Справа № 500/1605/25
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1605/25

02 травня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови від 11.03.2025 у ВП №76883931 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з оскаржуваною постановою на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області накладено штраф у розмірі 5100,00 грн за невиконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 у справі №500/1040/24 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 23.08.2023 пенсії за віком у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2017-2019 роки), які передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позивач вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки при винесенні постанови про накладення штрафу від 11.03.2025 у ВП №76883931 відповідачем не враховано, що виконувати рішення суду від 08.04.2024 у справі №500/1040/24/23 недоцільно, оскільки це призведе до зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01.03.2024. Так, для забезпечення виконання покладених судом зобов`язань проведено розрахунок середньомісячного заробітку за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 та за період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000 по 31.10.2020, відповідно до вимог статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення пенсії становитиме 1,89761, тобто буде менший ніж той, з якого визначено розмір пенсії на даний час (1,97656). В результаті проведення перерахунку з врахуванням коефіцієнту заробітної плати 1,89761 та середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2017-2019 роки) 7763,17 грн розмір пенсії збільшиться з 23.08.2023 до 29.02.2024. Починаючи з 01.03.2024, враховуючи коефіцієнт 1,89761 та збільшений показник середньої заробітної плати, в результаті індексації - 7994,47 грн, розмір середньомісячного заробітку становитиме 15170,39 грн (на даний час -15801,55 грн).

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою від 25.03.2025 суд залишив позовну заяву без руху, встановивши строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

На виконання вимог суду, позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 07.04.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та ухвалив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, суддею одноособово, з урахуванням особливостей, визначених статтею 287 КАС України.

10.04.2025 до суду найшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що заперечує проти позовних вимог та вказав, що оскаржувана постанова, якою на позивача накладено штраф у розмірі 5100,00 грн за невиконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду з примусового виконання виконавчого листа від 19.07.2024 у справі №500/1046/24 була прийнята відповідачем на підставах, у спосіб та в порядку, що передбачені чинним законодавством, за відсутності поважних причин для невиконання боржником судового рішення зобов`язального характеру, а тому відсутні підстави для її скасування.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 у справі №500/1040/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 23.08.2023 пенсії за віком у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2017-2019 роки), які передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2024 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2024 року у справі № 500/1040/24 повернуто скаржнику.

Вказане рішення Тернопільського окружного адміністративного суду є таким, що набрало законної сили 24.06.2024 та на його виконання Тернопільським окружним адміністративним судом 19.07.2024 видано виконавчі листи (зобов`язального характеру та щодо стягнення судового збору).

22.01.2025 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження ВП №76883931 з примусового виконання виконавчого листа у справі №500/1040/24 від 19.07.2024, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 23.08.2023 пенсії за віком у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2017-2019 роки), які передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком, з урахуванням раніше виплачених сум.

Листом від 20.02.2025 №1900-0802-5/8225 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило відповідача про те, що рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 виконувати недоцільно, оскільки це призведе до зменшення розміру пенсії, починаючи з 01.03.2024 року.

Так, у листі вказано, що для забезпечення виконання покладених судом зобов`язань проведено розрахунок середньомісячного заробітку ОСОБА_1 за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 та за період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000 по 31.10.2020, відповідно до вимог статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення пенсії становитиме 1,89761, тобто буде менший ніж той, з якого визначено розмір пенсії на даний час (1,97656).

В результаті проведення перерахунку з врахуванням коефіцієнту заробітної плати 1,89761 та середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2017-2019 роки) 7763,17 грн розмір пенсії збільшиться з 23.08.2023 до 29.02.2024.

Починаючи з 01.03.2024, враховуючи коефіцієнт 1,89761 та збільшений показник середньої заробітної плати, в результаті індексації - 7994,47 грн розмір середньомісячного заробітку становитиме 15170,39 грн (на даний час 15801,55 грн).

У зв`язку із чим, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області було прийнято рішення №51 від 21.10.2024 про відмову в проведенні перерахунку пенсії.

До вказаного листа Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області надано протоколи перерахунків пенсії та довідки по зарплаті ОСОБА_1 до виконання рішення суду, на виконання рішення суду з 23.08.2023 та станом на 01.03.2024.

Також, у листі Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області просило відповідача винести постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із фактичним виконанням рішення суду.

11.03.2025 старшим державним виконавцем Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийнято постанову про накладення на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області штрафу у розмірі 5100 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою про накладення штрафу, позивач звернувся з даним позовом до суду про її скасування.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року №1404-VIII Про виконавче провадження (далі - Закон №1404-VIII).

Згідно зі статтею 63 Закону № 1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Статтею 75 Закону №1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, невиконання боржником рішення суду, за яким він зобов`язаний вчинити певні дії у строки, визначені законодавством, без наявності для цього поважних причин, тягне за собою відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. (для юридичних осіб), а у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин у вигляді штрафу у подвійному розмірі 10200,00 грн.

