Справа № 120/6837/23
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

29 квітня 2025 р. Справа № 120/6837/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Свентуха Віталія Михайловича,

за участю:

секретаря судового засідання: Коломієць М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, заяву представника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зміну способу та порядку виконання судового рішення по справі за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Корнійчука Сергія Анатолійовича до Територіального управління Служби судової охорони у Вінницькій області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Корнійчука Сергія Анатолійовича до Територіального управління Служби судової охорони у Вінницькій області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18.12.2023 року у справі №120/6837/23 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Вінницькій області щодо не нарахування і невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" з 02.08.2022 року по 19.01.2023 року. Зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у Вінницькій області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", в розмірі 30000 грн. на місяць, з 02.08.2022 року по 19.01.2023 року. Стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2100 (дві тисячі сто) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Служби судової охорони у Вінницькій області.

10.03.2025 року до суду надійшла заява представника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зміну способу та порядку виконання судового рішення, в якій заявник просить змінити спосіб і порядок виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду по справі №120/6837/23 від 18.12.2023, шляхом стягнення з Територіального управління Служби судової охорони у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 суми компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати в розмірі 160967,74 грн.

11.03.2025 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення у яких просили заяву державного виконавця про зміну способу та порядку виконання судового рішення №120/6837/23 задовольнити.

Листом від 13.03.2025 року №120/6837/23/2034/25 заявника повідомлено, що заява про зміну способу і порядку виконання рішення суду по справі №120/6837/23 від 18.12.2023 року буде розглянута після повернення справи з суду апеляційної інстанції.

Ухвалою суду від 08.04.2025 року заяву представника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зміну способу та порядку виконання судового рішення призначено до розгляду у судовому засіданні.

24.04.2025 року державним виконавцем подано уточнення до заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення в частині зазначення коду ЄДРПОУ Територіального управління Служби судової охорони у Вінницькій області. Зміст вимог заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення залишено без змін.

29.04.2025 року від представника Територіального управління Служби судової охорони у Вінницькій області надійшли додаткові пояснення у яких вказано на відсутність підстав для задоволення зави про зміну способу та порядку виконання судового рішення, оскільки наразі належного бюджетного фінансування в установленому порядку не проведено, а на бюджетних рахунках відсутні кошти для виконання рішення суду.

Заявник та боржник у судове засідання не з`явились, проте клопотали про розгляд заяви без їх участі.

Стягувач у судове засідання також не з`явився хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з частиною 2 статті 378 КАС України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Згідно із положеннями частина 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи у порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду без участі заявника та осіб, які беруть участь у справі, за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Дослідивши зміст заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення та додані до неї матеріали, судом встановлено наступне.

02.02.2024 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шевчук Оленою Олександрівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №74036039 з виконання виконавчого листа Вінницького окружного адміністративного суду №120/6837/23 від 25.01.2024 року.

21.02.2024 року Територіальним управлінням Служби судової охорони у Вінницькій області в адресу державного виконавця скеровано лист №33.06-202 у якому вказано, що ними проведено відповідний розрахунок додаткової винагороди ОСОБА_1 та в адресу Центрального органу управління Служби судової охорони направлено розрахунок потреби в додаткових кошторисних призначень для виконання даного рішення суду.

Зазначено, що ними у межах повноважень вжито всіх можливих заходів для забезпечення нарахування та виплати ОСОБА_1 , додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, однак виконання даного судового рішення потребує додаткового часу та виконання дій, які не залежать від Територіального управління, оскільки кошторисні призначення для виконання рішення суду у справі №120/6837/23 та виплаті ОСОБА_1 196987,09 грн., на даний час відсутні.

Враховуючи вищевикладене, Територіальне управління Служби судової охорони у Вінницькій області просило державного виконавця відстрочити виконання рішення за виконавчим провадженням №74036039 до врегулювання питання на відповідному рівні.

Разом з тим, 26.02.2024 року державним виконавцем сформовано вимогу, якою останній вимагав від боржника в строк до 08.03.2024 року надати до відділу примусового виконання рішень документальне підтвердження щодо повного та фактичного виконання рішення суду.

Листом від 22.04.2024 року №33.06-522 Територіальне управління Служби судової охорони у Вінницькій області повідомило державного виконавця, що ними вжито всіх можливих заходів забезпечення виконання судового рішення, однак його виконання потребує додаткового часу та виконання дії, які не залежать від Територіального управління.

27.02.2025 року державним виконавцем повторно сформовано вимогу, якою останній вимагав надати підтвердження щодо повного та фактичного виконання рішення суду, оскільки наразі у відділі примусового виконання рішень відсутнє документальне підтвердження щодо виконання рішення по справі №120/6837/23.

Територіальне управління Служби судової охорони у Вінницькій області листом від 27.02.2025 року повідомило державного виконавця, що Територіальне управління вживає всі можливі додаткові заходи для виконання рішення суду.

Оскільки наведені обставини ускладнюють виконання рішення суду, державний виконавець звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі №120/6837/23 шляхом стягнення з Територіального управління Служби судової охорони у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 суми компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати в розмірі 160967,74 грн.

Визначаючись щодо заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 378 КАС України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 378 КАС України).

