Справа № 360/1287/24
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м. ПолтаваСправа № 360/1287/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Джанелідзе Олени Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 до Військово - лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій, бездіяльності та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов адвоката Джанелідзе Олени Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій, бездіяльності та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 28.10.2024 позовну заяву повернуто позивачу згідно пункту 4 частини четвертої статті 169 КАС України, оскільки позивач не надав доказів звернення до відповідача для досудового врегулювання спору, а саме в матеріалах справи відсутні відомості щодо оскарження позивачем до штатних ВЛК дій, бездіяльності чи довідки від 11.07.2024 № 6/15603 Військово лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погодившись з таким рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2024 ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 28.10.2024 по справі №360/1287/24 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 адміністративну справу № 360/1287/24 за позовом адвоката Джанелідзе Олени Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 до Військово - лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій, бездіяльності та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії передано на розгляд Полтавському окружному адміністративному суду.

Матеріали адміністративної справи №360/1287/24 надійшли до Полтавського окружного адміністративного суду 12.02.2025, що підтверджується даними на штампі реєстрації вхідної кореспонденції.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2025 справу передано для розгляду судді Костенко Г.В.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 позовну заяву залишено без руху.

27.02.2025 представник позивача надав до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду, а також уточнену позовну заяву, відповідно до якої просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військово лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо проведення 11 липня 2024 року неналежного медичного огляду ОСОБА_1 під час мобілізації його на військову службу, в особливий період;

- визнати протиправною та скасувати Довідку ВЛК від 11.07.2024 року № 6/15603 про визнання придатним за станом здоров`я до військової служби ОСОБА_1 ;

- скасувати Наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (з основної діяльності) від 13 липня 2024 року № 139 в частині призову та направлення на військову службу під час мобілізації, в особливий період, солдата ОСОБА_1 , 1993 року народження.;

- скасувати Наказ Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військової частини НОМЕР_1 ) від 19 серпня 2024 року № 774-ОС «Про особовий склад» в частині зарахування у списки особового складу та на всі види забезпечення солдата ОСОБА_1 (П-095849), призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (п. 2.15);

- скасувати Наказ Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військової частини НОМЕР_1 ) від 23 серпня 2024 року № 789-ОС «Про особовий склад» в частині призначення солдата ОСОБА_1 (П-095849) інспектором прикордонної служби 3 категорії помічником гранатометника другого відділення інспекторів прикордонної служби другої прикордонної застави першого відділу прикордонної служби (тип С) третьої прикордонної комендатури швидкого реагування, призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (п. 3.22);

- зобов`язати Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військової частини НОМЕР_1 ) виключити зі списків особового складу НОМЕР_2 прикордонного загону (Військової частини НОМЕР_1 ) солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного (без виклику сторін) позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю дій відповідачів, оскільки позивач перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 з 2019 року. За рішенням ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 від 04.10.2019р. він був звільнений від проходження строкової військової служби за станом здоров`я на підставі п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» і зарахований в запас призовною комісією Полтавського району Полтавської області відповідно до абзацу 8 п. 2 ч. 1 ст. 37 вказаного Закону, що підтверджується: записами в пп. 6, 17 Військового квитка Позивача, а також листом від № 6/18886 від 23.08.2024р. від ІНФОРМАЦІЯ_7 . 11 липня 2024 року Позивач за власною ініціативою прибув до установи. Відповідача 2 з метою уточненння облікових даних, але в той же день працівники Відповідача 2 направили його на проходження ВЛК. 11 липня 2024 року Військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_8 (Відповідачем 1) була прийнята постанова ВЛК про визнання Позивача придатним до військової служби, яка була оформлена в формі Довідки ВЛК від 11.07.2024 року № 6/15603. Позивач стверджує, що Відповідач 1 під час проведення його медичного огляду допустив протиправну бездіяльність, яка полягає у тому, шо: ВЛК не було проведено жодних аналізів, інструментальних досліджень (МРТ, КТ, інших) для встановлення реального стану його захворювань на час проведення медичного обстеження; до медичного огляду (з урахуванням наявних у Позивача захворювань) не були залучені вузькопрофільні спеціалісти (у даному випадку ревматолог, судинний хірург - флеболог, нейрохірург) для надання фахового висновку щодо визначення стану захворювань Позивача на дату проведення медичного обстеження та встановлення актуальних діагнозів; Позивач не був направлений на обов`язкове медичне обстеження до спеціалізованого закладу охорони здоров`я, як такий, що у 2019 році був визнаний непридатним до військової служби і звільнений від проходження строкової військової служби за станом здоров`я; ВЛК не були виконані також інші обов`язкові вимоги щодо проведення медичного огляду ВЛК, передбачені чинним законодавством України. При цьому Позивач вважає, що теперішній стан його здоров`я (за наявності хронічних захворювань) з роками ще значно погіршився, і в теперішній час він є таким, що дозволяє визнати його непридатним до військової служби. Позивач перебуває на диспансерному обліку, під постійним наглядом лікарів і потребує проходження (мінімум 2 рази на рік) стаціонарного лікування. Ігнорування Відповідачем 1 необхідності об`єктивного встановлення під час проведення медичного огляду реального стану здоров`я Позивача шляхом проведення всіх необхідних досліджень і процедур, залучення до медичного огляду відповідних вузькопрофільних лікарів для встановлення актуальних діагнозів на дату проведення медичного огляду ВЛК, призвело до того, що в теперішній час Позивач опинився замість лікарні на військовій службі, обов`язки якої він не спроможний виконувати належним чином за станом свого здоров`я. Умови проходження військової служби, надмірні фізичні навантаження, неможливість стаціонарного лікування та належної реабілітації в умовах війни, призвело до різкого загострення його хронічних хвороб, і появі нових хвороб, почастішали випадки перебування ним під час проходження служби (у зв`язку з критичним станом здоров`я) на стаціонарному лікуванні у військових спеціалізованих лікувальних закладах. Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з даним позовом.

