Справа № 140/14676/24
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2025-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року ЛуцькСправа № 140/14676/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АБМ-ТРЕЙД» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішення і картки,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АБМ-ТРЕЙД» (далі ТОВ «АБМ-ТРЕЙД», позивач) звернулося з позовом до Волинської митниці (далі відповідач, митниця) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000385/1 від 10.12.2024, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/003375 від 10.12.2024.

В обґрунтуванням позовних вимог позивач зазначає, що 09.12.2024 ТОВ «АБМ - ТРЕЙД» через декларанта було подано на Волинську митницю електронну митну декларацію (далі МД), якій присвоєно номер 24UA48U3, на товар: «яблучна кислота» та пакет документів на підтвердження заявленої митної вартості за першим (основним) методом визначення митної вартості, тобто за ціною товару.

09.12.2024 декларанту було направлено електронне повідомлення, у відповідь на яке позивач надав додаткові пояснення від 10.12.2024 №10/12.

Позивач наголошує, що декларантом до митного оформлення надано всі обов`язкові документи на підтвердження митної вартості товару.

Однак, 10.12.2024 відповідач прийняв спірне рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000385/1 та видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/003375.

Позивач із вказаними рішеннями не погоджується та вважає, що сумніви митного органу не відповідають дійсним обставинам справи та наданим декларантом документам.

Так, формуючи висновки щодо відсутності інформації про включення/невключення до складової вартості товару вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням, митним органом не враховано, що за умовами укладеного із компанією NANJING LILE BIOTECHNOLOGY контракту №1 від 14.09.2024 передбачено, що вартість палет і упаковки включена у вартість товару, а відтак їх вартість не додається при розрахунку митної вартості товару.

Жодними нормативним документами не передбачено відображення вартості експортної тари, маркування, митних зборів окремими позиціями в товаросупровідних документах. Додатково листом №10/12 від 10.12.2024 митний орган повідомлено, що згідно із пунктом 3.5. контракту всі перераховані пункти включені у вартість товару, вони не розписуються окремими витратами.

Окрім того позивач зазначає, що в МД №24UA48U3 від 09.12.2024 декларантом було вказано всі понесені витрати та отримані послуги, які були включені в подальшому у митну вартість товару, зокрема: вартість товару 29 920,00 Доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ (41,4446) станом на 09.12.2024 - 1 240 022,40 грн; вартість послуг, наданих компанією UAB Transocean Lietuva - 870,00 Євро, що еквівалентно за курсом НБУ (43,8567) станом на 09.12.2024 - 38 155,33 грн; вартість послуги із міжнародного перевезення ФОП ОСОБА_1 по маршруту Клайпеда (Литва) - м/п «Дорогуськ-Ягодин» - 64 400,00 грн. Загалом 1 342 577,76 грн, що і було відображено в графі 12 МД.

Також позивач вказує, що поданий декларантом прейскурант (прайс-лист) оформлений на фірмовому бланку, в якому міститься інформація про вартість за одиницю (за одну тонну) товару. Прайс-лист скріплений печаткою та підписами посадових осіб компанії, тому не повинен викликати будь-яких сумнівів у його належності. Остаточно ціна одиниці товару визначається у договорі (специфікації), на підставі якого здійснюється поставка товару. Жодним нормативним актом, в тому числі і міжнародним, не встановлено вимоги до форми та змісту прайс-листів, тобто це документ довільної форми, а тому митний орган не може посилатись на неповноту чи обмеженість його відомостей, як на підставу для коригування митної вартості товару.

З урахуванням зазначеного, декларантом подано усі документи, що підтверджують правомірність декларування товару за основним (першим) методом, та які чітко ідентифікують придбаний товар, містять об`єктивні та достовірні дані, не містять дефектів та підтверджують числові значення, зазначені в МД, у зв`язку із чим відповідач безпідставно не визнав заявлену декларантом митну вартість та витребував додаткові документи у декларанта, а у подальшому, прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів.

При цьому, позивач вказує, що у спірному рішенні митний орган лише вказав номер та дату митної декларації, на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару та не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Крім цього, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості та автоматичною підставою для збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

З огляду на викладене, позивач вважає оскаржуване рішення митного органу про коригування митної вартості товарів та картку відмови протиправним та таким, що підлягає скасуванню, просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 31.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.93).

