Справа № 620/14772/24
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Ганечко О.М.,

Кузьменка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області, в якому просила:

1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо встановлення (нарахування) їй з 31.01.2023 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» в мінімальному розмірі 2093,00 грн.

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату їй пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», починаючи з 31.01.2023, з урахуванням довідок Північного офісу Держаудитслужби від 26.01.2023 №26-17- 27/18 та №26-17-27/19 (з урахуванням раніше виплачених сум).

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що відповідачем протиправно відмовлено у перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 січня 2025 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо встановлення (нарахування) ОСОБА_1 з 31.01.2023 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» в мінімальному розмірі 2093,00 грн.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», починаючи з 31.01.2023, з урахуванням довідок Північного офісу Держаудитслужби від 26.01.2023 №26-17-27/18 та №26-17-27/19 (з урахуванням раніше виплачених сум).

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги - залишити без розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскільки при переведенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» розміру пенсії позивача зменшується, про що було повідомлено листами від 20.06.2024 №2500-0304-8/44170 та №2500-0202-8/57730 від 22.08.2024 .

На думку скаржника, оскільки лист від 20.06.2024 №2500-0304-8/44170 та №2500-0202-8/57730 від 22.08.2024 не є рішенням суб`єкта владних повноважень та не породжує права та обов`язки, що свідчить про безпідставність позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено про те, що не врахування наданих до пенсійного фонду довідок призвело до призначення позивачеві з 31.01.2023 пенсії у значно заниженому - мінімальному розмірі, що є протиправним і необґрунтованим, грубо порушує конституційне право позивача на належні соціальні виплати.

Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

З 15.10.2010 позивач отримувала пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

З 08.12.2010 у зв`язку зі звільненням з державної служби за заявою позивача її було переведено на пенсію по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993.

З 01.03.2021 відповідачем проведено автоматичне, без звернення позивача переведення її на пенсію на умовах, передбачених Законом №1058- IV.

У зв`язку з досягненням пенсійного віку, за заявою позивача з 18.06.2022 її переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-1V, яку вона отримувала до переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

До вказаної якої було додано довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 26.01.2023 №26-17-27/18 та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 26.01.2023 №26-17-27/19, видані Північним офісом Держаудитслужби.

Однак, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області за принципом екстериторіальності прийняло рішення від 02.02.2023 № 81 про відмову в переведенні позивача на пенсію державного службовця.

У зв`язку з викладеним позивач звернулася до суду за захистом порушених прав з відповідним позовом, в якому просила суд: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області № 81 від 02.02.2023 про відмову у призначенні їй пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській власті призначити їй пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889 від 10.12.2015 та ст. 37 Закону України «Про державну службу`оо№ 3723-ХІІ від 16.12.1993 з моменту звернення 31.01.2023 у розмірі 60% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі - заступника начальника Контрольно - ревізійного управління в Чернігівській області, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року . - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, на підставі довідок: № 26-17- 27/18 від 26.01.2023 та № 26-17-27/19 від 26.01.2023, виданих Північним офісом Держаудитслужби.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.07.2023, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2024 у справі №620/3601/23, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 81 від 02.02.0223 про відмову в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області перевести ОСОБА_1 з 31.01.2023 на пенсію державного службовця відповідно до етапі 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу».

У подальшому, у зв`язку з набранням законної сили рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 у справі №620/3601/23, відповідач листом від 20.06.2024 №2500-0304-8/44170 повідомив позивача про те, що розмір її пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» складатиме 2093,00 грн, тому виконання рішення суду є недоцільним, оскільки після перерахунку розмір пенсії зменшується.

23 липня 2024 року позивач, вважаючи дії відповідача протиправними, звернулася до нього із заявою, в якій просила виконати рішення суду від 31.07.2023 з урахуванням висновків судів першої та апеляційної інстанцій, які частково задовольняючи позов та не вбачали підстав вважати, що відповідний пенсійний орган обере інший розмір та спосіб розрахунку пенсії, ніж той, який передбачений діючим законодавством.

Листом №2500-0202-8/57730 від 22.08.2024 пенсійний фонд позивачу знову запропонував звернутися до пенсійного органу із новою заявою.

У зв`язку з не виконанням відповідачем судового рішення у справі №620/3601/23, позивач звернулася до суду із відповідною заявою та 11.09.2024 отримала виконавчий лист.

01 жовтня 2024 року відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівський області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №620/3601/23 від 11.09.2024 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області перевести ОСОБА_1 з 31.01.2023 на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу».

Як наслідок, позивача з 31.01.2023 було переведено на пенсію державного службовця та встановлено мінімальний розмір пенсії 2093 грн.

Не погоджуючись із такими діями пенсійного фонду, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки всі відображені в довідках види оплати праці є складовими частинами заробітної плати позивача, з якої сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому наявні підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», починаючи з 31.01.2023, з урахуванням довідок Північного офісу Держаудитслужби від 26.01.2023 №26-17- 27/18 та №26-17-27/19 (з урахуванням раніше виплачених сум).

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із положеннями статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Положеннями статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону № 1788-XII визначені види пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Аналогічні приписи закріплено і у статях 9, 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно з частиною першою статті 10 Закону № 1058-IV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду (частина третя статті 45 Закону № 1058-IV).