До суду від військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив, у якому представник вказує на безпідставність доводів позивача. Так, зауважує, що приймаючи наказ про зарахування позивача до списків особового складу військової частини, командир цієї частини діяв у спосіб та в порядку, передбаченому законодавством. Окрім того наголошує, що наказ командира військової частини є актом одноразового застосування.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_9 правом надання відзиву не скористався, до суду були надані документи щодо медичного огляду ОСОБА_1 .

Ознайомившись з наявними матеріалами справи, судом встановлено такі обставини справи.

ОСОБА_1 перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 з 2019 року. За рішенням ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 від 04.10.2019р. він був звільнений від проходження строкової військової служби за станом здоров`я на підставі п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» і зарахований в запас призовною комісією Полтавського району Полтавської області відповідно до абзацу 8 п. 2 ч. 1 ст. 37 вказаного Закону, що підтверджується: записами в пп. 6, 17 Військового квитка Позивача, а також листом від № 6/18886 від 23.08.2024р. від ІНФОРМАЦІЯ_7 . 1

1 липня 2024 року Позивач за власною ініціативою прибув до установи. Відповідача 2 з метою уточненння облікових даних, але в той же день працівники Відповідача 2 направили його на проходження ВЛК. 11 липня 2024 року Військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_8 (Відповідачем 1) була прийнята постанова ВЛК про визнання Позивача придатним до військової служби, яка була оформлена в формі Довідки ВЛК від 11.07.2024 року № 6/15603. Позивач стверджує, що Відповідач 1 під час проведення його медичного огляду допустив протиправну бездіяльність, яка полягає у тому, шо: ВЛК не було проведено жодних аналізів, інструментальних досліджень (МРТ, КТ, інших) для встановлення реального стану його захворювань на час проведення медичного обстеження; до медичного огляду (з урахуванням наявних у Позивача захворювань) не були залучені вузькопрофільні спеціалісти (у даному випадку ревматолог, судинний хірург - флеболог, нейрохірург) для надання фахового висновку щодо визначення стану захворювань Позивача на дату проведення медичного обстеження та встановлення актуальних діагнозів; Позивач не був направлений на обов`язкове медичне обстеження до спеціалізованого закладу охорони здоров`я, як такий, що у 2019 році був визнаний непридатним до військової служби і звільнений від проходження строкової військової служби за станом здоров`я; ВЛК не були виконані також інші обов`язкові вимоги щодо проведення медичного огляду ВЛК, передбачені чинним законодавством України. При цьому Позивач вважає, що теперішній стан його здоров`я (за наявності хронічних захворювань) з роками ще значно погіршився, і в теперішній час він є таким, що дозволяє визнати його непридатним до військової служби. Позивач перебуває на диспансерному обліку, під постійним наглядом лікарів і потребує проходження (мінімум 2 рази на рік) стаціонарного лікування. Ігнорування Відповідачем 1 необхідності об`єктивного встановлення під час проведення медичного огляду реального стану здоров`я Позивача шляхом проведення всіх необхідних досліджень і процедур, залучення до медичного огляду відповідних вузькопрофільних лікарів для встановлення актуальних діагнозів на дату проведення медичного огляду ВЛК, призвело до того, що в теперішній час Позивач опинився замість лікарні на військовій службі, обов`язки якої він не спроможний виконувати належним чином за станом свого здоров`я. Умови проходження військової служби, надмірні фізичні навантаження, неможливість стаціонарного лікування та належної реабілітації в умовах війни, призвело до різкого загострення його хронічних хвороб, і появі нових хвороб, почастішали випадки перебування ним під час проходження служби (у зв`язку з критичним станом здоров`я) на стаціонарному лікуванні у військових спеціалізованих лікувальних закладах.