Відповідач у відзиві на позовну заяву (а.с.97-106) позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що у відповідності до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, статі 257 МК України для митного оформлення товару «яблучна кислота» декларантом в інтересах ТОВ «АБМ-ТРЕЙД» подано МД №24UA48U3 від 09.12.2024 та перелік документів, визначених в гр.44 МД. Митну вартість вказаного товару визначено за основним методом за ціною договору (контракту).

Під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме:

- відповідно пункту 3.5 зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 14.09.2024 у вартість товару включається вартість упаковки, маркування, вартість тари, палет, навантаження і сертифікату походження. Однак, декларантом не надано числовий розрахунок для перевірки зазначеного;

- згідно рахунку-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг №18 від 09.12.2024 та довідки про транспортні витрати №7 від 09.12.2024 заявлена вартість перевезення вантажу за маршрутом Клайпеда (Литва) до кордону України становить 64 400,00 грн. Відповідно документу №24L0004229 від 06.12.2024 імпортер оплатив перевезення в сумі 870 Євро. Проте відсутній розрахунок для перевірки заявлених числових значень та повноти включення всіх складових митної вартості;

- прайс-лист б/н від 01.09.2024 є ціновою пропозицією відправника NANJING LILE BIOTECHNOLOGY Co. Ltd, тоді як виробник - JINHU LILE BIOTECHNOLOGY INDUSTRY Co., Ltd CN. В документі вказано, що ціни можуть змінюватись в залежності від ринкових умов, від замовленої кількості та ціни на сировину, яка була використана у виробництві партії товару. Відомостей про вартість сировини не надано. Також, прайс-лист виробника товару відповідно до VII статті ГАТТ повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу.

Вищевказані розбіжності слугували беззаперечною підставою для сумніву митниці щодо достовірності заявлених відомостей про митну вартість товару.

Зважаючи на вказане, також у зв`язку з спрацюванням ризиків АСУР, митним органом направлено декларанту електронне повідомлення з вимогою про надання у десятиденний термін додаткових документів для підтвердження заявленої ним митної вартості.

Декларант надав додаткові документи: лист ТОВ «АБМ-ТРЕЙД» №10/12 від 10.12.2024 щодо поданих документів.

Декларант не надав додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, про що повідомив листом №10/2024 від 10.12.2024.

Неподання позивачем витребуваних документів зумовило неможливість застосування митним органом основного методу визначення митної вартості та виникнення у відповідача права на коригування митної вартості шляхом застосування другорядних методів визначення митної вартості.

З огляду на вказане, Волинською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості від 10.12.2024 №205140/2024/000385/1, згідно із яким митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, відповідно до наказу ДМСУ від 01.07.2021 №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», на підставі цінової інформації, наявної в митного органу: товари на рівні - 1,67 дол.США/кг за МД UA500500/2024/033979 від 04.10.2024. Митницею за основу для коригування митної вартості взято вартість товару з врахуванням найменування, виробника JINHU LILE BIOTECHNOLOGY INDUSTRY Co., Ltd., країни походження та обсягу ввезеної партії.

Товар випущено у вільний обіг з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України, про що свідчить митна декларація МД №24UA86U5 від 10.12.2024.

Відсутність у поданих до митного оформлення документах належних відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена (підлягає сплаті) за ці товари, та неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у статті 53 МК України також слугувало підставою для прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного №UA205140/2024/003375 від 10.12.2024, яка містить причини відмови, вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також в ній вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову.

З огляду на вищевказане, представник відповідача вважає, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості та картка відмови є такими, що прийняті у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законними та обґрунтованими, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив позивач підтримав позовні вимоги та зазначив, що відзив фактично відтворює наведені пояснення митного органу в спірному рішенні про коригування митної вартості, однак відповідач не навів заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, а саме: щодо тверджень позивача про хибні, некоректні та протиправні формування обґрунтування відповідача щодо визначення методу митної вартості під час митного оформлення товару та щодо суперечливих та необґрунтованих вимог на рахунок надання числових розрахунків вартості товару та здійснення перевезення, які не передбачені положеннями статті 53 МК України (а.с.221-225).

