Справа № 320/10388/21
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 року справа №320/10388/21

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Київській області щодо невжиття заходів по списанню ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в порядку, визначеному Законом №2464-VI, несплачених станом на 01 грудня 2020 року сум недоїмки, нарахованих фізичним особам - підприємцям (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), за період з 01 січня 2017 року до 01 грудня 2020 року, а також штрафів та пені, нарахованих на ці суми недоїмки;

- зобов?язати Головне управління ДПС у Київській області списати ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в порядку, визначеному Законом №2464-VI, несплачених станом на 01 грудня 2020 року сум недоїмки, нараховані фізичним особам - підприємцям (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), за період з 01 січня 2017 року до 01 грудня 2020 року, а також штрафів та пені, нараховані на ці суми недоїмки;

- здійснити коригування відомостей в інтегрованій картці платника шляхом виключення з неї відомостей про наявність у ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 боргу(недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що відповідно до вимоги про сплату боргу з єдиного внеску №Ф-149071-52, сформованою ГУ ДПС у Київській області, у ОСОБА_1 наявний податковий борг.

Водночас, на переконання позивача, відсутні підстави для сплати ОСОБА_1 , як фізичною особою-підприємцем, єдиного внеску, оскільки вона була зареєстрований як фізична особа-підприємець, проте підприємницькою діяльністю з 20.06.2006 по 13.07.2021 року не займалася та не отримувала дохід від такої діяльності. При цьому, фізичних осіб-підприємців, які обрали загальну систему оподаткування і не отримували доходу, дискримінували по відношенню до фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування та не отримували доходу.

Посилаючись на приписи абз. 1, 2 п. 9-15 Закону №2464 (у редакції Закону №592-ІХ), позивач зазначає, що законодавчо вирішено списати зобов`язання зі сплати єдиного соціального внеску фізичних осіб-підприємців, які обрали загальну систему оподаткування та не отримували доходу упродовж з 01.01.2017 по 01.12.2020. Однак, позивач не скористалася зазначеною можливістю щодо списання зобов`язання зі сплати єдиного соціального внеску у зазначений строк і подала заяву пізніше, оскільки їй було невідомо про існування боргу до 07.07.2021.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху. Позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем подано відзив, в якому зазначено, що ОСОБА_1 13.07.2021 року звернулася до ГУ ДПС у Київській області з заявою щодо списання існуючої заборгованості сплати єдиного внеску відповідно до Закону України від 13 травня 2020 року № 592-ІХ «Про внесення змін до Закону України від 08 липня 2010 року № 2464 - VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо усунення дискримінації за колом платників» (далі - Закон № 592). Листом від 29.07.2021 року № 2870676/10-36-13-06 відповідачем повідомлено позивача про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 , оскільки вона подана 13.07.2021 року, а саме після закінчення терміну подання заяви встановленого Законом №592. На підставі викладеного, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , перебувала на обліку в ГУ ДПС у Київській області (Броварська ДПІ) як фізична особа - підприємець з 20.06.2006 року по 13.07.2021 року та обліковувався на загальній системі оподаткування.

Відповідно до інтегрованої карти платника ОСОБА_1 за кодом платежу 71040000 (єдиний внесок для фізичних осіб підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування) в автоматичному режимі проведено щоквартальні нарахування єдиного внеску за 2018-2020 рр.

У зв`язку з наявністю заборгованості по єдиному внеску у ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до даних автоматизованої системи обліку та керуючись вимогами ч. 4 ст. 25 Закону №2464, ГУ ДПС у Київській області сформовано та направлено вимоги про сплату боргу (недоїмки), а саме:

??від 04.02.2019 № Ф-149071-52 на суму 9828,72 грн рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який отримано особисто;

??від 15.05.2019 № Ф-149071-52 на суму 12582,90 грн рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який повернуто «за закінченням встановленого строку зберігання» з поштового відділення;

??від 09.08.2019 № Ф-149071-52 на суму 15337,08 грн рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який повернуто «за закінченням встановленого строку зберігання» з поштового відділення;

??від 08.11.2019 № Ф-149071-52 на суму 18091,26 грн рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який повернуто «за закінченням встановленого строку зберігання» з поштового відділення;

від 07.02.2020 № Ф-149071-52 на суму 20845,44 грн рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який отримано особисто;

від 06.11.2020 № Ф-149071-52 на суму 27140,74 грн рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який повернуто «за закінченням встановленого строку зберігання» з поштового відділення.