Після прийняття Відповідачем 1 рішення щодо придатності Позивача до військової служби, « 13» липня 2024 року, Відповідач 2 повідомив Позивачу про рішення щодо його призову на військову службу під час мобілізації, на період воєнного стану, в особливий період, на підставі Указу Президента України від 24.02.2022р. № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», на підставі Указу Президента України від 24.02.2022р. № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», про що видав Позивачу мобілізаційне розпорядження від 11.07.2024р., повістку на відправку від 11.07.2024р., в усній формі ознайомив його з Наказом про призов та направлення для проходження військової служби від 13.07.2024р. № 139 .

13 липня 2024 року Позивач був направлений до навчального центру - ІНФОРМАЦІЯ_10 - Військової частини НОМЕР_3 для проходження базової загальновійськової підготовки, після чого був переміщений для проходження військової служби до Військовій частині НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України.

Наказом Відповідача 3 «Про особовий склад» № 774-ОС від 19.08.2024р. Позивач був зарахований у списки особового складу та всі види забезпечення; Наказом «Про особовий склад» № 789-ОС від 23.08.2024р. призначений на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії помічником гранатометника другого відділення інспекторів прикордонної служби другої прикордонної застави першого відділу прикордонної служби (тип С) третьої прикордонної комендатури швидкого реагування.

Не погоджуючись діями ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо проведення 11.07.2024 медичного огляду ОСОБА_1 під час мобілізації його на військову службу та подальших мобілізаційних рішень, прийнятих відповідачами, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд керується таким.

За змістом статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Відповідно до статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - № 2232-XII).

Згідно з частинами першою, третьою статті 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України Про оборону України, Про Збройні Сили України, Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина перша статті 3 Закону № 2232-XII).

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ) введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово було продовжено.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

На момент розгляду цієї адміністративної справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано, а тому застосуванню підлягає законодавство, що регулює порядок призову на військову службу під час мобілізації в умовах воєнного стану.

Згідно із частинами другою, третьою статті 1 Закону № 2232 військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до частини п`ятої статті 1 Закону № 2232 від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Згідно з частиною сьомої статті 1 Закону № 2232 виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 2232 військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Отже, військова служба передбачає професійну діяльність саме придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України.

Відповідно до частини десятої статті 2 Закону № 2232, та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно із пунктами 1.1, 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це:

- медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України);

- визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом;

- установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Згідно із абз. 1, 7 пункту 1.3 глави 1 розділу І Положення № 402, основними завданнями військово-лікарської експертизи є визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 глави 2 Розділу І Положення, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії, штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать:

Центральна військово-лікарська комісія;

ВЛК регіону.

У силу пункту 2.3.4. глави 2 Розділу І Положення, ЦВЛК має право:

- оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення;

- перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи;

- перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у закладах охорони здоров`я (установах), військових частинах;

- перевіряти організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у закладах охорони здоров`я (установах), медичних підрозділах військових частин та ВВНЗ у цілях військово-лікарської експертизи;

- запитувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, а саме:

виписки (витяги) з матеріалів службового (спеціального) розслідування, матеріалів дізнання, досудового розслідування, а також витяги з наказів, актів;

особові та пенсійні справи, медичні документи (у разі запиту оригіналів зазначених документів вони повертаються за належністю після складання протоколу);

архівні довідки, характеристики та інші документи, необхідні для прийняття постанови (у разі надання копій зазначених вище документів копії підшиваються до складеного протоколу та передаються до архіву зі строком зберігання 50 років);

- залучати головних медичних фахівців Збройних Сил України, лікарів-спеціалістів Національного військово-медичного клінічного центру та інших закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, спеціалістів інших спеціальностей, начальників медичної служби та представників командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, для вирішення питань військово-лікарської, лікарсько-льотної експертизи;

- перевіряти у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦК та СП) і закладах охорони здоров`я (установах) організацію, стан та результати лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників та призовників, медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, осіб, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів;

- направляти у заклади охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України на контрольне обстеження, медичний огляд, повторний медичний огляд, військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби), військовозобов`язаних, резервістів;

- запитувати від закладів охорони здоров`я (установ), військових частин, ТЦК та СП і ВВНЗ додаткові дані для аналізу, узагальнення та оцінки результатів військово-лікарської експертизи;

- надавати до Генерального штабу Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, керівникам органів місцевої адміністрації результати медичного огляду військовослужбовців, членів їх сімей, призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів та інших осіб;

- розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України;

- надавати роз`яснення щодо формулювання постанов ВЛК (ЛЛК).