Інші заяви по суті справи не надходили.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

14.09.2024 між позивачем ТОВ «АБМ-ТРЕЙД» (покупець) та компанією NANJING LILE BIOTECHNOLOGY (Китай) (продавець) укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) №1 (а.с.33-35, 116-118), за умовами якого продавець приймає на себе зобов`язання з поставки і передачі товару в порядку і строки, встановлені даним контрактом.

Відповідно до положень пункту 1.2. контракту сторони визначили, що номенклатура, кількість, ціна і загальна вартість товару вказуються в додатках (специфікаціях) до контракту, які є його невід`ємною частиною.

Згідно із пунктом 1.3 покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар в порядку та строки, встановлені цим контрактом.

Пунктом 1.4. контракту визначено, що товар виготовляється на замовлення покупця. Поставка товару здійснюється продавцем партіями. На кожну партію товару, до початку процесу його виготовлення і поставки, сторони контракту узгоджують і підписують специфікацію до контракту, яка є для покупця підставою для перерахування попередньої оплати вартості товару, а для постачальника підставою для початку процесу виготовлення товару.

Згідно із пунктом 1.5. вказаного контракту загальний обсяг і умови поставок визначаються згідно з додатками (специфікаціям) до даного контракту, які є його невід`ємною частиною.

Відповідно до пункту 2.2. контракту строк поставки кожної партії товару затверджується сторонами в додатку (специфікації) до контракту на конкретну партію товару. У будь-якому випадку строк поставки не повинен перевищувати 180 календарних днів з моменту отримання продавцем попередньої оплати за товар від покупця.

Згідно із специфікацією №1 від 14.09.2024 до вказаного контракту сторони контракту домовилися про поставку яблучної кислоти в кількості 22 тонни на загальну суму 29 920,00 Доларів США. Умови поставки CIF Клайпеда, Литва. Умови оплати: 70% передоплата та 30% по копії коносамента протягом п`яти робочих днів (а.с.36, 124).

Відповідно до проформи інвойсу №1 від 14.09.2024 сторонами контракту було узгоджено поставку товару в кількості 22 тонни загальною вартістю 29 920,00 Доларів США (а.с.31, 134).

На виконання умов контракту, на підставі рахунку-фактури (комерційного інвойсу) №01 від 14.09.2024 компанія NANJING LILE BIOTECHNOLOGY поставила позивачу відповідний товар на загальну суму 29 920,00 Доларів США (а.с.32, 130).

Оплата за товар була проведена позивачем в повному обсязі, а саме: згідно із банківським платіжним документом від 25.09.2024 на суму 20 944,00 дол. США (а.с.37, 133) та згідно із банківським платіжним документом від 08.11.2024 на суму 8 976,00 Доларів США (а.с.38, 132 зворот.).

З метою митного оформлення імпортованого товару 09.12.2024 декларант ТОВ «АБМ-ТРЕЙД» подав до Волинської митниці електронну МД, якій присвоєно номер №24UA48U3 (а.с.23, 144) на товар: «Яблучна кислота DL-MALIC ACID стандарт FOOD GRADE(хімічна формула (НООС-СН(ОН)-СН2С00Н)) ( CAS № 6915-15-7) хімічна формула C4H6O5 із вмістом основної речовини 99,3%, залишки від запалювання - 0,05%,фумарова кислота - 0,94%,малеїнова кислота - 0,03%, у вигляді білого кристалічного порошку, вага нетто 22000 кг. Розфасована та упаковані в 880 паперових мішків вагою по 25 кг. кожний. Застосовується як харчова добавка (Е296) природного походження при приготуванні прохолодних напоїв та кондитерських виробів, також застосовують як компонент у складі різних косметичних засобів. торговельна марка: нема даних виробник JINHU LILE BIOTECHNOLOGY INDUSTRY Co., Ltd., CN, не є товарами подвійного використання, номер партії 240917, дата виготовлення 17.09.2024, термін придатності 16.09.2026» (графа 31 МД). Митну вартість визначено за першим методом (за ціною договору) на рівні 29 920,00 Доларів США.