ОСОБА_1 13.07.2021 року звернулася до ГУ ДПС у Київській області з заявою щодо списання існуючої заборгованості сплати єдиного внеску відповідно до Закону України від 13 травня 2020 року № 592-ІХ «Про внесення змін до Закону України від 08 липня 2010 року № 2464 - VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо усунення дискримінації за колом платників» (далі - Закон № 592). Листом від 29.07.2021 року № 2870676/10-36-13-06 відповідачем повідомлено позивача про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 , оскільки вона подана 13.07.2021 року, а саме після закінчення терміну подання заяви встановленого Законом №592.

Не погодившись із не списанням зазначених нарахувань, позивач звернулася до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спеціальним законом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України від 08.07.2010 року № 2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі по тексту - Закон № 2464-VI).

Пунктом 5 частини першої статті 4 Закону № 2464 визначено, що платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Особи, зазначені у пунктах 4 звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або і є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058), та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Статтею 6 Закону №2464 визначені права та обов`язки платника єдиного внеску, зокрема відповідно до пункту 1 та 4 частини 2 платники єдиного внеску зобов`язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, а також подавати звітність у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Базою нарахування єдиного внеску для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 Закону № 2464, які обрали спрощену систему оподаткування, є суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (пункт 3 частини першої статті 7 Закону № 2464).

Законом України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 1774) внесено низку змін до Закону № 2464, які набувають чинності з 01 січня 2017 року, зокрема щодо нарахування та сплати єдиного внеску фізичними особами - підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування, та особами, які провадять незалежну професійну діяльність.

Так, з 2017 року фізичні особи - підприємці та особи, які проводять незалежну професійну діяльність, навіть у разі не отримання доходу (прибутку) у звітному році або окремому місяці звітного року, зобов`язані визначити базу нарахування єдиного внеску, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом №2464. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (пункт 2 частини першої статті 7 Закону № 2464 в редакції Закону № 1774).

Мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід).

Згідно з нормами частини п`ятої статті 8 Закону № 2464 єдиний внесок для всіх платників єдиного внеску (крім пільгових категорій) встановлено у розмірі 22 відсотки до визначеної бази нарахування єдиного внеску.

Отже, сума мінімального страхового внеску за місяць у 2017 році складала 704 грн., так як відповідно до Закону України від 21 грудня 2016 року № 1801 -VIII «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір мінімальної заробітної плати складав 3 200 грн. (3 200 х 22 відсотки).

Сума мінімального страхового внеску за місяць у 2018 році складає 819,06 грн., так відповідно до Закону України від 07 грудня 2017 року № 2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір мінімальної заробітної плати складає 3 723 грн. (3 723 х 22 відсотки).

Також, з 01 січня 2018 року набули чинності зміни до Закону №2464 внесені Законом України від 03 жовтня 2018 року № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі - Закон № 2148), зокрема в частині термінів сплати єдиного внеску фізичними особами - підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування, особами, які провадять незалежну професійну діяльність та членами фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах.

Так, відповідно до абзацу 3 частини 8 статті 9 Закону №2464 з 01 січня 2018 року зазначена категорія платників зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Таким чином, статус фізичної особи-підприємця - це юридичний статус, який засвідчує право особи на заняття підприємницькою діяльністю, а саме: самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Фізична-особа підприємець, зареєстрована в установленому порядку, яка має право здійснювати підприємницьку діяльність і перебуває на загальній або спрощеній системі оподаткування, вважається платником єдиного внеску і зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу (за умови, що така особа не є найманим працівником).

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі №480/4656/18; адміністративне провадження №К/9901/25355/19, від11 листопада 2020 року у справі №120/1409/20-а; адміністративне провадження №К/9901/23016/20.

Таким чином на позивача у спірних правовідносинах законодавчо покладено обов`язок самостійного визначення бази для нарахування ЄСВ, але її розмір може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.

