Справа № 360/192/25
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2025-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

01 травня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/192/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисельова Є.О., розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про часткове визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа позовом ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Служби безпеки України (далі СБУ, відповідач), в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати Наказ Голови СБУ від 06.12.2024 №1661-ос/дск в частині виведення начальника 5 відділу (з місцем дислокації у АДРЕСА_1 ) 5 управління ДВКР СБУ ОСОБА_1 в розпорядження начальника ДВКР СБУ та звільнення його з посади начальника 5 відділу (з місцем дислокації у м. Сєвєродонецьк) 5 управління ДВКР СБУ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника 5 відділу (з місцем дислокації у м. Сєвєродонецьк) 5 управління ДВКР СБУ.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 з 14 липня 1999 року по теперішній час проходить службу в органах Служби безпеки України за контрактом, з 26.06.2004 на посадах осіб офіцерського складу. З березня 2021 року ОСОБА_1 проходив службу на посаді начальника 5 відділу (з місцем дислокації у АДРЕСА_1 ) 5 управління ДВКРСБУ. Має військове звання полковника.

Наказом Голови СБУ від 06.12.2024 № 1661-ос/дск начальника 5 відділу (з місцем дислокації у м. Сєвєродонецьк) 5 управління ДВКР СБУ ОСОБА_1 було виведено в розпорядження начальника ДВКР СБУ та звільнено з посади начальника 5 відділу (з місцем дислокації у м. Сєвєродонецьк) 5 управління ДВКР СБУ за пп. «б» п. 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями СБУ, затвердженого указом Президента України від 27.12.2007 №1262. Підставою прийняття наказу є рапорт начальника 5 управління ДВКР СБУ від 28.11.2024.

Із зазначеним наказом ОСОБА_1 ознайомлено 20.12.2024. При цьому не було ознайомлено з рапортом начальника 5 управління ДВКР СБУ від 28.11.2024.

Позивач вважає наказ Голови СБУ 06.12.2024 року № 1661- ос/дск протиправним та таким, що підлягає скасуванню в зазначеній частині, з наступних підстав.

З посиланням на пункт 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого указом Президента України від 27.12.2007 №1262, пункти 4.9-4.15 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженої наказом від 14.10.2008 СБУ №772, та главу 1 розділу IV Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України № 515/дск-2018 від 10 квітня 2018 року, позивач зазначає, що відповідачем порушено процедуру звільнення, оскільки для скорочення штатів або проведення організаційних заходів необхідне попереднє прийняття Головою Служби Безпеки України відповідного рішення про скорочення штатів або проведення організаційних заходів (зокрема управлінських рішень щодо переміщення військовослужбовців для здійснення оперативно-службової діяльності на окремих напрямах та підвищення її ефективності). Тобто, прийняттю наказу щодо переміщення військовослужбовців для здійснення оперативно-службової діяльності на окремих напрямах та підвищення її ефективності має передувати відповідне управлінське рішення Голови Служби безпеки України, оформлене у відповідній формі.

Натомість оскаржуваний наказ Голови СБУ від 06.12.2024 року № 1661-ос/дск про виведення позивача в розпорядження начальника ДВКР СБУ та звільнення його з посади не містить зазначення конкретної підстави для виведення в розпорядження та звільнення з посади у відповідності до вимог пп. «б» п. 48 Положення. Крім того, оскаржуваний наказ не містить жодних посилань на попередньо прийнятий наказ або рішення про проведення скорочення штатів або ж проведення організаційних заходів. Як і не містить оскаржуваний наказ зазначення конкретних організаційних заходів, у зв`язку з проведенням яких виникла необхідність у виведенні позивача у розпорядження та звільнення із займаної посади. Оскаржуваний наказ не містить жодних посилань на зміну організаційно-штатної побудови, передислокацію, перерозподіл функціональних завдань та наявних сил у зв`язку зі зміною покладених завдань, здійснення планових та позапланових переміщень військовослужбовців по службі у зв`язку з проведенням загальної ротації кадрів, а також не містить посилань на прийняття головою Служби безпеки України управлінських рішень про переміщення військовослужбовців для здійснення оперативно-службової діяльності на окремих напрямах та підвищення її ефективності та необхідності таких рішень.