Разом з митною декларацією позивачем до митного органу було подано також передбачений МК України перелік документів, на підставі яких товар був придбаний та ввезений на територію України, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) №1 від 14.09.2024 (а.с.33-35, 116-118), специфікація №1 від 14.09.2024 до вказаного контракту (а.с.36, 124), прайс - лист б/н від 01.09.2024 (а.с.30, 123 зворот.), проформа інвойс №1 від 14.09.2024 (а.с.31, 134), рахунок-фактура (інвойс) №01 від 14.09.2024 (а.с.32, 130), банківські платіжні документи від 25.09.2024 та від 08.11.2024 (а.с.37-38, 132 зворот.-133), договір №2024/11/27 від 27.11.2024 (а.с.39-42), рахунок №24L0004229 від 06.12.2024 (а.с.43, 130 зворот.), рахунок на оплату №18 від 09.12.2024 (а.с.44, 126), договір-заявка перевезення вантажів №126-А від 06.12.2024 (а.с.45, 125 зворот.), довідка №7 від 09.12.2024 (а.с.46, 125), страховий поліс №ВС05028818 від 30.09.2024 (а.с.118 зворот.-123), коносамент MEDUQW804536 від 08.10.2024 (а.с.131), лист від 01.04.2024 (а.с.132 зворот.), пакувальний лист від 26.09.2024 (а.с.132), сертифікат про походження товару C24MA7EQX1К40018 від 11.10.2024 (а.с.133 зворот.), автотранспортна накладна (CMR) від 06.12.2024 (а.с.134 зворот.), сертифікат якості 17.09.2024 (а.с.135).

09.12.2024 позивачу направлено електронне повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів відповідно до положень статті 53 МК України, а саме: договір із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; транспортні (перевізні) документи; копію митної декларації країни відправлення; якщо здійснювалось страхування страхові документи та відомості про вартість страхування та інші додаткові наявні документи для підтвердження заявленої ним митної вартості (а.с.25, 137).

У відповідь на вказане повідомлення позивач надав додаткові пояснення від 10.12.2024 №10/12, в яких повідомив, що надав усі наявні на момент митного оформлення документи, які витребовувалися митним органом (а.с.26-29, 126 зворот-129).

У листі від 10.12.2024 №10/2024 позивач просив прийняти рішення по митній вартості імпортованого товару без врахування термінів, визначених статтею 53 МК України (а.с.124 зворот),

10.12.2024 митний орган за результатами перевірки митної декларації, а також інших документів, наданих відповідно до МК України, прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000385/1 (а.с.21, 112) та видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/003375 (а.с.22, 113), відповідно до якої відмовлено у митному оформленні товарів у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених устатті 53 МК України.

У графі 33 оскаржуваного рішення зазначено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів в поданих до митного оформлення товарів за митною декларацією №24UA48U3 документи містять розбіжності, зокрема:

Відповідно пункту 3.5 зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 14.09.2024 у вартість товару включається вартість упаковки, маркування, вартість тари, палет, навантаження і сертифікату походження. Однак, декларантом не надано числовий розрахунок для перевірки зазначеного.

Згідно рахунку-фактури про надання транспортно- експедиційних послуг №18 від 09.12.2024 та довідки про транспортні витрати №7 від 09.12.2024 заявлена вартість перевезення вантажу за маршрутом Клайпеда (Литва) до кордону України становить 64 400,00 грн. Відповідно документу №24L0004229 від 06.12.2024 імпортер оплатив перевезення в сумі 870 Євро. Проте відсутній розрахунок для перевірки заявлених числових значень та повноти включення всіх складових митної вартості.

Прайс-лист б/н від 01.09.2024 є ціновою пропозицією відправника Nanjing Lile Biotechnology Co. Ltd , тоді як , виробник - JINHU LILE BIOTECHNOLOGY INDUSTRY Co., Ltd CN. В документі вказано, що ціни можуть змінюватись в залежності від ринкових умов, від замовленої кількості та ціни на сировину, яка була використана у виробництві партії товару. Відомостей про вартість сировини не надано. Також, прайс-лист виробника товару відповідно до VII статті ГАТТ повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу.

Згідно із статтями 53 та 54 МК України декларанту запропоновано надати в 10-денний термін додаткові документи.

