Справа № 640/9182/21
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2025-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

02 травня 2025 р. Справа № 640/9182/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Спірідонов М.О., розглянувши адміністративний позов Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві (вул. Івана Драча, буд. 10/8,м. Київ,04053) до Товариства з обмеженою відповідальністю "АКМЕГА" (вул. Євгена Коновальця, буд.36Е, приміщ.321,м. Київ,01133) про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві, звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з вищевказаним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АКМЕГА", в якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АКМЕГА" (вул. Євгена Коновальця, буд.36Е, приміщ.321,м. Київ,01133, ) суму штрафу згідно з Постановою про накладення штрафу від 24.06.2020 року № 134 у розмірі 51000,00 грн. до державного бюджету України, одержувач; УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/21081100, Код отримувача (), Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Номер рахунку (IBAN) UA0026007, Код класифікації доходів бюджету 21081100, Найменування коду класифікації доходів бюджкту: Адміністративні штрафи та інші санкції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.06.2021 року по справі № 640/9182/21 відкрито провадження в адміністративній справі.

На виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399 до Харківського окружного адміністративного суду, згідно супровідного листа № 01-19/1430/25 від 31.01.2025 року передаємо 742 (сімсот сорок дві) судові справи згідно з актом приймання-передачі від 31.01.2025, зокрема адміністративну справу № 640/9182/21.

Відповідно до статті 31 КАС України здійснено повторний розподіл автоматизованою системою документообігу суду адміністративної справи.

Вказана адміністративна справа надійшла до провадження судді Харківського окружного адміністративного суду Спірідонова М.О.

Ухвалою суду від 24.02.2025 року справу прийнято до провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановлює ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

У справі вказаний строк звернення до адміністративного суду, відповідно до абз. 2 ч.2 ст. 122 КАС України, складає три місяці з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами №22083/93, 22095/93 у справі Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства , пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі ВАТ Нафтова компанія Юкос проти Росії ).

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011р. № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Також слід враховувати, що поважними причинами пропущення строку, передбаченого для звернення до адміністративного суду визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

В спірних правовідносинах судом встановлено, що 24.06.2020 року позивачем стосовно відповідача було винесено постанову про про накладення штрафу № 134, відносно якої до ТОВ "АКМЕГА" застосований штраф у розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 51000,00 грн.

Вказана постанова була отримана відповідачем 01.07.2020 року, а тому позивач набув право звернутися до суду з 16.07.2020 року.

З урахуванням наведеного строк для звернення до адміністративного суду сплив 16.10.2020 року, а до суду позивач звернувся лише 05.04.2021 року, в зв`язку з чим строк для звернення до суду було ним пропущено.

07.11.2022 року позивачем до суду було подано клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в обґрунтування якого зокрема зазначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позовну заяву із вимогою стягнення грошових коштів, яка грунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, подано суб`єктом владних повноважень до закінчення строку, визначеного частиною другою статті 122 цього Кодексу.

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку про те, що положеннями пункту 8 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України законодавцем врегульовано підставу для повернення позовної заяви позивачеві у випадку порушення процесуальних строків, а саме - коли суб`єкт владних повноважень подав позовну заяву із вимогою про стягнення грошових коштів, яка грунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, до закінчення строку встановленого у частині другій статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, для застосування положень пункту 8 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, слід виходити з того, що днем виникнення підстав, які дають право суб`єкту владних повноважень на звернення до адміністративного суду із позовом про стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, є день закінчення шестимісячного строку, встановленого у абзаці 1 частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Викладена позиція кореспондується з практикою визначеною Верховного Суду, зокрема Постановою ВС КАС по справі №826/14908/18.

Аналізуючи зазначене клопотання, суд зазначає наступне.

В пункті 52 Постанови Верховного Суду від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22 зазначено, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом.

Згідно приписів ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, якщо підстави заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що клопотання представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду є необґрунтованим, а наведені в ньому підстави для поновлення строку - неповажними з огляду на зазначену вище судом позицію стосовно тримісячного строку звернення до суду з даним позовом.

Відповідно, адміністративний позов поданий з порушенням вимог ст. 122 КАС України.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, усуваючи недоліки позовної заяви позивачу необхідно надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши поважні підстави для поновлення строку.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду - залишити без задоволення.

Позовну заяву Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві (вул. Івана Драча, буд. 10/8,м. Київ,04053) до Товариства з обмеженою відповідальністю "АКМЕГА" (вул. Євгена Коновальця, буд.36Е, приміщ.321,м. Київ,01133) про стягнення заборгованості - залишити без руху.

Надати позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з моменту отримання ухвали, шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши поважні підстави для поновлення строку.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу. Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Спірідонов М.О.