При цьому, будь-якого скорочення штатів у підрозділі, де проходив службу позивач не поводилось на дату видання оскаржуваного наказу. Як і не проводилось фактично будь-яких організаційних заходів. Жодних наказів (рішень), які б могли бути підставою для виведення позивача в розпорядження та звільнення з посади, про проведення скорочення штатів та проведення організаційних заходів Головою Служби безпеки України не видавалось.

Під час ознайомлення 20 грудня 2024 року позивачу не було надано для ознайомлення жодних наказів (рішень) Голови Служби безпеки України про проведення скорочення штатів або ж про проведення організаційних заходів (зокрема, управлінських рішень щодо переміщення військовослужбовців для здійснення оперативно-службової діяльності на окремих напрямах та підвищення її ефективності). Як і не було надано для ознайомлення і рапорт начальника 5 управління ДВКР СБУ від 28.11.2024 р. Ні про переміщення, ні про визначення окремого напрямку оперативно-службової діяльності, ні про заходи необхідності підвищення ОСД ні в наказі від 06.12.2024 року №1661 ос/дск, ні у функціональних обов`язках ОСОБА_1 , з якими він ознайомився 30 грудня 2024 року у зв`язку із виведенням його у розпорядження не зазначено.

Полковник ОСОБА_1 продовжував фактично виконувати свої обов`язки як і до 06.12.2024 у 5 управлінні ДВКР СБУ у підпорядкуванні начальника 5 управління ДВКР СБУ.

Не може бути також підставою для виведення у розпорядження та звільнення з посади і рапорт начальника 5 управління ДВКР СБУ від 28.11.2024, оскільки керівник структурного підрозділу ДВКР не наділений повноваженнями здійснювати заходи організаційного характеру або ж приймати рішення щодо їх проведення.

Крім того, із системного аналізу зазначених вище норм права вбачається, що з військовослужбовцем, якого звільнено з посади у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів та зараховано у розпорядження, начальник, у розпорядження якого він зарахований, або один із його заступників має проводити бесіду, під час якої ознайомлює його з наказом про зарахування у розпорядження, роз`яснює права та обов`язки, пов`язані з перебуванням у розпорядженні, особливості виплати грошового забезпечення, доводить тимчасові функціональні обов`язки на період перебування у розпорядженні, а також попереджає про те, що у разі, якщо до завершення строку перебування у розпорядженні він не буде призначений на штатну посаду відповідно до пунктів 44- 46 Положення, у встановленому порядку вирішуватиметься питання про можливість його подальшого використання на військовій службі. Результати цієї бесіди оформлюються довідкою (рапортом), яка (який) долучається до частини «Особова справа» матеріалів особової справи військовослужбовця.

Але до 30.12.2024 ніякої бесіди з ОСОБА_1 не проводилось. Лише 30.12.2024 ОСОБА_1 був викликаний з м. Слов`янськ Донецької області до 5 управління ДВКР СБУ в м. Дніпро для ознайомлення з функціональними обов`язками. Разом з функціональними обов`язками для ознайомлення йому була надана для ознайомлення довідка про проведену з ним бесіду. За текстом довідки позивач встановив, що посадовими особами 5 управління ДВКР СБУ та посадовою особою ДВКР СБУ з ним у телефонному режимі нібито була проведена бесіда з роз`ясненням підстав прийняття наказу Голови СБУ №1661 від 06.12.2024, його прав та обов`язків. На останньому аркуші були підписи посадових осіб 5 управління ДВКР СБУ та посадової особи ДВКР СБУ без зазначення дат. На зворотній стороні довідки бесіди було зазначено виконавця та дата: 18.12.2024.

У зв`язку з тим, що ніякої бесіди з ОСОБА_1 ніхто з посадових осіб 5 управління ДВКР СБУ та посадових осіб ДВКР СБУ ні в телефонному режимі, ні особисто не проводив, позивач письмово на довідці бесіди зазначив про вказаний факт, завірив особистим підписом та проставив дату: 30.12.2024.

31.12.2024 року ОСОБА_1 знову викликано з м. Слов`янськ Донецької області до 5 управління ДВКР СБУ, де йому посадові особи 5 управління ДВКР СБУ та у телефонному режимі посадова особа ДВКР СБУ зачитали текст довідки бесіди, про що полковник ОСОБА_1 зробив на вказаному документі поряд з попереднім написом від 30.12.2024 напис про проведення бесіди, завірив своїм підписом та проставив дату: 31.12.2024.