Декларант надав додаткові документи: лист ТОВ «АБМ-ТРЕЙД» №10/12 від 10.12.2024 щодо поданих документів.

Декларант не надав додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, про що повідомив листом №10/2024 від 10.12.2024.

У зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, МК України, також вимогами частини шостої статті 54 МК України передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України митниця може відмовити у визнанні заявленої декларантом митної вартості. У митного органу відсутні підстави для застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме: методу 2а (стаття 59 МК України) та методу 2б (стаття 60 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (стаття 62 МК України) та методу 2г (стаття 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та містять вищевказані розбіжності, митницею відповідно до положень статей 55 та 57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару.

Митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, згідно рівня раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостей, інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, а саме товари на рівні - 1,67 дол.США/кг за МД №UA500500/2024/033979 від 04.10.2024. Митницею за основу для коригування митної вартості взято вартість товару з врахуванням найменування, виробника JINHU LILE BIOTECHNOLOGY INDUSTRY Co., Ltd., країни походження та обсягу ввезеної партії.

Товар був випущений у вільний обіг відповідно до митної декларації №24UA86U5 від 10.12.2024 з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України (а.с.24, 139 зворот-140).

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню митниці, суд зазначає наступне.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно доглави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другоїстатті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленомурозділом VIII цього Кодексута цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостійстатті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першійстатті 58 цього Кодексу(частини перша, другастатті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК Україниу разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ятастатті 53 МК України).

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третійстатті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Разом з тим, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару (яблучна кислота) за основним методом (за ціною договору (контракту)).

Статтею 57 МК Українив становлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цьогоКодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановленихстаттею 64 цього Кодексу.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до частини шостоїстатті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним углаві 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьомастатті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостоюстатті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України: декларант не надав усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четвертастатті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) №1 від 14.09.2024 (а.с.33-35, 116-118), специфікація №1 від 14.09.2024 до вказаного контракту (а.с.36, 124), прайс - лист б/н від 01.09.2024 (а.с.30, 123 зворот.), проформа інвойс №1 від 14.09.2024 (а.с.31, 134), рахунок-фактура (інвойс) №01 від 14.09.2024 (а.с.32, 130), банківські платіжні документи від 25.09.2024 та від 08.11.2024 (а.с.37-38, 132 зворот.-133), договір №2024/11/27 від 27.11.2024 (а.с.39-42), рахунок №24L0004229 від 06.12.2024 (а.с.43, 130 зворот.), рахунок на оплату №18 від 09.12.2024 (а.с.44, 126), договір-заявка перевезення вантажів №126-А від 06.12.2024 (а.с.45, 125 зворот.), довідка №7 від 09.12.2024 (а.с.46, 125), страховий поліс №ВС05028818 від 30.09.2024 (а.с.118 зворот.-123), коносамент MEDUQW804536 від 08.10.2024 (а.с.131), лист від 01.04.2024 (а.с.132 зворот.), пакувальний лист від 26.09.2024 (а.с.132), сертифікат про походження товару C24MA7EQX1К40018 від 11.10.2024 (а.с.133 зворот.), автотранспортна накладна (CMR) від 06.12.2024 (а.с.134 зворот.), сертифікат якості 17.09.2024 (а.с.135).

На думку суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.

Так, контрактом №1 від 14.09.2024, укладеним між ТОВ «АБМ-ТРЕЙД» (покупець) та компанією NANJING LILE BIOTECHNOLOGY (Китай) (продавець) було визначено предмет контракту, кількість товару, базисні умови і терміни поставки,ціну та загальну вартість товару, умови оплати (а.с.33-35, 116-118).

Відповідно до положень пункту 1.2. контракту сторони визначили, що номенклатура, кількість, ціна і загальна вартість товару вказуються в додатках (специфікаціях) до контракту, які є його невід`ємною частиною.

Згідно із пунктом 1.3 контракту покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар в порядку та строки, встановлені цим Контрактом.

Пунктом 1.4. контракту визначено, що товар виготовляється на замовлення покупця. Поставка товару здійснюється продавцем партіями. На кожну партію товару, до початку процесу його виготовлення і поставки, сторони контракту узгоджують і підписують специфікацію до контракту, яка є для покупця підставою для перерахування попередньої оплати вартості товару, а для постачальника підставою для початку процесу виготовлення товару.