Також у Законі №2464 міститься визначення, зокрема, недоїмки та зазначено, що це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом ( пункт 6 частини першої статті 1). На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка недоплати за кожний день прострочення платежу (частина 10статті 25 Закону № 2464-VI).

Порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування регламентується Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування /в редакції на момент виникнення спірних правовідносин/ (далі по тексту - Інструкція), затвердженою наказом Мінфіну України за № 449 від 20 квітня 2015 року(далі -Інструкція № 449в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якою передбачено, зокрема,

- органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо, зокрема, платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається): платникам, зазначеним у підпунктах 1, 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 10 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій). Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень. Вимога про сплату боргу (недоїмки), крім загальних реквізитів, має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк. Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом. Сума боргу у вимозі проставляється в гривнях з двома десятковими знаками після коми. (абз. 3 п. 3 розділу VI «Порядок стягнення заборгованості з платників» Інструкції № 449)

- вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи). Орган доходів і зборів веде реєстр виданих вимог про сплату боргу (недоїмки) за формою згідно з додатком 8 до цієї Інструкції. При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: перша частина - літера "Ю" (вимога до юридичної особи) або "Ф" (вимога до фізичної особи), друга частина - порядковий номер, третя частина - літера "У" (узгоджена вимога). В третій частині літера "У" (інформація щодо узгодження вимоги) проставляється у разі надсилання: платнику узгодженої вимоги внаслідок процедури оскарження; вимоги до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства відповідно до цієї Інструкції. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу. Після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику. При надсиланні вимоги платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення корінець вимоги залишається в органі доходів і зборів. При врученні вимоги платнику під підпис така вимога залишається у платника, а корінець вимоги, на якому платник проставляє свій підпис,- в органі доходів і зборів. Вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається належним чином надісланою (врученою), якщо вона надіслана на адресу (місцезнаходження юридичної особи або його відокремленого підрозділу, місце проживання або останнього відомого місця перебування фізичної особи) платника єдиного внеску рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику єдиного внеску або його законному чи уповноваженому представникові. ( пункт 4 розділу VI «Порядок стягнення заборгованості з платників» Інструкції).

Судом встановлено, що 13.07.2021 року до Єдиного державного реєстру внесено запис щодо рішення фізичної особи підприємця про припинення підприємницької діяльності, а отже у період з 20.06.2006 року по 13.07.2021 року позивач перебував на обліку у відповідача, як діюча фізична особа підприємець на загальній системі оподаткування.

Отже, позивач як фізична особа підприємець, повинен був сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, оскільки зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань як фізична особа підприємець.

Відповідно до інтегрованої карти платника ОСОБА_1 за кодом платежу 71040000 (єдиний внесок для фізичних осіб підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування) в автоматичному режимі проведено щоквартальні нарахування єдиного внеску за 2018-2020 рр.

У зв`язку з наявністю заборгованості по єдиному внеску у ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до даних автоматизованої системи обліку та керуючись вимогами ч. 4 ст. 25 Закону №2464, ГУ ДПС у Київській області сформовано та направлено вимоги про сплату боргу (недоїмки), а саме: від 04.02.2019 № Ф-149071-52 на суму 9828,72 грн; від 15.05.2019 № Ф-149071-52 на суму 12582,90 грн; від 09.08.2019 № Ф-149071-52 на суму 15337,08 грн; від 08.11.2019 № Ф-149071-52 на суму 18091,26 грн; від 07.02.2020 № Ф-149071-52 на суму 20845,44 грн; від 06.11.2020 № Ф-149071-52 на суму 27140,74 грн

Вказану вимогу відповідачем направлено ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який повернуто «за закінченням терміну зберігання».

Згідно п.4 p.VI Інструкції №449, вимога про сплату (недоїмки) вважається належним чином надісланою (врученою), якщо платник на день надсилання йому податковим органом вимоги про сплату боргу (недоїмки) не повідомив в установленому порядку про зміну місцезнаходження (місця проживання), вимога вважається належним чином надісланою (врученою) навіть у разі її повернення як такої, що не знайшла адресата.