Представником відповідача до суду подано відзив на позов, в якому заперечували проти задоволення позову, з таких підстав.

Наказом Голови СБУ від 06.12.2024 № 1661-ОС/дск ОСОБА_1 звільнений з посади начальника 5 відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) 5 управління (з дислокацією у м. Дніпро) ДВКР, за підпунктом б (у разі скорочення штатів або проведення організаційних заходів) пункту 48 Положення зарахований у розпорядження начальника ДВКР за посадою начальника відділу зі збереженням раніше встановлених йому розмірів надбавок, доплати та преміювання.

Підставою до звільнення позивача з посади начальника відділу є рапорту начальника 5 управління (з дислокацією у м. Дніпро) ДВКР СБУ від 12.03.2025 (№17/5- 922нт), полковник ОСОБА_1 до 06.12.2024 обіймав посаду начальника 5 відділу (з місцем дислокації у м. Сєвєродонецьк Луганської області) 5 управління (з дислокацією у м. Дніпро) ДВКР СБУ, в межах якої організовував роботу особового складу підпорядкованого підрозділу згідно визначених функціональних обов`язків. В ході виконання посадових обов`язків в рамках управлінського контролю за оперативно-службовою діяльністю керівниками та особовим складом підпорядкованих підрозділів було отримано дані про прорахунки в організації оперативно-службової діяльності та недотримання норм і правил поведінки окремих співробітників 5 відділу (з місцем дислокації у м. Сєвєродонецьк Луганської області) 5 управління (з дислокацією у м. Дніпро) ДВКР СБУ. По вказаним фактам на ім`я начальника ДВКР СБУ було підготовлено і відправлено відповідний рапорт.

З урахуванням зазначеного та з метою реалізації організаційних заходів, спрямованих на підвищення ефективності оперативно-службової діяльності в умовах воєнного стану, необхідності прийняття управлінських рішень щодо переміщення військовослужбовців на окремих напрямках, оскаржуваним наказом позивач був звільнений з посади та зарахований у розпорядження начальника ДВКР. Таким чином, підставою для зарахування ОСОБА_1 у розпорядження було саме прийняття Головою СБУ управлінського рішення.

Після надходження до 5 управління 16.12.2024 витягу з оскаржуваного наказу, 20.12.2024 у службовому приміщенні на пункті тимчасової дислокації управління з ним було ознайомлено під розпис ОСОБА_1 , про що він поставив власноруч відмітку та засвідчив підписом. В подальшому, з позивачем було проведено передбачену пунктом 4.10 Інструкції-772 бесіду, оформлену довідкою №17/к-12842дск, та ознайомлено з Посадовою інструкцією на час перебування у розпорядженні, затвердженою розпорядженням начальника ДВКР від 20.12.2024 №2110дск, про що у вказаних документах ОСОБА_1 поставлено власноруч відмітку та засвідчено підписом.

Таким чином, в оскаржуваному наказі містяться вичерпні та конкретизовані правові підстави прийняття в межах повноважень головою СБУ управлінського рішення по зарахуванню позивача у розпорядження начальника ДВКР (пп. «б» п.48 Положення) та звільнення його з посади начальника відділу.

Крім того, прийняттю Головою СБУ рішення, оформленого відповідним наказом, щодо переміщення військовослужбовців для здійснення оперативно-службової діяльності на окремих напрямах та підвищення її ефективності не має передувати відповідне управлінське рішення Голови Служби безпеки України, оформлене у відповідній формі, оскільки останнє не передбачено жодними законодавчими та відомчими нормативно-правовими актами, а отже і обов`язку та правових підстав зазначати в оскаржуваному наказі будь-які посилання на попередньо прийняті головою СБУ накази або рішення про проведення організаційних заходів також не має.

Також, оскаржуваний наказ не містить і не має містити жодних посилань на зміну організаційно-штатної побудови, передислокацію, перерозподіл функціональних завдань та наявних сил у зв`язку зі зміною покладених завдань, здійснення планових та позапланових переміщень військовослужбовців по службі у зв`язку з проведенням загальної ротації кадрів, оскільки зазначені заходи в системі СБУ в даний період не проводилися, як і не проводилися організаційно-штатні заходи зі скорочення посади начальика 5 відділу (з місцем дислокації у м. Сєвєродонецьк Луганської області) 5 управління (з дислокацією у м. Дніпро) ДВКР СБУ.

