Справа № 560/7201/25
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2025-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7201/25
УХВАЛА

іменем України

02 травня 2025 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Блонський В.К., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:

1. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо підготовки та надіслання до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, а також ОСОБА_1 довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, станом на 01.01.2022, 01.01.2023 роки із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2018 року при обчислені розміру додаткових видів грошового забезпечення та премії в довідках про розмір грошового забезпечення для перерахунку моєї пенсії від 05.02.2025 № ХС57168, на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.10.2024 року по справі №560/13887/24.

2. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надіслати повторно, до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, а також ОСОБА_1 ; оновлені довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку моєї пенсії, станом на 01.01.2022, 01.01.2023, з урахуванням рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.10.2024 року по справі №560/13887/24, зазначивши у них наступне: в довідці про розмір грошового забезпечення, станом на 01.01.2022 - надбавку за особливості проходження служби - 9757,80 грн. та премію - 2685,50 грн; в довідці про розмір грошового забезпечення, станом на 01.01.2023 - надбавку за особливості проходження служби - 10553,40 грн. та премію - 9926,00 грн.

Відповідно до приписів ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється ім`ям України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Аналогічні положення містяться у статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом.

Згідно зі статтею 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог статті 383 КАС України особа-позивач на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Вищезазначені норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Зазначені висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 06 серпня 2024 року у справі № 560/4755/20, від 14 серпня 2024 року у справі №580/5660/22, від 19 вересня 2024 року у справі № 400/3650/24.

Суд встановив що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.10.2024 року у справі №560/13887/24, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області оновлених довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 . Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022 та на 01.01.2023, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

На виконання зазначеного судового рішення позивач отримав копії довідок ІНФОРМАЦІЯ_3 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 від 05.02.2025 № ХС57168, підготовані та надіслані Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на виконання цього рішення суду, в яких розміри додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за особливості проходження служби) та премії обчислено не з урахуванням окладів, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт, а станом на 01.01.2018 (1762 грн).

Вважаючи, що відповідачем протиправно застосовано інший прожитковий мінімум, замість розміру встановленого станом на 01.01.2023 року), позивач звернувся до суду з позовом.

Суд звертає увагу, що додаткові види грошового забезпечення (зокрема надбавка за особливості проходження служби та премія) є невід`ємною складовою грошового забезпечення та обчислюються з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням.

Водночас питання щодо порядку обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням вже вирішено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, враховуючи те, що спірні довідки підготовані та видані позивачу на виконання судового рішення у справі №560/13887/24, про що прямо у них зазначено, а також те, що надбавка за особливості проходження служби та премія є складовими грошового забезпечення, суд дійшов висновку, що заявлені у цій справі позовні вимоги фактично спонукають суд адміністративної юрисдикції вдатися до перевірки належності виконання рішення суду, що набрало законної сили, і у випадку встановлення неналежності його виконання, повторно зобов`язати відповідача вчинити тотожні дії.

Таким чином, у цій справі предмет спору охоплює правовідносини, які досліджувалися судом у справі № 560/13887/24, та за результатом розгляду вказаної справи вже є рішення, яке набрало законної сили.

Указане дозволяє суду стверджувати, що у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Такий порядок оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання судового рішення, є більш оптимальним для особи, яка вважає що її права порушені, з огляду, зокрема, на положення частини п`ятої статті 383 КАС України, відповідно до якої, розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання.

Відповідно до частини шостої цієї статті, за наявності підстав для задоволення заяви, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

За вказаних обставин суд зазначає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду. Проте, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Суд зауважує, що у разі, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.

Підсумовуючи вище наведене, суд зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в новому позовному провадженні не розглядаються.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2024 року у справі №460/23064/23.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

За таких обставин наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження.

Керуючись пунктом 2 частини 1 статті 170, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддяВ.К. Блонський