Справа № 440/3085/24
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2025-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 р. Справа № 440/3085/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.07.2024, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039 по справі №440/3085/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій просив:

- визнати наявність права у ОСОБА_1 на отримання пенсії без обмеження максимальним розміром;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області по наданню ОСОБА_1 відповіді на його звернення від 27 лютого 2024 року листом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області вих №1600-0308-8/16824 від 5 березня 2024 року не по суті звернення, без надання запитуваної інформації та за підписом не уповноваженої законом службової особи - першого заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надати ОСОБА_1 вичерпну відповідь на його звернення від 27 лютого 2024 року щодо наявності права у ОСОБА_1 на отримання пенсії без обмеження максимальним розміром, за підписом начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.07.2024 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з приводу неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 27 лютого 2024 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27 лютого 2024 року та надати повну та обґрунтовану відповідь відповідно до Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96-ВР.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.07.2024 в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити постанову, якою повністю задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що відповідь на подане ним звернення надано неповноважною особою, а сама відповідь неповна. Просить визнати за ним право на отримання пенсії без обмеження максимального розміру.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів вислухавши суддю доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що згідно копії посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 має статус особи з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни.

27 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з заявою, в якій просив «надати інформацію про те, яким саме Законом та яким максимальним розміром визначеним Законом обмежений розмір саме його пенсії для проведення її перерахунків». У зверненні від 27.02.2024 ОСОБА_1 зазначив, що є особою з інвалідністю внаслідок війни, а тому його звернення має розглядатися першочергово та виключно першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, організацій особисто.

Відповідь на вказане звернення була надана листом від 05.03.2024 №1600-0308-8/16824 за підписом першого заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області Володимира Носенка.

У зазначеному листі повідомлено, «що заява ОСОБА_1 на ВЕБ портал Пенсійного фонду України щодо правильності виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду по справі №440/14107/23 та обмеження виплати пенсії, розглянуто.

Частиною другою статті 14, статтею 225 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України.

Судові рішення, що набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України відповідно до покладених зобов`язань.

Постановою Другого апеляційного суду по справі №440/14107/23 від 23.02.2024, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 із урахуванням підвищення до пенсії як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, відповідно до положень п.1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» від 28.12.2011 №1381 у розмірі 25% від основного розміру пенсії з урахуванням сум підвищення (індексації) пенсії за 2022 рік та 2023 рік, а саме з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16.02.2022 №118 та Постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.03.2023 №168, без обмеження виплати пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше визначених сум.

На виконання вищезазначеної постанови суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області проведено перерахунок пенсії з 01.03.2023 як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, відповідно до положень п.1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» від 28.12.2011 №1381 у розмірі 25% від основного розміру пенсії з урахуванням сум підвищення (індексації) пенсії за 2022 рік та 2023 рік, а саме з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16.02.2022 №118 та Постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.03.2023 №168, без обмеження виплати пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше визначених сум.

Розмір пенсії після перерахунку з 01.03.2023 склав 24761,84 грн.

Інших зобов`язань в т.ч. перерахунку пенсії без її обмеження в подальшому, вищезазначеною постановою суду на органи Пенсійного фонду України не покладено.

В зв`язку з вищевикладеним після проведення індексації пенсії з 01.03.2024 розмір виплаченої пенсії не змінився.

Рішення суду виконано в межах покладених на Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зобов`язань та з урахуванням норм чинного законодавства.»

Позивач вважаючи прошеними свої права на отримання повної відповіді на свої звернення, наданої повноважною особою, звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не в повному обсязі надано відповідь на звернення позивача від 27.02.2024, що свідчить про неналежний розгляд звернення позивача.

Відмовляючи в частині позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що визнання судом права позивача на отримання пенсії без обмеження максимальним розміром для перерахунку пенсії в майбутньому є фактично спробою вирішення спору, який ще на даний час відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам, а отже, зазначені позовні вимоги є передчасними.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96.

Так, згідно зі ст. 3 Закону України "Про звернення громадян", під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Зокрема, скаргою є звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до положень ст. 5 Закону України "Про звернення громадян", звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення може бути усним чи письмовим.

Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні "гарячі лінії" та записується (реєструється) посадовою особою.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Статтею 15 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку надається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Статтею 18 Закону України "Про звернення громадян" визначено права громадянина при розгляді заяви чи скарги. Так, громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Статтею 19 Закону України "Про звернення громадян", передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: - об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; - у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; - на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; - скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; - забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; - письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; - вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; - у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; - не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; - особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

Згідно з ст. 20 Закону України від 02.10.1996р. №393/96-ВР "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

У свою чергу, відповідно до положень ч. 2 ст. 14 Закону України "Про звернення громадян", пропозиції (зауваження) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій особисто.

Судовим розглядом встановлено, що предметом спору у цій справі є питання обґрунтованості звинувачень позивача у бездіяльності відповідача в частині неналежного розгляду заяви від 27.02.2024.

Матеріали справи містять докази наявності у ініціатора звернення саме означеного правового статусу - особи з інвалідністю внаслідок війни.