Відтак, поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке стосується виконавчого провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту.

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

Тобто, зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду не змінюючи при цьому його змісту або ж відмовити у вирішенні даного питання.

При цьому, суд при розгляді питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення може змінити спосіб та порядок виконання рішення лише у виняткових випадках.

Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 року (далі - Закон №1404-VIII) за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Так, в обґрунтування поданої заяви державний виконавець вказує, що на даний час прийняте у даній справі рішення не виконане у повному обсязі, а тому наявні підстави для зміни способу і порядку виконання рішення суду.

Суд, проаналізувавши наявні матеріали справи, обґрунтування поданої заяви дійшов висновку, що в розумінні частини 3 статті 378 КАС України заявник не надав доказів неможливості виконання судового рішення, оскільки виплата буде здійснена після надходження відповідного фінансування з Державного бюджету України, в порядку черговості набрання рішенням законної сили.

З огляду на що, слід відмітити, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідно фінансування не може вважатися невиконанням рішення за відсутності поважних причин.

Таким чином з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що Територіальним управлінням Служби судової охорони у Вінницькій області в межах наданих повноважень вжито усіх можливих заходів для виконання даного рішення суду, зокрема нараховано заборгованість стягувачу.

Аналогічного висновку дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові №560/13508/22 від 10 лютого 2025 року.

При цьому, суд зауважує, що приписи статті 378 КАС України передбачають зміну чи встановлення порядку чи способу виконання рішення, яке було ухвалено судом у справі, а саме резолютивної частини рішення, яке містить висновки суду по суті позовних вимог, у зв`язку з чим, суд, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

Натомість, обставини викладені у заяві не обґрунтовують доцільність і необхідність зміни способу та порядку виконання рішення суду.

Як вже зазначалось, частина судового рішення по справі №120/6837/23 виконана, а інша буде виконана в порядку черговості в межах наявних бюджетних призначень відповідача.

Невиконання відповідачем судового зобов`язання в частині виплати коштів через відсутність у нього відповідних бюджетних призначень в розумінні частини 3 статті 378 КАС України не свідчить про неможливість виконання судового рішення та не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку його виконання, оскільки ця виплата буде виконана при надходженні коштів із Державного бюджету України.

Відповідно до статті 23 Бюджетного кодексу України від 08 липня 2010 року №2456-VI, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Крім того, при вирішенні даної заяви суд враховує правові висновки Верховного Суду у постанові від 24.07.2023 року у справі №420/6671/18 у якій суд касаційної інстанції вказав, що стягнення з суб`єкта владних повноважень коштів, які знаходяться на його рахунках але призначені для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування такого суб`єкта, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанесення шкоди необмеженій кількості осіб.

З огляду на викладене та враховуючи те, що фактично єдиною причиною, яка ускладнює виконання рішення суду, є неналежне фінансування державою витрат, суд вважає безпідставними аргументи державного виконавця, наведені в його заяві про наявність правових підстав для зміни способу та порядку виконання рішення суду у даній справі.

Також, слід звернути увагу, що зміну способу і порядку виконання судового рішення слід розуміти як застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення раніше визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Подібного підходу дотримується і Верховний Суд, зокрема, у постановах від 07 березня 2018 року у справі № 456/953/15-а, від 16 липня 2020 року у справі №130/2176/17, від 11 листопада 2020 року у справі №817/628/15 та від 17 лютого 2021 року у справі №295/16238/14-а.

Окрім того, Верховним Судом у постанові від 10 липня 2018 року у справі №490/9519/16-а сформульовано наступний правовий висновок: «Змінивши спосіб виконання такої постанови із зобов`язання виплатити зазначені соціальні виплати на стягнення суми цих виплат, буде змінено постанову по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті».

Зважаючи на те, що у даній справі встановлено спосіб відновлення порушеного права позивача - зобов`язання відповідача вчинити певні дії, а не стягнення конкретних сум, суд проходить до висновку про неможливість зміни способу та порядку виконання рішення суду у спосіб, який просить заявник, адже запропонований ним спосіб виконання судового рішення фактично змінює зміст резолютивної частини судового рішення суду у справі №120/6837/23.

Такий висновок узгоджується і з правовою позицією Верховного Суду в постанові від 24 липня 2023 року у справі №420/6671/18 та Сьомого апеляційного адміністративного суду в постанові від 20 січня 2025 року у справі № 240/18377/23.

Крім того, у поданій заяві державний виконавець просить суд змінити спосіб і порядок виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/6837/23 від 18.12.2023 року шляхом стягнення з Територіального управління Служби судової охорони у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати в розмірі 160 967,74 грн.

Однак під час розгляду справи №120/6837/23 судом не досліджувалося питання компенсації частини доходів, пов`язаної з порушенням строків їх виплати, та відповідні вимоги у цій справі не заявлялися, а судом не досліджувалось питання щодо складових суми, яка зазначена державним виконавцем до стягнення, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зміну способу та порядку виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 378 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зміну способу та порядку виконання судового рішення по справі №120/6837/23 від 18.12.2023 року - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 05.05.2025 року.

Суддя Свентух Віталій Михайлович