Рішення, постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку (підпункт 2.3.5 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402).

Відповідно до абзацу першого пункту 1.2 глави 1 розділу II Положення № 402, постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Згідно із абзацом першим пункту 20.1 глави 20 розділу II Положення № 402, постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення.

Отже, суд наголошує на тому, що, у разі, коли під час медичного огляду військовослужбовця встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, про що приймає постанову у формулюванні залежно від періоду виникнення та обставин розвитку і наслідків захворювання. Така постанова оформлюється, зокрема, довідкою та є обов`язковою до виконання.

Як зазначено вище, судом встановлено, що відповідно до довідки ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1 № 6/15603 від 11.07.2024 ОСОБА_1 визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики. зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

Суд зазначає, що, розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, він вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

У спірному випадку суд не може надавати оцінку постанові ВЛК щодо формулювання причинного зв`язку захворювання позивача, оскільки вирішення такого питання імперативно віднесено Положенням № 402 до компетенції позаштатних постійно діючих госпітальних, гарнізонних ВЛК і ЛЛК, штатних ВЛК при проведенні медичного огляду військовослужбовця.

При цьому суд зазначає, що позивач скористався правом оскаржити довідку № 6/15603 від 11.07.2024 в позасудовому порядку шляхом звернення до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил.

Отже, позовні вимоги в частині визнання протиправної бездіяльності Військово лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо проведення 11 липня 2024 року неналежного медичного огляду ОСОБА_1 під час мобілізації його на військову службу, в особливий період та визнання протиправною та скасування Довідку ВЛК від 11.07.2024 року № 6/15603 про визнання придатним за станом здоров`я до військової служби ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про скасування Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (з основної діяльності) від 13 липня 2024 року № 139 в частині призову та направлення на військову службу під час мобілізації, в особливий період, солдата ОСОБА_1 , 1993 року народження; скасування Наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військової частини НОМЕР_1 ) від 19 серпня 2024 року № 774-ОС «Про особовий склад» в частині зарахування у списки особового складу та на всі види забезпечення солдата ОСОБА_1 (П-095849), призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (п. 2.15); скасування Наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військової частини НОМЕР_1 ) від 23 серпня 2024 року № 789-ОС «Про особовий склад» в частині призначення солдата ОСОБА_1 (П-095849) інспектором прикордонної служби 3 категорії помічником гранатометника другого відділення інспекторів прикордонної служби другої прикордонної застави першого відділу прикордонної служби (тип С) третьої прикордонної комендатури швидкого реагування, призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (п. 3.22); зобов`язання Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військової частини НОМЕР_1 ) виключити зі списків особового складу НОМЕР_2 прикордонного загону (Військової частини НОМЕР_1 ) солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4

Суд зауважує, що такий наказ про призов на військову службу є актом індивідуальної дії одноразового застосування.

Відповідно до пункту 253 Положення № 1153/2008 початком проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період є день, визначений статтею 24Закону № 2232-XII.

Відповідно до пункту четвертого частини першої, частини третьої статті 24 Закону № 2232-XIIпочатком проходження військової служби вважається: день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

За змістом пункту 12 Положення №1153/2008 встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Наказом Міністерства оборони України від 15.09.2022 року № 280, зареєстровано у Міністерстві юстиції України 14.11.2022 року за № 1407/38743, затверджено Інструкцію з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, яка визначає організацію і порядок обліку військовослужбовців та працівників в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - Інструкція 280).

Відповідно до пунктів 1, 3 Розділу XII Інструкції № 280 облік особового складу в особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців щодо прихованої мобілізації або з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, ведеться у порядку, установленому на мирний час, та з урахуванням особливостей, викладених у цьому розділі.

Військовослужбовці військової служб за призовом під час мобілізації, на особливий період зараховуються в день прибуття до списків особового складу військової частини в порядку, установленому пунктами 13 і 14 розділу II цієї Інструкції.

Первинне призначення на посади військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також призначення (переміщення) військовослужбовців, які перебувають на військовій службі, відповідно до їх мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом, здійснюються наказом командира військової частини по стройовій частині до закінчення заходів відмобілізування незалежно від номенклатури посад для призначення.