Відповідно до п.5, розд. VI Інструкції №449, протягом 10 календарних днів із дня одержання вимоги про сплату боргу (недоїмки) платник зобов`язаний сплатити зазначені у пункті 1 вимоги суми недоїмки, штрафів та пені.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів з дня надходження (отримання) вимоги про сплату боргу (недоїмки) не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів з нарахованою пенею не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгодженої в результаті оскарження суми боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення органу доходів і зборів або суду), після спливу останнього дня відповідного строку така вимога вважається узгодженою (набирає чинності).

Судом встановлено, що позивачем сплата сум визначених у вказаних вимогах не здійснювалась, вимога про сплату боргу (недоїмки) позивачем в судовому порядку оскаржена не була.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 13.07.2021 року звернулася до ГУ ДПС у Київській області з заявою щодо списання існуючої заборгованості сплати єдиного внеску відповідно до Закону України від 13 травня 2020 року № 592-ІХ «Про внесення змін до Закону України від 08 липня 2010 року № 2464 - VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо усунення дискримінації за колом платників» (далі - Закон № 592). Листом від 29.07.2021 року № 2870676/10-36-13-06 відповідачем повідомлено позивача про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 , оскільки вона подана 13.07.2021 року, а саме після закінчення терміну подання заяви встановленого Законом №592.

Законом № 592 внесено зміни до пункту 9.15 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464, які набувають чинності з 03.06.2020 року, зокрема щодо списання за заявою платника та у порядку, визначеному цим Законом, несплачені станом день набрання чинності з урахуванням особливостей, суми недоїмки, нараховані платникам - єдиного внеску, зазначеним у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, за період з 1 січня 2017 року до дня набрання чинності Закону № 592, а також штрафи та пеня, нараховані на ці суми недоїмки, у разі якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та за умови подання протягом 90 календарних днів з дня набрання чинності Законом № 592 (до 31.08.2020 року включно):

- платниками, зазначеними у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) державному реєстратору за місцем знаходження реєстраційної справи фізичної особи - підприємця заяви про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності та до податкового органу - звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 1 січня 20 року до дня набрання чинності Законом № 592. Зазначена звітність подається платником виключно у випадку, якщо вона не була подана раніше.

Отже, законодавством України визначено вичерпний перелік умов за яких можлива процедура списання заборгованості зі сплати єдиного внеску.

З матеріалів справи вбачається та позивачем не спростовується, що звітність з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2017 - 2021 роки, відповідно до вимог частини друг статті 6 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску загальнообов`язкове державне соціальне страхування» ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Київській області не надавалась.

Враховуючи викладене, відповідачем правомірно відмовлено ОСОБА_1 у списанні заборгованості, оскільки відповідна заява подана 13.07.2021 року, а саме після закінчення терміну подання заяви встановленого Законом № 592-ІХ.

Щодо зобов`язання відповідача списати з ОСОБА_1 борг (недоїмку) по ЄСВ, суд зазначає наступне.

Згідно з пп. 19.1.10 п. 19.1 ст. 19 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, забезпечують ведення обліку податків, зборів, платежів.

Питання щодо організації діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування врегульовано Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року № 422 (далі - Порядок № 422).

У пункті 2 розділу І вказаного Порядку № 422 визначено, що інтегрована картка платника (далі - ІКП) - це форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Відповідно до пункту 1 розділу Ш Порядку № 422 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Пунктом 5 розділу І Порядку № 422 передбачено, що контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.

Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень.

У підпунктах 1, 2 пункту 4, підпунктами 1, 2 пункту 5 розділу V Порядку № 422 закріплено, що працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження органу ДФС, до компетенції яких належать розгляд скарг при проведенні процедури адміністративного оскарження або супроводження справ І у судах при проведенні процедури судового оскарження прийнятих податкового повідомлення-рішення/рішення/вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних інформаційних систем забезпечують внесення даних до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зав`язків записів зазначених інформаційних систем із записами підсистеми, що відображає результати КПР.

Відображенню в інформаційній системі органів ДФС підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, ще забезпечує відображення результатів контрольно- перевірочної роботи в ході виконання її функцій.