Враховуючи вищенаведене, наказ Голови СБУ від 06.12.2024 № 1661-ОС/дск видано на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, не ставить позивача у стан правової невизначеності, оскільки його зміст в повній мірі дозволяє встановити дійсні підстави звільнення та спрогнозувати подальші свої дії, зокрема, щодо оскарження такого наказу, а відтак, відсутні правові підстави для визнання його протиправним та скасування, зобов`язання СБУ вчинити дії, передбачені позовними вимогами ОСОБА_1 .

Позивачем до суду надано відповідь на відзив та додаткові пояснення, в яких зазначено, що відповідачем не спростовано доводів позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Представником відповідача до суду надано додаткові пояснення, в яких зазначено про порядок видання оскаржуваного наказу та відповідність цього наказу вимогам до його складання.

Ухвалою суду від 07.02.2025 позов залишено без руху.

Ухвалою суду від 25.02.2025 відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 17.03.2025 продовжено процесуальний строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 29.04.2025 у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено. Клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду задоволено. Поновлено позивачу строк звернення до суду.

Врахувавши доводи позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 з 14 липня 1999 року по теперішній час проходить службу в органах Служби безпеки України за контрактом, з 26.06.2004 на посадах осіб офіцерського складу. З березня 2021 року ОСОБА_1 проходив службу на посаді начальника 5 відділу (з місцем дислокації у АДРЕСА_1 ) 5 управління ДВКРСБУ. Має військове звання полковника.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що наказом Голови СБУ від 06.12.2024 № 1661-ОС/дск ОСОБА_1 звільнений з посади начальника 5 відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) 5 управління (з дислокацією у м. Дніпро) ДВКР, за підпунктом б (у разі скорочення штатів або проведення організаційних заходів) пункту 48 Положення зарахований у розпорядження начальника ДВКР за посадою начальника відділу зі збереженням раніше встановлених йому розмірів надбавок, доплати та преміювання.

Із зазначеним наказом ОСОБА_1 ознайомлено 20.12.2024. Вказаний факт не заперечувався сторонами у справі.

Підставою до звільнення позивача з посади начальника відділу, є рапорт начальника 5 управління (з дислокацією у м.Дніпро) ДВКР СБ України полковника ОСОБА_2 від 28.10.2024, в якому зазначено, що з метою реалізації організаційних заходів, спрямованих на підвищення ефективності оперативно-службової діяльності в умовах воєнного стану, необхідністю прийняття управлінських рішень щодо переміщення військовослужбовців для здійснення оперативно-службової діяльності на окремих напрямках, просить розглянути питання щодо зарахування ОСОБА_1 у розпорядження начальника ДВКР за посадою начальника відділу зі збереженням раніше встановлених йому розмірів надбавок, доплати та преміювання згідно з р.3 Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України № 515/дск-2018 від 10 квітня 2018 року, звільнивши його з посади начальника 5 управління (з місцем дислокації у м. Сєвєродонецьк Луганської області) 5 управління (з дислокацією у м. Дніпро) ДВКР СБУ. Надалі буде розглянуто питання щодо подальшого використання ОСОБА_1 з урахуванням його професіональних та особистих якостей. Робота із зазначеним військовослужбовцем у розпорядженні буде здійснюватися відповідно до вимог Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженої наказом від 14.10.2008 СБУ №772.

Вказаний рапорт також підписано 04.12.2024 заступником начальника ДВКР СБ України, бригадним генералом, полковником ОСОБА_3 та заступником Голови СБ України, генералом-майором ОСОБА_4 .

Крім того, як вбачається зі змісту рапорта начальника 5 управління (з дислокацією у м. Дніпро) ДВКР СБУ від 12.03.2025 (№17/5- 922нт), полковник ОСОБА_1 до 06.12.2024 обіймав посаду начальника 5 відділу (з місцем дислокації у м. Сєвєродонецьк Луганської області) 5 управління (з дислокацією у м. Дніпро) ДВКР СБУ, в межах якої організовував роботу особового складу підпорядкованого підрозділу згідно визначених функціональних обов`язків. В ході виконання посадових обов`язків в рамках управлінського контролю за оперативно-службовою діяльністю керівниками та особовим складом підпорядкованих підрозділів було отримано дані про прорахунки в організації оперативно-службової діяльності та недотримання норм і правил поведінки окремих співробітників 5 відділу (з місцем дислокації у м. Сєвєродонецьк Луганської області) 5 управління (з дислокацією у м. Дніпро) ДВКР СБУ. По вказаним фактам на ім`я начальника ДВКР СБУ було підготовлено і відправлено відповідний рапорт.