При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, відповідно до наведених вище правових норм, правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання боржником судового рішення у встановлений строк без поважних причин. Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.

Суд звертає увагу на те, що особа звільняється від відповідальності у вигляді штрафу за невиконання судового рішення, якщо на це були поважні причини, тобто обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.

Тобто, надаючи оцінку тому, чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення, слід з`ясувати часові межі, в яких боржник повинен був вчинити певні дії (за виконавчим листом), і яка причина невиконання судового рішення у встановлений йому строк.

У цьому контексті варто зауважити, що сам лише сам факт невиконання (неповного виконання) судового рішення у визначений строк, без з`ясування і оцінки причин цього невиконання, не може вважатися підставою для притягнення до відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону №1404-VIII.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 21.01.2020 у справі № 640/9234/19.

Таким чином, приймаючи рішення про наявність чи відсутність підстав для застосування штрафу, державний виконавець зобов`язаний не лише встановити сам факт невиконання рішення, а й встановити причини та впевнитися у відсутності поважних причин його невиконання.

Суд зазначає, що поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Верховний Суд у постанові від 07.11.2019 по справі №420/70/19 зазначив, що умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. В залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Таким чином, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

У зв`язку з цим, з метою всебічного і повного з`ясування усіх обставин, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин боржник повинен надати державному виконавцю достатньо підтверджені відомості про те, чи дійсно боржником свідомо не виконано належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

З матеріалів справи слідує, що приймаючи постанову про накладення штрафу від 11.03.2025, відповідач виходив з того, що на адресу Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 20.02.2025, згідно якого встановлено, що рішення суду боржником не виконано.

Водночас, не можна залишати поза увагою ту обставину, що вказаним листом Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило відповідача про те, що здійснення перерахунку пенсії на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 у справі №500/1040/24 призводить до зменшення розміру пенсійної виплати ОСОБА_1 , відтак виконувати рішення суду від 08.04.2024 у справі №500/1040/24/23 недоцільно.

Так, згідно проведеного позивачем розрахунку на виконання рішення суду, починаючи з 01.03.2024, враховуючи індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 1,89761 та показник середньої заробітної плати, збільшений в результаті індексації - 7994,47 грн (7405,03 х 1,0796), розмір середньомісячного заробітку становитиме 15170,39 грн. Отже, розмір пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду з 01.03.2024 становитиме 6649,64 грн (15170,39*0,43833 (коефіцієнт стажу)).

На даний час з 01.03.2024 позивачу застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки 2014-2016 роки 3764,40 грн, збільшений на коефіцієнти індексації відповідно до Порядку №124, який становить 7994,47 грн. Індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії без виконання рішення суду становить 1,97656. Таким чином, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії: 7994,47 грн*1,97656=15801,55 грн. Отже, розмір пенсії без надбавок ОСОБА_1 з 01.03.2024 становить 6926,29 грн (15801,55*0,43833 (коефіцієнт стажу)).

При цьому, пунктом 4 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Крім того, суд звертає, що вказані обставини вже були оцінені судом в ухвалі Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.04.2025 у справі № 500/1040/24 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/126700190), якою відмовлено у заяві представника ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в порядку передбаченому статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України, що полягає у невиконанні рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 у справі №500/1040/24.

В даній ухвалі судом зроблено висновок про відсутність підстав вважати протиправними дії (бездіяльність) Головного управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо невиконання рішення суду від 08.04.2024 у справі №500/1040/24, оскільки внаслідок перерахунку пенсії її розмір зменшується.

За таких обставин, суд вважає, що Головне управління Пенсійного фонду в Тернопільській області виконало конкретні заходи, спрямовані на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 у справі №500/1040/24, які залежали від його волі.

Натомість, державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови належним чином не перевірив як факт виконання/невиконання судового рішення боржником на момент винесення спірної постанови, так і не дослідив поважності причин такого невиконання рішення суду в повному обсязі, тобто належним чином не скористався законодавчо закріпленими повноваженнями.

З урахуванням досліджених судом фактичних даних в контексті вищенаведених норм, суд дійшов висновку, що спірна постанова відповідача від 11.03.2025 у ВП №76883931 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн не відповідає критеріям, визначеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, адже прийнята не на підставі, не у спосіб, що визначений Законом України «Про виконавче провадження», та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а відтак порушує права та законні інтереси позивача.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 9, 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, шляхом визнання протиправною та скасування постанови від 11.03.2025 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн у виконавчому провадженні у ВП №76883931 під час виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 у справі №500/1040/24.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Таким чином за відсутності понесених судових витрат у даній справі, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, такі судові витрати не належать стягненню з відповідача на користь суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у ВП №76883931 від 11.03.2025 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) грн 00 коп. під час виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2024 року у справі №500/1040/24.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 02 травня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, );

відповідач:

- Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Галицька, 45, м. Івано-Франківськ,Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н, 76019, ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.