Справа № 557/178/25
Суддя: Пацко Д. В.
Дата ухвалення: 2025-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/557/6/2025
Справа 557/178/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Пацка Д.В.

секретар судового засідання Довгалець Н.М.

справа №557/178/25

позивач: ОСОБА_1

представник позивача адвокат Рудик В.Р.

відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Гоща в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом представника позивача - адвоката Рудика В.Р., який діє в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції сторони позивача.

Адвокат Рудик В.Р., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із адміністративним позовом про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 16 січня 2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 відносно позивача ОСОБА_1 , було винесено постанову №10 про застосування адміністративного стягнення у розмірі 17000,00 грн. по справі про адміністративне правопорушення за порушення ч. 3 ст. 210 КУпАП.

В постанові вказано, що позивач порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме: будучи належним чином оповіщеним про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 26.11.2024 р., що підтверджено повісткою №1174343, яка була надіслана 13.11.2024 рекомендованим листом АТ «Укрпошта», не прибув за викликом для уточнення військово-облікових даних до ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважних причин, що є порушенням п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних (додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку, затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487), ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Позивач не згоден з вищевказаною постановою по справі про адміністративне правопорушення і вважає її незаконною та такою, яка підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

В постанові №10 від 16.01.2025 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відповідачем не вказано обґрунтованих доказів вчинення адміністративного правопорушення, зокрема як на доказ вчинення ним адміністративного правопорушення відповідач посилається лише на протокол, який сам по собі не є безумовним доказом доведення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності була розглянута за відсутності позивача, а відповідач не надав доказів про своєчасне повідомлення позивача про місце і час розгляду адміністративної справи. Таким чином, позивач був позбавлений можливості приймати участь у розгляді справи, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права.

На підтвердження викладених обставин подав копію витягу з «Резерв+» від 12.07.2024, відповідно до якого позивач уточнив свої облікові дані 12.07.2024. Дані дійсні до 12.07.2025, на виконання вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-IX від 11.04.2024 (набув чинності з 18.05.2024), тобто з 18.05.2024 у встановлений 60-денний строк для уточнення громадянами України своїх даних щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку.

За вказаних обставин, позивач просить суд, постанову №10 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 16.01.2025 скасувати, а провадження закрити, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Просить суд, вирішити питання про розподіл судових витрат.

Відзив на позовну заяву із зазначеннями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову відповідачем до суду не подано.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 24 лютого 2025 дана позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку ст. 286 КАС України.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися.

Представник позивача - адвокат Рудик В.Р. , який діє в інтересах ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, подано клопотання, у якому просить розгляд справи проводити без участі позивача та його представника, вказує, що позовні вимоги підтримують повністю.

Представник відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засіданні не з`явився.

Інших заяв чи клопотань від сторін не надходило.

Оскільки, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до оскаржуваного рішення, винесеного 16 січня 2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 було винесено постанову №10 відносно позивача ОСОБА_1 , відповідно до якої вказано, що громадянин порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме: будучи належним чином оповіщеним про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 26.11.2024 р., що підтверджено повісткою №1174343 яка була надіслана 13.11.2024 рекомендованим листом АТ «Укрпошта», не прибув за викликом для уточнення військово-облікових даних до ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважних причин, що є порушенням п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних (додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку, затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487), ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до постанови №10 від 16.01.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, з застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 17 000 грн. 00 коп.

Постанову №10 від 16.01.2025 винесено на підставі протоколу про адміністративне правопорушення №10 від 15.01.2025.

Відповідно до вказаного протоколу, складеного офіцером ІНФОРМАЦІЯ_3 лейтенантом ОСОБА_3 було виявлено, що ОСОБА_1 15.01.2025 о 11 год. 00 хв., будучи належним чином оповіщеним про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 26.11.2024 р., що підтверджено повісткою №1174343 на 14:00 год., яка була надіслана рекомендованим листом АТ «Укрпошта», не прибув за викликом для уточнення військово-облікових даних до ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважних причин, що є порушенням п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних (додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку, затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487), ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до копії витягу з «Резерв+» від 12.07.2024 ОСОБА_1 уточнив свої облікові дані 12.07.2024, категорія обліку військовозобов`язаний, відстрочка відсутня, бронювання відсутнє, підстави зняття / виключення відсутні, номер в реєстрі оберіг №1. Дані дійсні до 12.07.2025, на виконання вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-IX від 11.04.2024 (набув чинності з 18.05.2024), тобто з 18.05.2024 у встановлений 60-денний строк для уточнення громадянами України своїх даних щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку.

Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін

Дослідивши всі докази по справі і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частина 1 ст. 210 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Частина 3 ст. 210 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Згідно примітки положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Стаття 210 КУпАП викладено в новій редакції Законом України від 09.05.2024 року №3696-IX, який набрав законної сили 19.05.2024 року.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері виконання військового обов`язку і несення військової служби.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні законодавства України про військовий обов`язок і військову службу, а саме, у порушенні правил військового обліку, неявці на виклик до військового комісаріату без поважних причин або несвоєчасному поданні в обліковий орган відомостей про зміну свого місця проживання, освіти, місця роботи, посади.

Суб`єкт адміністративного проступку - особливий (військовозобов`язані, призовники).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Вказана норма є бланкетною та відсилає до відповідного нормативного акту, який регулює процедуру мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Судом встановлено, позивач ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, бронь відсутня, відстрочка відсутня, підстави зняття/виключення відсутні. До 29.07.2025 року уточнив дані адреси проживання, а саме 12.07.2024, номер в реєстрі оберіг №1.

Дані дійсні до 12.07.2025. На виконання вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-IX від 11.04.2024 (набув чинності з 18.05.2024).

Тобто з 18.05.2024 у встановлений 60-денний строк для уточнення громадянами України своїх даних щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, окрім того, перебуває на військовому обліку, вніс відомості про себе в Єдиний реєстр у встановлений законом строк з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Крім того, суд звертає увагу, позивачем не доведено аргумент про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувався за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так як таке твердження спростовується матеріалами справи, зокрема копією протоколу про адміністративне правопорушення №10 від 15.01.2025 у якому наявний підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності та наявне пояснення ОСОБА_1 , у яких останній вказує, що «повістки чи повідомлення на руки не отримував та за неї не розписувався».

Суд вважає постанову по справі про адміністративне правопорушення необґрунтованою, в зв`язку з чим постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Розподіл судових витрат

Частиною 1 статті 132 КАС України врегульовано, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що згідно із ч.1ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В силу вимог частини першої статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з пунктом 1 та пунктом 4 частини 3 статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема: витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина 2 статті 134 КАС України).

За змістом частини 3 статті 134 КАС України для цілей судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 4 статті 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У пункті 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI закріплено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правничої допомоги.

Водночас, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчить про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Судом встановлено, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано до суду ордер серії №1151374 до договору про надання правничої допомоги №133/11-24 від 22.11.2024 та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №614 від 05.06.2008. Інших документів не подано, в тому числі платіжної інструкції, прибуткового касового ордеру.

Враховуючи те, що представником позивача не надано до суду докази документального підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивача про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Керуючись ст.ст. 244 - 246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача - адвоката Рудика В.Р., який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати рішення начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_4 - постанову №10 від 16.01.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення у розмірі 17000,00 грн., а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

В частині стягнення витрат на професійну правову допомогу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 . РНКОПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце знаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя Д.В. Пацко