Згідно із пунктом 1.5. вказаного контракту загальний обсяг і умови поставок визначаються згідно з додатками (специфікаціям) до даного контракту, які є його невід`ємною частиною.

Відповідно до пункту 2.2. контракту строк поставки кожної партії товару затверджується сторонами в додатку (специфікації) до контракту на конкретну партію Товару. У будь-якому випадку строк поставки не повинен перевищувати 180 календарних днів з моменту отримання продавцем попередньої оплати за товар від покупця.

Згідно із специфікацією №1 від 14.09.2024 до вказаного контракту сторони контакту домовилися про поставку яблучної кислоти в кількості 22 тонни на загальну суму 29 920,00 Доларів США. Умови поставки CIF Клайпеда, Литва. Умови оплати: 70% передоплата та 30% по копії коносамента протягом п`яти робочих днів (а.с.36, 124).

Відповідно до проформи інвойсу №1 від 14.09.2024 сторонами контракту було узгоджено поставку товару загальною вартістю 29 920,00 Доларів США (а.с.31, 134).

На виконання умов контракту, на підставі рахунку-фактури (комерційного інвойсу) №01 від 14.09.2024 компанія NANJING LILE BIOTECHNOLOGY поставила позивачу відповідний товар в кількості 22 тонни на загальну суму 29 920,00 Доларів США (а.с.32, 130).

Вартість за одиницю (за один кілограм) товару, зазначена в інвойсі №01 від 14.09.2024 (1,36 Доларів США), узгоджується із прайс-листом б/н від 01.09.2024 (а.с.30, 123 зворот), в якому визначена саме така вартість товару (в разі постачання товару більше 10 тонн).

Ціна товару в інвойсі №01 від 14.09.2024 (29 920,00 Доларів США) відповідає ціні, зазначеній в проформа інвойс №1 від 14.09.2024 (а.с.31, 134), а також загальній фактурній вартості, зазначеній в МД №24UA48U3 від 09.12.2024 (графа 22) (а.с.23, 144).

Оплата за товар була проведена позивачем в повному обсязі, а саме: згідно із банківським платіжним документом від 25.09.2024 на суму 20 944,00 Доларів США (а.с.37, 133) та згідно із банківським платіжним документом від 08.11.2024 на суму 8 976,00 Доларів США (а.с.38, 132 зворот).

Таким чином, як і визначено у специфікації №1 від 14.09.2024, позивачем було здійснено перший етап оплати товару (передоплату) в сумі 20 944,00 Доларів США, що становить 70 % загальної вартості товару.

Решта вартості товару в сумі 8 976,00 Доларів США, що становить 30 % загальної вартості товару, була сплачена позивачем після завантаження товару.

За змістом платіжної інструкції можна ідентифікувати сторін зовнішньоекономічної операції купівлі-продажу, при цьому в призначенні платежу вказано, що оплата проводиться відповідно до контракту №1 від 14.09.2024 та інвойсу №01 від 14.09.2024.

Однією із підстав для прийняття оскаржуваного рішення слугувало те, що згідно рахунку-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг №18 від 09.12.2024 та довідки про транспортні витрати №7 від 09.12.2024 заявлена вартість перевезення вантажу за маршрутом Клайпеда (Литва) до кордону України становить 64 400,00 грн. Відповідно документу №24L0004229 від 06.12.2024 імпортер оплатив перевезення в сумі 870 Євро. Проте відсутній розрахунок для перевірки заявлених числових значень та повноти включення всіх складових митної вартості.

Надаючи оцінку таким доводам митного органу, суд зазначає наступне.

Так, як вбачається із матеріалів справи між компанією UAB Transocean Lietuva (експедитор) та ТОВ «АБМ-ТРЕЙД» (замовник) було укладено договір №2024/11/27 від 27.11.2024 (а.с.39-42), згідно із пунктом 1.2 якого клієнт замовляє, а експедитор бере на себе експедирування вантажів через морські та річкові порти, залізницею та автомобільним транспортом, включаючи складування та зберігання вантажу від імені та за рахунок клієнта.