З урахуванням зазначеного та з метою реалізації організаційних заходів, спрямованих на підвищення ефективності оперативно-службової діяльності в умовах воєнного стану, необхідності прийняття управлінських рішень щодо переміщення військовослужбовців на окремих напрямках, оскаржуваним наказом позивач був звільнений з посади та зарахований у розпорядження начальника ДВКР.

Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що в оскаржуваному наказі зазначено підставу про прийняття Головою СБУ управлінського рішення по зарахуванню позивача у розпорядження начальника ДВКР, а саме: пп. б (у разі скорочення штатів або проведення організаційних заходів) п. 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого указом Президента України від 27.12.2007 №1262. Тобто, у цьому наказі містяться вичерпні та конкретизовані правові підстави прийняття Головою СБУ управлінського рішення відносно позивача.

В подальшому, з позивачем відповідно до пункту 4.10 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України проведено бесіду, оформлену довідкою №17/к-12842дск, та ознайомлено з Посадовою інструкцією на час перебування у розпорядженні, затвердженою розпорядженням начальника ДВКР від 20.12.2024 №2110дск, про що у вказаних документах ОСОБА_1 поставлено власноруч відмітку та засвідчено підписом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Правовідносини з питань зарахування військовослужбовців СБУ в розпорядження начальників (командирів) та проходження військової служби у розпорядженні регламентовано, зокрема, пунктом 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України (затверджене Указом Президента України від 27.12.2007 № 1262; далі Положення) та пунктами 4.9 4.15 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України (затверджена наказом СБУ від 14.10.2008 № 772, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 31.12.2008 за № 1323/16014 (далі Інструкція-772).

Пунктом 48 Положення визначені підстави для зарахування військовослужбовців СБУ у розпорядження начальників (командирів) та строки їх перебування у розпорядженні залежно від підстави.

Зарахування військовослужбовців Служби безпеки України у розпорядження прямих начальників, а за рішенням Голови Служби безпеки України - у розпорядження його першого заступника чи заступника, начальника іншого підрозділу, органу, закладу, установи допускається, зокрема, у разі скорочення штатів або проведення організаційних заходів (зміна організаційно-штатної побудови, передислокація, перерозподіл функціональних завдань та наявних сил у зв`язку зі зміною покладених завдань, здійснення планових та позапланових переміщень військовослужбовців по службі у зв`язку з проведенням загальної ротації кадрів, прийняття Головою Служби безпеки України управлінських рішень щодо переміщення військовослужбовців для здійснення оперативно-службової діяльності на окремих напрямах та підвищення її ефективності) - до 3 місяців.

Військовослужбовці, зараховані в розпорядження, продовжують проходити військову службу та виконують обов`язки військової служби (завдання) у межах, визначених тією посадовою особою, у розпорядженні якої вони перебувають. За ними зберігається матеріальне та грошове забезпечення всіх видів за посадами, що вони займали, якщо інше не передбачено законодавством.

Військовослужбовці СБУ звільняються з посад та зараховуються в розпорядження наказами по особовому складу начальників, які мають право призначення на ці посади, а військовослужбовці, призначення на посади та звільнення яких з посад належить до повноважень Президента України, зараховуються у розпорядження наказами Голови СБУ по особовому складу на підставі відповідного Указу Президента України про звільнення з посади.

Військовослужбовці, зараховані в розпорядження, продовжують проходити військову службу та виконують обов`язки військової служби (завдання) у межах, визначених тією посадовою особою, у розпорядженні якої вони перебувають.

Зарахування військовослужбовців у розпорядження відповідних начальників (пункт 48 Положення) це визначення їх тимчасового службово-посадового становища, коли вони проходять військову службу у підпорядкуванні відповідних начальників, але без призначення на конкретні посади.

Зарахування у розпорядження відповідних начальників проводиться наказами по особовому складу з обов`язковим визначенням дати початку та закінчення терміну розпорядження та доводиться до відома військовослужбовців, які зараховані в зазначене розпорядження, під особистий підпис їх начальниками в установленому порядку.

На підставі цих наказів підрозділи кадрового забезпечення вчиняють відповідні записи в облікових документах таких військовослужбовців (пункт 4.9 Інструкції-772).