На підставі інформації з інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, про початок/продовження процедури судового оскарження (ухвала суду про відкриття провадження) донарахована/зменшена сума вважається неузгодженою (статус податкового повідомлення-рішення/рішення/вимоги та рішення щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на оскаржується в судовому порядку).

У разі внесення вказаної інформації: до настання граничного строку сплати/зменшення - відповідні облікова показники (операції) в ІКП блокуються, а донараховані/зменшені суми не відображаються та не беруть участі у розрахунках; після настання граничного строку сплати/зменшення - в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо виключення з обліку донарахованих/зменшених сум у зв`язку із запізненням надходження ухвали суду про порушення провадження у справі.

Інформація з інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, про продовження процедури судового оскарження в касаційній інстанції відображається в ІКП лише у випадку відкриття провадження та прийняття судом рішення про забезпечення адміністративного позову.

У підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та рішень щодо єдиного внеску змінюється залежно від наслідків розгляду скарги (заяви) відповідно до інформації з інформації» системи, яка забезпечує відображення результатів адміністративного оскарження, на статуси Скасовується в адміністративному порядку, або Вручено, адміністративний розгляд, або Анульовано при частковому скасуванні.

У разі якщо за результатами адміністративного оскарження донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі скасовується (статус документа в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на Скасовується в адміністративному порядку ), в ІК відображення облікових показників не проводиться.

З метою контролю за відповідністю показників, відображених в ІКП, даним підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, кожний робочий день формуються електронні реєстри розбіжностей сум узгоджених/неузгоджених грошових зобов`язань/фінансових санкцій (недоїмки, штрафних санкцій та пені з єдиного внеску) та/або зменшення суми бюджетного відшкодування, та/або зменшення від`ємного значення суми ПДВ, вказаних у податкових повідомленнях-рішеннях/рішеннях/вимогах та/або рішеннях щодо єдиного внеску та наявних в ІКП (дат; реєстр розбіжностей КПР ІКП).

До реєстру розбіжностей КПР ІКП включається інформація щодо податкових повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску, помилково відсутніх/наявних в ІКП або які мають невідповідність сум в ІКП даним підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи.

Реєстр розбіжностей КПР ІКП опрацьовується ДФС та її органами.

Терміни опрацювання реєстру розбіжностей КПР ІКП : на рівні органу ДФС, що склав податкове повідомлення-рішення/рішення/вимогу та/або рішення щодо єдиного внеску - кожний робочий день; на територіальному рівні (Автономна Республіка Крим, області, міста Київ та Севастополь) - щодекади, протягом трьох робочих днів з дня, наступного за останнім днем декади; на всіх рівнях ДФС - щомісяця, протягом 3-ох робочих днів з дня, наступного за останнім днем звітного місяця.

Опрацювання реєстру розбіжностей КПР ІКП забезпечують підрозділи, які здійснюють контрольно-перевірочні заходи, разом з підрозділами, до компетенції яких належить ведення обліку платежів та супроводження і збереження баз даних.

У процесі опрацювання реєстру розбіжностей КПР ІКП виконуються роботи щодо з`ясування причин відсутності/помилкової наявності окремих показників податкових повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску в ІКП, шляхів виправлення можливих помилок вводу та/або роботи інформаційної системи органів ДФС виправлення (усунення) помилок і їх недопущення надалі.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що ІКП платника податків формується відповідним контролюючим органом, який зобов`язаний забезпечити достовірність та об`єктивність даних що в ній містяться.

При цьому, скасування податкової вимоги судовим рішенням, яке набрало законної сили, та яким встановлено відсутність у платника відповідного боргу, зумовлює необхідність коригування відповідних показників його ІКП.

Враховуючи викладене, оскільки протиправність несплачених станом на 01 грудня 2020 року сум недоїмки не встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили, суд дійшов висновку, що вимога стосовно зобов`язання ГУ ДПС у Київській області списати ОСОБА_1 , в порядку, визначеному Законом №2464-VI, несплачених станом на 01 грудня 2020 року сум недоїмки, нараховані фізичним особам - підприємцям (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), за період з 01 січня 2017 року до 01 грудня 2020 року, а також штрафів та пені, нараховані на ці суми недоїмки, є передчасною.

Згідно з частиною 1статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, отже позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 257, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лиска І.Г.