Справа № 460/4750/24
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2025-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 травня 2025 року м. Рівне №460/4750/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у зарахуванні до загального страхового стажу позивачу періоду роботи з 01.01.2004 по даний час без застосування подвійного розміру, що передбачено статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 11.12.2023 (з моменту подання заяви про перерахунок пенсії), зарахувавши до загального страхового стажу період роботи з 01.01.2004 по 03.05.2024 у закладі психіатричної допомоги в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН.

За змістом позовної заяви вимоги позивача ґрунтуються на тому, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком, призначену за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Позивач вказує, що з 1985 року по 2024 рік працював у закладах з надання психіатричної допомоги. Так, період роботи з 22.08.1985 по 31.12.2003 був зарахований до страхового стажу позивача в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Натомість, період роботи з 01.01.2004 зарахований до стажу роботи позивач в одинарному розмірі, позаяк, на думку пенсійного органу, обчислення стажу на умовах, встановлених Законом України "Про пенсійне забезпечення" здійснюється виключно відносно стажу набутого до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тобто до 01.01.2004. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними, оскільки на підставі приписів пункту 16 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" положення статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" щодо обчислення у подвійному розмірі застосовуються і до стажу, набутого після 01.01.2004. З огляду на вказане, позивач просить позов задовольнити в повному обсязі.

30.09.2024 через відділ документального забезпечення (канцелярію) суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що згідно з електронною пенсійною справою, з дати призначення пенсії до страхового стажу для обчислення пенсії позивача зараховано період роботи у закладі психіатричної допомоги з 22.08.1985 по 31.12.2003 у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення". З 01.01.2004 набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з чим пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше (тобто, за період до 01.01.2004) застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. Відтак, період роботи позивача у закладі психіатричної допомоги з 01.01.2004 по 03.05.2024 зараховується до стажу в одинарному розмірі у відповідності до статті 24 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Таким чином, відповідач стверджує, що у спірних правовідносинах діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позову повністю.

ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Інших заяв та клопотань, які мають значення для вирішення спору до суду не надходило.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою суду від 06.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ ПРАВОВІДНОСИН.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України та з 24.09.2021 отримує пенсію за віком, призначену за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

11.12.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням стажу та заробітної плати, отриманої після призначення пенсії за віком. Встановлено, що період роботи позивача, зокрема з 01.01.2004 врахований для розрахунку стажу у календарному обчисленні без застосування кратності.

На адвокатський запит представника позивача від 08.04.2024 щодо надання інформації про причини зарахування/не зарахування при призначенні та перерахунках пенсії періоду роботи з 22.08.1985 по дату надання відповіді до загального страхового стажу у подвійному розмірі відповідач листом від 12.04.2024 №1700-0202-8/20763 повідомив, що з дати призначення пенсії до страхового стажу для обчислення пенсії ОСОБА_1 зараховано період роботи з 22.08.1985 по 31.12.2003 у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Відповідач повідомив, що згідно з частиною четвертою статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (у даному випадку статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення"), крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 01.01.2004 застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. Крім того, відповідно до пункту 16 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії. Зважаючи на викладене, підстав для зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01.01.2004 в подвійному розмірі немає.

Позивач, не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо обчислення стажу роботи з 01.01.2004 в подвійному розмірі та вважаючи таку бездіяльність протиправною, звернувся до суду з цим позовом.

ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Суд зауважує, що з огляду на предмет спору та зміст спірних правовідносин, ключовим питанням у цій справі є набуття позивачем права за зарахування періоду роботи у закладах з надання психіатричної допомоги після 01.01.2004 до страхового стажу в подвійному розмірі на підставі статті 60 Закон України "Про пенсійне забезпечення".

Вирішуючи вказане питання, суд виходить з такого.

З 01.04.1992 введено в дію в повному обсязі Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII). Згідно з Преамбулою, цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій; Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV). Згідно з Преамбулою, цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За правилами пункту 16 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Отже, положення Закону № 1788-ХІІ застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Таке правове регулювання визначає, що положення Закону № 1788-ХІІ, в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (в тому числі щодо пільг по обчисленню стажу), станом на час звернення позивача за призначенням пенсії діяли і підлягали застосуванню відповідними суб`єктами під час виконання покладених на них функцій.

Відповідно до статті 60 Закону № 1788-ХІІ, робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Матеріалами судової справи стверджується, що у період з 01.01.2004 по 03.05.2024 позивач працював на різних посадах у Комунальному закладі "Острозька обласна психіатрична лікарня". При цьому, за змістом заяв по суті сторонами не заперечується, що діяльність вказаного закладу пов`язана з наданням психіатричної допомоги.

Отже, за правилами статті 60 Закону № 1788-ХІІ та в силу приписів пункту 16 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV період роботи позивача у Комунальному закладі "Острозька обласна психіатрична лікарня" з 01.01.2004 підлягає зарахуванню до страхового стажу на пільгових умовах - у подвійному розмірі.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд, зокрема, у постанові від 11.02.2025 у справі № 420/8637/24 (адміністративне провадження № К/990/35623/24) і суд не має підстав не погодитись із запропонованим підходом.

Водночас, суд враховує, що на підставі заяви позивача від 11.12.2023 до його загального страхового стажу зараховано період роботи по 30.11.2023, що передує місяцю звернення за перерахунком пенсії, а тому, саме період по 30.11.2023 повинен був бути зарахований пенсійним органом до загального страхового стажу у подвійному розмірі.

За наведених обставин суд вважає безпідставними заявлені до відповідача позовні вимоги в частині зарахування до загального страхового стажу позивача періоду його роботи у закладі психіатричної допомоги в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону № 1788-ХІІ з 01.12.2023 по 03.05.2024 на підставі його заяви від 11.12.2023.

Виходячи з вищевикладеного, порушені права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у зарахуванні до загального страхового стажу позивача періоду роботи із 01.01.2004 по 30.11.2023 без застосування подвійного розміру, що передбачено статтею 60 Закону № 1788-ХІІ.

Відтак, належним способом захисту прав та інтересів позивача буде зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 11.12.2023 (з моменту подання заяви про перерахунок пенсії), зарахувавши до загального страхового стажу період роботи з 01.01.2004 по 30.11.2023 у закладі психіатричної допомоги в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону № 1788-ХІІ.

Частинами першою, другою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своєї бездіяльності та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що встановлені у справі обставини частково підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак позовну заяву належить задовольнити частково.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Так, за подання даного адміністративного позову сплачено судовий збір в сумі 968,96 грн, відтак за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 484,48 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинення певних дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області, яка полягає у зарахуванні до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи із 01.01.2004 по 30.11.2023 без застосування подвійного розміру, що передбачено статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з 11.12.2023, зарахувавши до його загального страхового стажу період роботи у закладі психіатричної допомоги з 01.01.2004 по 30.11.2023 в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області суму судового збору в розмірі 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири грн, 48 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 02.05.2025.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м. Рівне, Рівненська обл., 33028; код ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076).

Суддя Ольга ПОЛІЩУК