Пунктом 4.10 Інструкції-772 встановлено, що зарахування військовослужбовців у розпорядження прямих начальників у разі скорочення штатів або проведення організаційних заходів (підпункт «б» пункту 48 Положення) здійснюється за рішенням Голови СБУ на підставі мотивованих рапортів відповідних начальників у разі звільнення їх з посад у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням у Службі безпеки України або її органах, підрозділах, закладах, установах інших організаційних заходів.

З військовослужбовцем, якого звільнено з посади у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів та зараховано у розпорядження, начальник, у розпорядженні якого він зарахований, або один із його заступників проводить бесіду, під час якої ознайомлює його з наказом про зарахування у розпорядження, роз`яснює права і обов`язки, пов`язані з перебуванням у розпорядженні та доводить тимчасові функціональні обов`язки на період перебування у розпорядженні.

З аналізу наведених норм можна зробити висновок, що Положенням визначені підстави для зарахування військовослужбовців СБУ у розпорядження начальників (командирів) та строки їх перебування у розпорядженні залежно від підстави. Зарахування військовослужбовців у розпорядження прямих начальників у разі проведення організаційних заходів (підпункт «б» пункту 48 Положення) здійснюється за рішенням Голови СБУ на підставі мотивованих рапортів відповідних начальників. Підставою звільнення з посад військовослужбовців є, зокрема, проведення у Службі безпеки України або її органах, підрозділах, закладах, установах інших організаційних заходів.

Тобто, даними нормативно-правовими актами чітко визначені підстави для зарахування військовослужбовців у розпорядження прямих начальників у разі проведення організаційних заходів (підпункт «б» пункту 48 Положення), які здійснюється за рішенням Голови СБУ на підставі мотивованих рапортів відповідних начальників

Таким чином, законодавцем чітко визначено повноваження Голови СБУ щодо прийняття управлінського рішення стосовно зарахування військовослужбовців у розпорядження прямих начальників у разі проведення організаційних заходів (підпункт «б» пункту 48 Положення) на підставі мотивованих рапортів відповідних начальників.

Як вже зазначалось судом раніше, оскаржуваний наказ прийнятий Головою СБУ на підставі рапорта начальника 5 управління (з дислокацією у м.Дніпро) ДВКР СБ України полковника Вячеслава Горьового від 28.10.2024, в якому зазначено, що з метою реалізації організаційних заходів, спрямованих на підвищення ефективності оперативно-службової діяльності в умовах воєнного стану, необхідністю прийняття управлінських рішень щодо переміщення військовослужбовців для здійснення оперативно-службової діяльності на окремих напрямках, просить розглянути питання щодо зарахування ОСОБА_1 у розпорядження начальника ДВКР за посадою начальника відділу зі збереженням раніше встановлених йому розмірів надбавок, доплати та преміювання.

Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що підставою для зарахування ОСОБА_1 у розпорядження є саме прийняття Головою СБУ управлінського рішення. Вказане рішення Головою СБУ прийнято відповідно до положень пункту 4.10 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України від 14.10.2008 № 772 на підставі вмотивованих рапортів відповідних начальників ОСОБА_1 .

Відтак доводи позивача в частині того, що оскаржуваний наказ не містить посилань на прийняття Головою Служби безпеки України управлінських рішень про переміщення військовослужбовців для здійснення оперативно-службової діяльності на окремих напрямах та підвищення її ефективності та необхідності таких рішень, а також те, що прийняттю наказу щодо переміщення військовослужбовців для здійснення оперативно-службової діяльності на окремих напрямах та підвищення її ефективності має передувати відповідне управлінське рішення Голови Служби безпеки України, оформлене у відповідній формі, судом визнаються незмістовними.

Крім того, доводи позивача щодо не надання для ознайомлення жодних наказів (рішень) Голови Служби безпеки України про проведення скорочення штатів або ж про проведення організаційних заходів (зокрема управлінських рішень щодо переміщення військовослужбовців для здійснення оперативно-службової діяльності на окремих напрямах та підвищення її ефективності), як і не було надано для ознайомлення рапорт начальника 5 управління ДВКР СБУ від 28.11.2024 р, судом також визнаються незмістовними, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, управлінське рішення Головою СБУ прийнято на підставі мотивованих рапортів відповідних начальників ОСОБА_1 . Це рішення оформлено наказом відповідно до положень Інструкції про організацію виконання Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України від 14.10.2008 № 772. При цьому, чинним законодавством не визначено обов`язку для відповідача ознайомлювати військовослужбовців з відповідними рапортами відповідних начальників у разі проведення організаційних заходів, який слугував підставою для зарахування його у розпорядження відповідного начальника, а також з мотивами, доцільністю та необхідністю прийняття одноосібно командиром (Головою СБУ) рішення щодо переміщення військовослужбовця.