Пунктом 14 Розділу ІІ Інструкції № 280 встановлено, що зарахування до списків особового складу військової частини прибулого особового складу (або прийому на роботу працівників) здійснюється наказом по стройовій частині у день їх прибуття (прийому на роботу) до військової частини.

Підставою для видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини є, зокрема, для військовослужбовців - іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця.

Відповідно до пунктів 1, 2, 8 Розділу V вказаної Інструкції військовослужбовці, які переміщуються по службі з одних військових частин до інших, під час прямування до них рахуються як поповнення. Відправлення поповнення здійснюється як у складі команд, так і поодинці. Під час відправки поповнення з одних військових частин до інших у складі команди на всіх відправлених обов`язково мають бути такі документи, зокрема, іменний список або припис (в якому вказується, коли, кому та за яким вихідним номером вислано їх особові справи) на відправлених - у старшого команди. Прийом поповнення проводиться поіменно, за іменним списком на поповнення, отриманим від старшого команди. Приймати поповнення без поіменної перевірки заборонено.

Суд зазначає, що організація обліку та призову громадян на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період покладена на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Водночас зарахування до штату військової частини та виключення з нього здійснюється наказами по стройовій частині відповідної військової частини. Відповідне зарахування здійснюється не на власний розсуд, а на підставі іменних списків команд, які надходять від територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а в разі переміщення військовослужбовця до нового місця служби на підставі іменних списків або припису, виданих військовою частиною звідки вибув військовослужбовець.

Відповідно до Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (з основної діяльності) від 13 липня 2024 року № 139 в призвано та направлено на військову службу під час мобілізації, в особливий період, солдата ОСОБА_1 , 1993 року народження та Наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військової частини НОМЕР_1 ) від 19 серпня 2024 року № 774-ОС «Про особовий склад» зарахувано у списки особового складу та на всі види забезпечення солдата ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що командири військових частин не мали права не зарахувати позивача до особового складу, адже вони отримали усі передбачені чинним законодавством документи (іменні списки) та беззаперечні правові підстави для видання оспорюваних позивачем наказів.

Суд також звертає увагу на те, що з дня зарахування до списків особового складу військової частини військовозобов`язаний набуває статусу військовослужбовця.

При цьому, оскаржувані позивачем накази є виконаними з моменту зарахування позивача до списків особового складу військових частин.

Суд зазначає, що командири військових частин не мали права не зарахувати позивача до особового складу, адже вони отримали усі передбачені чинним законодавством документи (іменні списки) та беззаперечні правові підстави для видання оспорюваних позивачем наказів.

Суд також звертає увагу на те, що з дня зарахування до списків особового складу військової частини військовозобов`язаний набуває статусу військовослужбовця.

При цьому, оскаржувані позивачем накази командирів військових частин НОМЕР_4 та НОМЕР_5 є виконаними з моменту зарахування позивача до списків особового складу військових частин.

Більше того, суд зазначає, що у контексті цієї справи правовідносини щодо призову позивача на військову службу припинилися та виникли правовідносини між позивачем та Державою Україна щодо проходження військової служби, врегульовані Законом № 2232-XII, Положенням № 1153/2008 та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження військової служби.

Відповідно до пункту 7 Положення № 1153/2008 військова служба закінчується в разі звільнення військовослужбовця з військової служби в запас або у відставку, загибелі (смерті), визнання судом безвісно відсутнім або оголошення померлим.

Підстави звільнення з військової служби за призовом під час мобілізації під час дії воєнного стану визначені пунктом другим частини четвертої статті 26 Закону № 2232-XII.

Згідно з пунктом 233 Положення № 1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

За змістом підпункту 2 пункту 225 Положення № 1153/2008 звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється: під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом другим частини четвертої, пунктом третім частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону № 2232-XII.

Отож, порядок та підстави припинення військової служби передбачені Законом № 2232-XII та Положенням № 1153/2008.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач звернувся у встановленому порядку щодо необхідності проведенням медичного огляду. Згідно направлення на медичний огляд від 27.12.2024 №13.5/67014/24-Вн позивач був направлений до Головного військово медичного клінічного центру місто Київ.

Згідно свідоцтва про хворобу №99/94 від 15.01.2025 позивач визнаний непридатним до військової служби.

Згідно наказу начальника загону від 24.01.2025 №204-ОС «Про особовий склад» звільнений за підпунктом б) (за станом здоров`я: на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Наказом начальника загону від 25.02.2025 №208-ОС «Про особовий склад» позивач виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, з 26.02.2025.

Отже, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

У силу вимог ст. 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат зі сплати судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексом адміністративного судочинства України, -

У Х В АЛ И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_6 ) до Військово - лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ), Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ), про визнання протиправними дій, бездіяльності та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя Г.В. Костенко