Справа № 754/19523/21
Суддя: Усатова І. А.
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/363/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Усатової І.А.

за участі секретаря - Зеленчука М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передаченого ст. 183 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

23 грудня 2021 року до суду звернувся представник ОСОБА_1 адвокат Фоменко О.С. з позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передаченого ст. 183 КУпАП.

В обґрунтування вимог вказують на те, що постановою від 13 грудня 2021 року серії ГГА № 551111 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 183 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 850 грн. Позивач вважає себе невинуватим, а відповідну постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків уповноваженої особи фактичним обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права. Доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні даного правопорушення немає, оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм КУпАП, без всебічного з`ясування усіх обставин справи. Вважає, що працівником поліції його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП.

24.12.2021 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями адміністративну справу було передано до провадження головуючому судді Грегуль О.В.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 28 грудня 2021 року залишено позовну заяву без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків

13 січня 2022 року на виконання ухвали судді від 28 грудня 2021 року до суду подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14 січня 2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 17 лютого 2022 року справу за адміністративним позовом передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

10 травня 2022 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій останні зазначили,що викладені в позовній заяві твердження позивача є хибними, позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенні судом. Інспектор діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог встановлених КУпАП та Інструкцією, що підтверджується оптичним диском з відеозаписом з нагрудного реєстратора.

17 травня 2022 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями адміністративну справу було передано до провадження головуючому судді Усатовій І.А.

Суд, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Правовідносини між сторонами по справі є адміністративно-правовими та урегульовані положеннями КАС України та КУпАП України.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою серії ГГА № 551111 від 13 грудня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 183 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 850 грн.

Згідно з даними, що містяться у вказаній постанові, ОСОБА_1 , перебуваючи в себе дома за адресою: АДРЕСА_1 , здійснив виклик на спецлінію 102 про начебто вчинення домашнього насильства в квартирі сусідів поверхом вище. В телефонному режимі заявнику було повідомлено про те, що якщо інформація не підтвердиться, то він за безпідставний виклик буде нести відповідальність. Прибувши на виклик та опитавши сусідів зверху інформація не підтвердилася, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП.

У позовній заяві стверджує, що даного правопорушення він не вчиняв, патрульні не здійснили перевірку та не встановили дійсних обставин ситуації, що докази вчинення правопорушення відсутні, відповідач протиправно склав оскаржувану постанову.

Як вбачається з вимог ст. 183 КУпАП, завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, міліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежної охорони, міліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб. Дії правопорушника спрямовані на зрив роботи таких служб, як пожежна охорона, міліція, швидка медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

У відповідності до ст. 222 КУпАП України, розгляд справ про правопорушення, передбачені ст. 183 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Винність діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст.9 КУпАП.

У адміністративному позові позивач категорично заперечив свою вину у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.

З оглянутого відеозапису вбачається, що інспектор телефонує заявнику ОСОБА_1 та запитує щодо квартири з якої здіймався галас, дзвонить у дзвоник квартири АДРЕСА_2 , однак двері ніхто не відчиняє, сусіди з квартири АДРЕСА_3 перебували у домашній обстановці, відчинили двері, і на запитання інспектора щодо галасу з квартини АДРЕСА_2 були здивовані. На запитання хто проживає в квартирі АДРЕСА_2 пояснили, що проживає дівчина, але в неї дітей не має, галасу чути їм не було.

Таким чином, інспектор під час виїзду за викликом позивача з`ясував обставини подій, які свого підтвердження не знайшли, встановив причину завідомо неправдого виклику та виніс постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення.

Суд зазначає, що інспектор приймаючи рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладаючи на нього адміністративне стягнення, діяв у межах своєї компетенції та відповідно до частин першої та другої статті 222 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. Відповідно до ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При накладенні стягнення за скоєне адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2ст. 3 КУпАП).

У відповідності до статті 183 КУпАП відповідальність за нею наступає за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб у виді штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач на законних підставах притягнув позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП, оскільки позивачем не надано доказів того, що він на законних підставах викликав працівників поліції, а тому в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у позові.

На підставі викладеного та керуючись статтями ст. ст. 241-243, 246, 250-251, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволені адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: Усатова І.А.