Тобто, Головою СБУ у разі проведення організаційних заходів приймається лише управлінське рішення, яке оформлюється відповідним наказом, зокрема, наказом про звільненення з посади за підпунктом б (у разі скорочення штатів або проведення організаційних заходів) пункту 48 Положення та зарахування у розпорядження відповідного начальника.

Отже, чинним законодавством не передбачено додаткового обов`язку щодо прийняття управлінських рішень, що передують прийняттю наказу про проведення організаційних заходів.

Крім того, судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що оскаржуваний наказ не містить жодних посилань на зміну організаційно-штатної побудови, передислокацію, перерозподіл функціональних завдань та наявних сил у зв`язку зі зміною покладених завдань, здійснення планових та позапланових переміщень військовослужбовців по службі у зв`язку з проведенням загальної ротації кадрів, оскільки зазначені заходи в системі СБУ в даний період не проводилися, як і не проводилися організаційно-штатні заходи зі скорочення посади начальника 5 відділу (з місцем дислокації у м. Сєвєродонецьк Луганської області) 5 управління (з дислокацією у м. Дніпро) ДВКР СБУ.

Також доводи позивача про те, що не може бути також підставою для виведення у розпорядження та звільнення з посади і рапорт начальника 5 управління ДВКР СБУ від 28.11.2024, оскільки керівник структурного підрозділу ДВКР не наділений повноваженнями здійснювати заходи організаційного характеру або ж приймати рішення щодо їх проведення, судом визнаються неприйнятними, оскільки судом достовірно встановлено, що управлінське рішення стосовно позивача прийнято не начальником 5 управління ДВКР СБУ, а саме Головою СБУ відповідно до приписів Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України та Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України.

Крім того, доводи позивача стосовно не проведення бесіди до 30.12.2024 та не ознайомлення до вказаного часу з функціональними обов`язками, що є порушенням процедури, оскільки попри звільнення позивача з займаної посади та виведення в розпорядження начальника ДВКР СБУ, ОСОБА_1 продовжував здійснювати повноваження як начальник начальник 5 відділу (з місцем дислокації у м. Сєвєродонецьк) 5 управління ДВКР СБУ, судом також визнаються незмістовними, з огляду на таке.

Пунктом 4.10 Інструкції-772 встановлено, з військовослужбовцем, якого звільнено з посади у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів та зараховано у розпорядження, начальник, у розпорядженні якого він зарахований, або один із його заступників проводить бесіду, під час якої ознайомлює його з наказом про зарахування у розпорядження, роз`яснює права і обов`язки, пов`язані з перебуванням у розпорядженні та доводить тимчасові функціональні обов`язки на період перебування у розпорядженні.

Таким чином, даною нормою закріплений обов`язок проведення бесіди начальником, у розпорядження якого зарахований військовослужбовець, під час якої ознайомлює останнього з наказом про зарахування у розпорядження, роз`яснює права і обов`язки, пов`язані з перебуванням у розпорядженні та доводить тимчасові функціональні обов`язки на період перебування у розпорядженні.

Отже, даною нормою лише закріплений відповідний обов`язок щодо проведення бесіди тощо. При цьому, не встановлено конкретного строку щодо проведення відповідної бесіди.

Враховуючи вищенаведене, судом достовірно встановлено, що наказ Голови СБУ від 06.12.2024 № 1661-ОС/дск видано на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, не ставить позивача у стан правової невизначеності, оскільки його зміст в повній мірі дозволяє позивачу встановити дійсні підстави звільнення та спрогнозувати подальші свої дії, зокрема, щодо оскарження такого наказу, а відтак, відсутні правові підстави для визнання його протиправним та скасування, зобов`язання СБУ вчинити дії, передбачені позовними вимогами ОСОБА_1 . У зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Питання щодо розподілу судових витрат не вирішується, оскільки рішення прийнято не на користь позивача.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Служби безпеки України про часткове визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.О. Кисельова