З матеріалів справи вбачається, що з 15.10.2010 позивач отримувала пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

З 08.12.2010 у зв`язку зі звільненням з державної служби за заявою позивача її було переведено на пенсію по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993.

З 01.03.2021 відповідачем проведено автоматичне, без звернення позивача переведення її на пенсію на умовах, передбачених Законом №1058- IV.

У зв`язку з досягненням пенсійного віку, за заявою позивача з 18.06.2022 її переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-1V, яку вона отримувала до переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

До вказаної заяви було додано довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 26.01.2023 №26-17-27/18 та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 26.01.2023 №26-17-27/19, видані Північним офісом Держаудитслужби.

Однак, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області за принципом екстериторіальності прийняло рішення від 02.02.2023 № 81 про відмову в переведенні позивача на пенсію державного службовця.

У зв`язку з викладеним позивач звернулася до суду за захистом порушених прав з відповідним позовом, в якому просила суд: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області № 81 від 02.02.2023 про відмову у призначенні їй пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській власті призначити їй пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889 від 10.12.2015 та ст. 37 Закону України «Про державну службу`оо№ 3723-ХІІ від 16.12.1993 з моменту звернення 31.01.2023 у розмірі 60% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі - заступника начальника Контрольно - ревізійного управління в Чернігівській області, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року . - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, на підставі довідок: № 26-17- 27/18 від 26.01.2023 та № 26-17-27/19 від 26.01.2023, виданих Північним офісом Держаудитслужби.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.07.2023, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2024 у справі №620/3601/23, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 81 від 02.02.0223 про відмову в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області перевести ОСОБА_1 з 31.01.2023 на пенсію державного службовця відповідно до етапі 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу».

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У свою чергу, колегія суддів зазначає, що до 01 травня 2016 року діяло законодавство у сфері державної служби, яке передбачало право державного службовця на призначення пенсії на умовах, визначених статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 19.12.1993 №3723-VIII.

У силу вимог статті 37 Закону №3723-VIII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Однак, з 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» №889-VІІІ від 10.12.2015 (надалі - Закон №889-VІІІ).

У зв`язку з набранням чинності Закону №889-VІІІ, з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон №3723-VIII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону №889-VIII.

За правилами пункту 10 і 12 розділу XI Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону № 3723-ХІІ від 19.12.1993 передбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

У відповідності до пункту 2 Порядку призначення такої пенсії затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (надалі - Порядок №622) згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII «Про державну службу»:

- мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;

- займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Як свідчать матеріали справи, позивач станом на 31 січня 2023 року (на момент звернення із заявою про призначення пенсії державного службовця), досягла 60-річного віку, мала загальний трудовий стаж більше 37 років та станом на 07.12.2010 (дату звільнення з державної служби) - 30 років 04 місяці стажу державної служби.

У свою чергу, право позивача на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» з 31.01.2023 (дати звернення із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії) визначене рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 у справі №620/3601/23, яке набрало законної сили 28.05.2024.

Згідно з пункту 4 Порядку №622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями. - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включщоться всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби; розмір виплат ( крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року.

Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у гравці 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 року на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць; матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики (пункт 5 Порядку №622).

На момент звернення позивача 31.01.2023 із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням довідок Північного офісу Держаудитслужби від 26.01.2023 №26-17-27/18 та №26-17-27/19, вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, були встановлені постановою правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08 лютого 2017 року за № 180/30048.

З матеріалів справи вбачається, що довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 26.01.2023 №26-17-27/18 Північним офісом Держаудитслужби видано за останньою посадою позивача станом на січень 2023 року.

Вказана довідка складена за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», та містить відображення складових заробітної плати: посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Дана довідка видана на підставі особових рахунків, платіжних відомостей або інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату за січень місяць 2023 року.

Ця довідка підписана уповноваженими посадовими особами та скріплена гербовою печаткою.

Крім того, довідка Північного офісу Держаудитслужби про складові заробітної плати для призначення пенсії особи, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців і яка на момент виходу на пенсію не займає посади держаної служби, від 26.01.2023 №26-17-27/19 відповідає формі довідки, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», та містить дані про розмір надбавки за інтенсивність праці, місячної премії та інші виплати (матеріальна допомога, премії, нараховані за період, що перевищує календарний місяць) в частині що відповідає календарному місяцю, які визначені в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії.

На всі види оплати праці, включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Довідка видана на підставі особових рахунків, платіжних відомостей або інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату за грудень 2022 року. Ця довідка підписана уповноваженими посадовими особами та скріплена гербовою печаткою.

Таким чином, вказані обставини свідчать про те, що всі відображені в довідках види оплати праці, - є складовими частинами заробітної плати позивача, з якої сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому вони мають братися до уваги при розрахунку розміру пенсії позивача.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», починаючи з 31.01.2023, з урахуванням довідок Північного офісу Держаудитслужби від 26.01.2023 №26-17- 27/18 та №26-17-27/19 (з урахуванням раніше виплачених сум).

Посилання скаржника на те, що після проведеного перерахунку розмір пенсії позивача зменшиться, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки на підставі положень пункту 4 Прикінцевих Положень Закону № 1058-IV у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 січня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 частини п`ятої ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді О.М. Ганечко

В.В. Кузьменко