На підставі вказаного договору позивачу був виставлений рахунок на оплату №24L0004229 від 06.12.2024 на суму 870 Євро (а.с.43, 130 зворот).

Перевезення товару здійснювалось згідно із автотранспортною накладною (CMR) від 06.12.2024 (а.с.134 зворот).

Перевезення товару за маршрутом Клайпеда (Литва) смт Локачі (Україна) здійснювалось ФОП ОСОБА_1 на підставі договору-заявки перевезення вантажів №126-А від 06.12.2024 (а.с.45, 125 зворот).

Згідно із довідкою ФОП ОСОБА_1 №7 від 09.12.2024 вартість транспортних послуг з перевезення за маршрутом м. Клайпеда (Литва) - до кордону України (м/п «Дорогуськ - Ягодин») автомобілем DAF ВК 2240 IM / НОМЕР_1 становить 64 400,00 грн: та від м/л «Дорогуськ - Ягодин» до смт Локачі Волинська обKFCNM (Україна) 27 600,00 грн. Страхування вантажу не проводилося (а.с.46, 125).

Верховний Суд в постановах від 31.05.2019 у справі №804/16533/14, від 07.07.2023 у справі №803/718/17 вказав, що якщо закон не визначає доказ (докази), винятково яким (-ми) має підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими має підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Вказаної правової позиції суд дотримується при вирішенні даного спору та зазначає, що подана позивачем на підтвердження транспортних витрат довідка є належним доказом їх понесення.

При цьому, вищезазначені документи підтверджують доводи позивача про те, що згідно із МД №24UA48U3 від 09.12.2024 до митної вартості товару було включено: вартість товару 29 920,00 Доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ (41,4446) станом на 09.12.2024 - 1 240 022,40 грн; вартість послуг, наданих компанією UAB Transocean Lietuva - 870,00 Євро, що еквівалентно за курсом НБУ (43,8567) станом на 09.12.2024 - 38 155,33 грн; вартість послуги із міжнародного перевезення ФОН ОСОБА_1 по маршруту Клайпеда (Литва) - м/п «Дорогуськ-Ягодин» - 64 400,00 грн. Загалом 1 342 577,76 грн, що і було відображено в графі 12 МД.

В оскаржуваному рішенні митний орган також зазначає, що відповідно до пункту 3.5 зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 14.09.2024 у вартість товару включається вартість упаковки, маркування, вартість тари, палет, навантаження і сертифікату походження. Однак, декларантом не надано числовий розрахунок для перевірки зазначеного.

Надаючи оцінку таким доводам митного органу, суд зазначає, що у додаткових поясненнях від 10.12.2024 №10/12 (а.с.26-29, 126 зворот-129) позивач повідомляв митний орган, що обов`язок упаковки та маркування товару покладається на продавця, дані витрати входять до ціни товару та не підлягають відшкодуванню. З жодних документів - ні з договору, укладеного між продавцем та покупцем, ні з тих, які видані продавцем, не випливає інше.

Окрім того, у спірному рішенні відповідач вказав, що прайс-лист б/н від 01.09.2024 є ціновою пропозицією відправника NANJING LILE BIOTECHNOLOGY Co. Ltd, тоді як виробник - JINHU LILE BIOTECHNOLOGY INDUSTRY Co., Ltd CN. В документі вказано, що ціни можуть змінюватись в залежності від ринкових умов, від замовленої кількості та ціни на сировину, яка була використана у виробництві партії товару. Відомостей про вартість сировини не надано. Також, прайс-лист виробника товару відповідно до VII статті ГАТТ повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу.

З цього приводу суд зазначає, що прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців.

Суд зауважує, що наданий до митного оформлення прайс-лист оформлений на фірмовому бланку, в якому міститься інформація про вартість за одиницю (за один кілограм) товару. Вказаний прайс-лист оформлений для широкого кола осіб, адже не містить конкретного адресата, а ціна за одиницю (за один кілограм) товару визначена в залежності від кількості поставленого товару (1,36 кг/Доларів США у разі поставки більше 10 тонн, та 1,50 Доларів США у разі поставки менше 10 тонн). Такий документ скріплений печаткою та підписом посадової особи компанії, тому не повинен викликати будь-яких сумнівів у його належності.

