Справа № 346/6210/24
Суддя: Махно Н. В.
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/6210/24
Провадження № 2-а/346/13/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді: Махно Н.В.

з участю секретаря: Гломби А.В.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: Чопей М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою серії ЕНА № 3415845 від 05.11.2024 року про адміністративне правопорушення, його, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 680 гривень. Вказує, що постанова складена поліцейським Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшим сержантом поліції Куташівським А.Л. Вказує, що поліцейський в своїй постанові зазначив, що 05.11.2024 року біля 14 години 17 хвилин в м.Коломия Бульвар Л.Українки 34, ОСОБА_1 , як водій автомашини»SKODA RAPID» державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку стоянку на тротуарі, де для руху пішоходів залишалося менше 2-х метрів, чим порушено п.15.10.в ПДР. Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП є незаконним та необґрунтованим. Позивач зазначає, що на праві приватної власності в новозбудованому будинку, що розташований за адресою: Бульвар Л.Українки № 34 йому належить приміщення на 1-му поверсі в якому він проводить ремонт. Зазначив, що 05.11.2024 року біля 17 години 10 хв. він, приїхав автомашиною SKODA RAPID» державний номерний знак НОМЕР_1 припаркувався на узбіччі тротуару навпроти вхідних дверей свого приміщення. Позивач, вказує, що привіз інструменти щоб забезпечити роботою найнятих людей, а також забрати з приміщення побутове сміття. На місці виявив автомобіль «Пежо» д.н.з. НОМЕР_2 , зазначає, що водій заблокував йому своїм авто вхід на сходи до власного приміщення, тим самим позбавивши можливості виносити сміття. Поставивши своє авто перпендикулярно автомашині «Пежо», зайшов у приміщення, потім направився на вулицю, щоб викликати поліцію. Зазначив, що коли вийшов із приміщення, то побачив, що працівник поліції фотографує його автомобіль, на прохання пояснити, що він робить, поліцейський повідомив, що водій автомобіля «Пежо», повідомив що він порушив правила паркування, бо залишається менше 2-х метрів для проходу пішоходів. Позивач вказує, що намагався пояснити, що нічого не порушив і навпаки просив відібрати від нього письмову заяву про порушення ПДР іншим учасником. Вказує, що для проходу пішоходів залишалося 5,3 метри, що не є порушенням, оскільки не суперечить п. 15.10 в ПДР України. Позивач зазначив, що вважає, що поліцейський порушив вимоги законодавства України. Позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 3415845 від 05.11.2024, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позов, просили суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, просили визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову серії ЕНА № 3415845 від 05.11.2024.

Представники відповідачів про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, у встановленому законом порядку, однак в судове засідання не прибули. У поданому до суду відзиві на позовну заяву, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в повному обсязі. Даний відзив мотивує тим, що поліцейський ОСОБА_2 , належним чином представився ОСОБА_1 , проіформував його про надходження скарги на спецлінію 102, в якому гр. ОСОБА_3 , скаржиться на вчинене порушення вимог ПДР: а саме: водій здійснив зупинку (стоянку) у місці, де транспортний засіб унеможливлював рух інших транспортних засобів , а також, де для руху пішоходів залишається менше 2 метри, а також зазначив, що працівник поліції попросив пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, оглянувши відеоматеріали, дослідивши докази по справі, в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Зі змісту копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному серії ЕНА № 3415845 від 05.11.2024, вбачається, що відносно позивача, ОСОБА_4 , винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3415845 відповідно до якої, 05.11.2024 року у м.Коломия, бульвар Л.Українки 34, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем шкода рапід д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку стоянку на тротуарі, де для руху пішоходів залишалося 2 метри, чим істотно створив перешкоду в дорожньому русі пішоходам, чим порушив п.15.10 в.ПДР., та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, та щодо ОСОБА_4 , застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. (а.с.8). Представником відповідача подано до суду відеозапис по справі про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 зазначив, що здійснював ремонтні роботи, однак не був безпосередньо присутнім, під час події, по адміністративному правопорушенні; свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що бачив як позивач припаркував автомобіль, однак Правил дорожнього руху України, позивач не порушував.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху. Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Відповідно до правил ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, враховуючи вищевикладене, та аналізуючи в сукупності викладені обставини та докази, судом не встановлено будь-яких порушень вимог закону при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови. Постанова містить логічний виклад обставин вчиненого адміністративного правопорушення, зазначено транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення адміністративного правопорушення, викладено суть адміністративного правопорушення, дотримано інші вимоги, встановлені ст.283 КУпАП. Суд приходить до висновку, що поліцейський, під час складання постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв у межах повноважень, та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. Порушення позивачем п.15.10 в. ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, підтверджено належними і допустимими доказами, а постанова серії ЕНА № 3415845 від 05.11.2024 про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 680 грн. є законною, винесена правомірно, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому скасуванню не підлягає. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - відмовити.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст. ст. 2, 10, 11, 229, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - відмовити. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне судове рішення складено 05.05.2025 року.

Суддя: Махно Н. В.