Водночас із цим, як вірно встановлено судом першої інстанції, доказів того, що на момент надання відповіді від 05.03.2024 №1600-0308-8/16824 на звернення перший заступник начальника Головного управління Володимир Носенко був уповноважений розглядати звернення громадян відповідно до приписів ч. 2 ст. 14 Закону України "Про звернення громадян" матеріали справ не містять.

Натомість, відповідачем до відзиву надано лист-відповідь від 26.04.2024 №1600-0308-8/31372 за підписом начальника Головного управління Володимира Тараторіна, в якому зазначено: «На заміну листа Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №1600-0308-8/16824 від 05.03.2024, Ваша заява на ВЕБ портал Пенсійного фонду України щодо правильності виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду по справі №440/14107/23 та обмеження виплати пенсії, розглянуто.

Частиною другою статті 14, статтею 225 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України.

Судові рішення, що набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України відповідно до покладених зобов`язань.

Постановою Другого апеляційного суду по справі №440/14107/23 від 23.02.2024, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 із урахуванням підвищення до пенсії як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, відповідно до положень п.1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» від 28.12.2011 №1381 у розмірі 25% від основного розміру пенсії з урахуванням сум підвищення (індексації) пенсії за 2022 рік та 2023 рік, а саме з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16.02.2022 №118 та Постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.03.2023 №168, без обмеження виплати пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше визначених сум.

На виконання вищезазначеної постанови суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області проведено перерахунок пенсії з 01.03.2023 як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, відповідно до положень п.1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» від 28.12.2011 №1381 у розмірі 25% від основного розміру пенсії з урахуванням сум підвищення (індексації) пенсії за 2022 рік та 2023 рік, а саме з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16.02.2022 №118 та Постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.03.2023 №168, без обмеження виплати пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше визначених сум.

Розмір пенсії після перерахунку з 01.03.2023 склав 24761,84 грн.

Інших зобов`язань в т.ч. перерахунку пенсії без її обмеження в подальшому, вищезазначеною постановою суду на органи Пенсійного фонду України не покладено.

В зв`язку з вищевикладеним після проведення індексації пенсії з 01.03.2024 розмір виплаченої пенсії не змінився.

Рішення суду виконано в межах покладених на Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зобов`язань та з урахуванням норм чинного законодавства.»

Як встановлено судовим розглядом, відповідь відповідача №1600-0308-8/16824 від 05.03.2024 на звернення ОСОБА_1 від 27.02.2024 надана неуповноваженою особою. Разом з цим, на відновлення порушеного права позивача, відповідач надав на заміну відповіді №1600-0308-8/16824 від 05.03.2024, відповідь №1600-0308-8/31372 від 6.04.2024 за підписом начальника Головного управління Володимира Тараторіна, з аналогічним змістом відповіді №1600-0308-8/16824 від 05.03.2024.

Водночас, дослідивши зміст відповіді відповідача на звернення ОСОБА_1 від 27.02.2024, вбачається, що заявник просив надати інформацію про те, яким саме Законом та яким максимальним розміром визначеним Законом обмежений ромір саме його пенсії для проведення її перерахунків.

Колегія суддів зазначає, що у відповідь на звернення ОСОБА_1 відповідач надав інформацію щодо виконання Постанови Другого апеляційного адміністративного суду по справі №440/14107/23 від 23.02.2024.

Таким чином, відповідь на звернення позивача від 27.02.2024 надано не в повному обсязі, а саме: відповідачем не надано інформації, яким саме Законом керується відповідач при перерахунку пенсії позивача при цьому обмежуючи йому виплату пенсії максимальним розміром.

Отже, відповідачем не в повному обсязі надано відповідь на звернення позивача від 27.02.2024, що свідчить про неналежний розгляд звернення позивача.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, про наявність підстав для визнання протиправними дій відповідача в частині порушення законодавства про звернення громадян, оскільки відповіді на звернення позивача не відповідають критеріям повноти та об`єктивності.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Тобто, захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин у конкретному випадку. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині, що визнання судом права позивача на отримання пенсії без обмеження максимальним розміром для перерахунку пенсії в майбутньому є фактично спробою вирішення спору, який ще на даний час відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам, а отже, зазначені позовні вимоги є передчасними.

Доводи апелянта з посиланням на те, що судом першої інстанції не взято до уваги вимоги норм міжнародного права, практику Європейського суду з прав людини щодо ефективного засобу захисту, колегія суддів відхиляє, оскільки ним не наведено жодних фактичних обставин справи на підтвердження вказаного факту. Крім того, положення вказаних статей ґарантують кожному право подати до суду будь-який позов щодо його прав і обов`язків та на їх ефективний захист, якими апелянт скористався.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків рішення суду першої інстанції не спростовують.

За правилами частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та свідчать про незгоду із правовою оцінкою суду першої інстанції обставин справи, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Таким чином, колегія суддів, згідно ст. 316 КАС України вирішила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.07.2024 по справі №440/3085/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Л.В. Любчич