При цьому, суд зауважує, що до переліку додаткових документів, визначених частиною третьою статті 53 МК України, входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, а також розрахунок ціни (калькуляція). Фактично прайс-лист є ціновою пропозицією щодо товару, на який є запит покупця (позивача); його відомості наводяться продавцем та до формування прайс-листа покупець відношення не має.

Положеннями пункту 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом та з якої випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин, у тому числі свобода форми прайс-листа. В той же час, митним органом не наведено жодних обґрунтованих аргументів стосовно того, яким чином надання позивачем прайс-листа, ставить під сумнів достовірність визначеної позивачем митної вартості товару, за умови, що відображена у прайс-листі інформація щодо вартості одиниці товару, в повній мірі відповідає вартості, що визначена у поданих до митного оформлення документах.

З урахуванням наведеного, на думку суду, відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, які містять достатньо відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Як вбачається з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, декларанту митним органом було запропоновано надати в 10-денний термін такі документи: договір із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; транспортні (перевізні) документи; копію митної декларації країни відправлення; якщо здійснювалось страхування страхові документи та відомості про вартість страхування.

Суд наголошує, що вимога митного органу про надання інших документів, що підтверджують вартість товару є обґрунтованою тільки тоді, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

З урахуванням наведеного суд вважає безпідставною вимогу митного органу надати договір із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів та рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, оскільки доказів того, що позивач вступав у договірні відносини із третіми особами матеріали справи не містять.

Також витребовуючи висновок про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, відповідач не навів обґрунтування, які складові митної вартості такий документ має підтвердити та яким чином він надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено.

Так само ненадання виписки з бухгалтерської документації за умов, відповідно до яких товар ввозився на митну територію України, не може позбавляти позивача можливості декларувати товар на підставі документів, що підтверджують ціну товару та які були сформовані (виписані) продавцем.

Окрім того, суд вважає безпідставною вимогу митного органу про надання декларації країни відправлення, яка в розумінні частини другої статті 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до частини шостої статті 53 МК України їх декларант може подати за власним бажанням. Також копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа подає на письмову вимогу митного органу за наявності умов, визначених частиною третьою статті 53 МК України. Однак у цій справі відповідач не довів наявність умов, які зумовлюють необхідність подання декларантом додаткових документів. Митна декларація країни відправлення може лише підтверджувати проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, однак ніяк не може підтверджувати чи спростовувати числове значення заявленої митної вартості товару.

З аналогічних підстав суд вважає безпідставною вимогу митного органу про надання каталогу, специфікацій, прейскурантів виробника товару, які в розумінні частини другої статті 53 МК України також не є документом, який підтверджує митну вартість товарів.

З урахуванням наведеного висновок у спірному рішенні про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними.

При цьому, відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.

Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 13.06.2019 у справі №820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

При вирішенні спору суд враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбаченестаттею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених устаттях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За змістом пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598(зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.

У спірному рішенні митний орган лише вказав номер та дату митної декларації (МД №UA500500/2024/033979 від 04.10.2024), на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару. Між тим можливість поставки товару іншим покупцям за більшою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства, а формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості та автоматичною підставою для збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

При вирішенні спору суд керується усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16), за висновками якого митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначеноМК України. При цьому наявна інформація, яка міститься в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, які зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Отже, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

На переконання суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позивних вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 10.12.2024 №UA205140/2024/000385/1.

Як наслідок, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 10.12.2024 №UA205140/2024/003375 теж є необґрунтованою та безпідставною.

Відповідно достатті 244 КАС Українисуд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першоюстатті 139 КАС Українипри задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цьогоКодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 6 056,00 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції від 16.12.2024 №14120 (а.с.20).

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 10.12.2024 №UA205140/2024/000385/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 10.12.2024 №UA205140/2024/003375.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АМБ-ТРЕЙД» судові витрати в сумі 6 056,00 грн (шість тисяч п`ятдесят шість гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «АМБ-ТРЕЙД» (45500, Волинська область, Володимирський район, селище Локачі, вулиця Шевченка, 43а, );

Відповідач: Волинська митниця (44350, Волинська область, Ковельський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, код ЄДРПОУ ВП 43958385).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій