадженні, що вплинуло на неможливість своєчасного подання відзиву.

Оцінюючи подане клопотання, суд вказує наступне.

Відповідно до частини 5 статті 162 КАС України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З аналізу наведеного видно, що пропущений процесуальний строк може бути продовжений судом, а не поновлений.

Враховуючи аргументи представника відповідача щодо неможливості подати своєчасно відзив та з метою необмеження права сторони висловити свою позицію, суд вважає за можливе продовжити встановлений для подання відзиву строк, а не поновити. Відтак, заявлене клопотання представником відповідача підлягає задоволенню частково.

Також суд вказує, що слід витребувати докази у даній справі, адже позивач просить зобов`язати відповідача виплатити додаткову винагороду за прийняття безспосередньої участі у бойових діях за період з 09.04.2022 р. по 31.12.2022р.

При цьому, заперечуючи проти позову відповідач вказує, що позивач перебував у відрядженні у військовій частині НОМЕР_4 відтак, саме на останню покладено обов`язок повідомляти частини, в яких проходять службу військовослужбовці про їх безпосередню участь в бойових діях.

В матеріалах справи відсутні відомості чи направлялась відповідна інформація відповідачу, відтак, слід її витребувати.

Визначаючись щодо процесуальних підстав для витребування доказів, суд керується наступним.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини четвертої статті 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справи, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно частини третьої статті 80 КАС України, про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Відтак, суд доходить висновку, що слід витребувати у:

- військової частини НОМЕР_4 - інформацію про документи (бойові розпорядження/журнали бойових дій/рапорти) із зазначенням їх реквізитів, які підтверджують безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях з 09.04.2022 р. по 31.12.2022р. ; витяги зі списку згідно Додатку №2 стосовно ОСОБА_1 тощо), які слугували підставою для видачі довідок від 05.08.2022 р. №915 та від 2.03.2023 № 5115, а також докази направлення до в/ч НОМЕР_1 рапортів про виплату позивачу доплати до додаткової винагороди у розмірі 70000 грн. пропорційно із розрахунку на місяць, за квітень - грудень 2022 року; документи на підставі яких, військовою частиною НОМЕР_4 видано довідки від 05.08.2022 р. №915 та від 2.03.2023 № 5115 про безпосередню участь ОСОБА_1 в бойових діях.

Окремо суд вважає за необхідне звернути увагу учасників справи на наступне.

Згідно пунктів 6 -7 частини п`ятої статті 44 КАС України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до частини шостої статті 80 КАС України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Частинами восьмою та дев`ятою статті 80 КАС України, у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

У разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч.4 ст.45 КАС України ).

Зокрема, такі заходи процесуального примусу, визначені частиною першою статті 149 КАС України, а саме, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

- невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

- зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

- неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 80, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

заяву представника позивача задовольнити.

Поновити строк звернення до суду.

Клопотання представника відповідача - задовольнити частково.

Продовжити встановлений судом строк для подання відзиву .

Витребувати у військової частини НОМЕР_4 та зобов`язати подати суду до 15.05.2025 р.: інформацію про документи (бойові розпорядження/журнали бойових дій/рапорти) із зазначенням їх реквізитів, які підтверджують безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях з 09.04.2022 р. по 31.12.2022р. ; витяги зі списку згідно Додатку №2 стосовно ОСОБА_1 тощо), які слугували підставою для видачі довідок від 05.08.2022 р. №915 та від 2.03.2023 № 5115, а також докази направлення до в/ч НОМЕР_1 рапортів про виплату позивачу доплати до додаткової винагороди у розмірі 70 000 грн. пропорційно із розрахунку на місяць, за квітень - грудень 2022 року; документи на підставі яких, військовою частиною НОМЕР_4 видано довідки від 05.08.2022 р. №915 та від 2.03.2023 № 5115 про безпосередню участь ОСОБА_1 в бойових діях.

Попередити військову частину НОМЕР_4 про те, що згідно частини першої статті 149 КАС України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

- невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

- зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

- неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна