Справа № 360/547/25
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

05 травня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/547/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., розглянув за правилами спрощеного провадженні без виклику (повідомлення) сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2025 року через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему до Луганського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, яким просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2025 з обмеженням максимального розміру пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити з 01.03.2025 виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є пенсіонером Національної поліції України та маю пільги, встановлені законодавством України для пенсіонерів, в тому числі на перерахунок пенсії. З 16.08.2020 Позивач перебуває на обліку в Головному уравлінні Пенсійного фонду України в Луганській області як отримувач пенсії за вислугою років, призначеної на підставі пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ) в розмірі 70 відсотків грошового забезпечення. Позивач є учасником Антитерористичній операції та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, та має статус учасника бойових дій.

З 01.03.2025 на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 року № 209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році" Відповідачем повинно було проіндексувати пенсію Позивача (пенсійну виплату Позивачу необхідно було збільшити на 1500 гривень).

05 березня 2025 року Позивач отримав пенсійну виплату за березень 2025 року в розмірі 24262,53 гривень, у такому самому розмірі, як і в лютому 2025 року.

Вивченням на порталі електронних послуг Пенсійного фонду України електронного кабінету Позивача, а саме розділу «Моя пенсія», встановлено що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області з 01.03.2025 безпідставно обмежено розмір пенсії Позивача сумою 24262,53 гривень.

Проте, згідно розрахунку розмір пенсії Позивача повинен складати 25792,53 гривень.

05 березня 2025 року Позивач через вебпортал Пенсійного фонду України звернувся до Відповідача із заявою повідомити з яких підстав з 01.03.2025 було обмежено розмір пенсії Позивачу сумою 24262,53 гривень, повідомити про розмір пенсії Позивача з 01.03.2025 без обмежень, та здійснити виплату пенсії Позивачу без обмеження її максимальним розміром з 01.03.2025, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії. Заяву було зареєстровано на вебпорталі Пенсійного фонду України за номером ВЕБ-12001-Ф-С-040621 від 05.03.2025, а в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області 06.03.2025 за № 1385/П-1200-25.

Натомість Відповідач за розглядом звернень Позивача від 05.03.2025, надіслав відповідь від 14.03.2025 № 1555-1385/П-02/8-1200/25, у якій зазначив, що розмір пенсійної виплати Позивача визначено в межах зобов`язань, покладених на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 04.07.2024 у справі № 360/431/24, яким було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити з 01.03.2024 перерахунок та виплату пенсії Позивачу без обмеження її максимальним розміром. Зобов`язання проводити в подальшому перерахунки пенсії Позивачу без застосування обмежень, визначених чинним законодавством, зазначеним рішенням суду на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області покладено не було. Враховуючи наведене, розмір пенсійної виплати Позивача в результаті проведеного масового перерахунку пенсій з 01.03.2025 не змінився та складає 24262,53 гривень

Таким чином, Відповідачем після перерахунку пенсії Позивачу на підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04.07.2024 у справі № 360/431/24, з 01.03.2025 протиправно обмежено розмір пенсійної виплати Позивачу сумою 24262,53 гривень.

Позивач вважає дії Відповідача протиправними, а тому звернувся до суду за захистом прав.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в обґрунтування якого зазначено, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04.07.2024 у справі №360/431/24, яке набрало законної сили 23.10.2023, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області ОСОБА_1 було здійснено перерахунок пенсії з 01 березня 2024 року, без обмеження розміру пенсії її максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

Розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 визначено в межах зобов`язань, покладених на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 04.07.2024 у справі №360/431/24, яким було зобов`язано відповідача здійснити з 01.03.2024 перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Після виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04.07.2024 у справі №360/431/24, розмір пенсії без обмеження максимальним розміром, визначений станом на дату (з 01.03.2024), з якої судом зобов`язано провести перерахунок пенсії, склав 24262,53 грн.

Зобов`язання проводити в подальшому перерахунки пенсії позивачу, без застосування обмежень, визначених чинним законодавством, зазначеним рішенням суду на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, покладено не було.

Враховуючи відсутність в рішенні Луганського окружного адміністративного суду від 04.07.2024 у справі №360/431/24 зобов`язання щодо визначення розміру пенсії без застосування обмежень з урахуванням проведених поточних перерахунків (індексації) у Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області відсутні законні підстави для збільшення розміру щомісячної пенсійної виплати.

З 01.03.2025 ОСОБА_1 проведено індексацію пенсії відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році.

Розмір пенсійної виплати не змінився, оскільки встановлений у фіксованому розмірі на дату, з якої судом зобов`язано провести перерахунок пенсії - з 01.03.2024 в сумі 24262,53 грн.

Обмеження пенсійної виплати максимальним розміром, визначеним частиною сьомою статті 43 Закону №2262 з 01.03.2025 не застосовано.

05 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся на вебпорталі Пенсійного фонду України із зверненнями ВЕБ-12001-Ф-С-25-040621, вказане звернення зареєстровано в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області за №1385/П-1200-25 від 06.03.2025.

В зверненні позивач просив здійснити виплату пенсії з 01.03.2025 без обмеження її максимальним розміром та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

Листом від 14.03.2025 вих.№1555-1385/П-02/8-1200/25 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганської області надало позивачу обґрунтовану відповідь. Лист відповідача від 14.03.2025 вих.№1555-1385/П-02/8-1200/25 на заяву позивача від 05.03.2025 має суто роз`яснювальний характер та не тягне для позивача правових наслідків, оскільки не є актом індивідуальної дії - рішенням суб`єкта владних повноважень.

Лист відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 14.03.2025 вих.№1555-1385/П-02/8-1200/25 не є рішенням суб`єкта владних повноважень, втім позивач і не просить визнати цей лист протиправним та скасувати його у судовому порядку.

На підставі вищевикладеного просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач наполягає на задоволенні позовних вимог та зазначає про необґрунтованість доводів відповідача, наведених у відзиві.

Ухвалою суду від 20 березня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Дослідив матеріали справи, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінив докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) є пенсіонером та перебуває на обліку в ГУ ПФУ України в Луганській області як отримувач пенсії за вислугу років по лінії Національної поліції України.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 04.07.2024 у справі № 360/431/24, яке набрало законної сили 23 жовтня 2024 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити з 01 березня 2024 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

На виконання рішення суду від 04.07.2024 у справі № 360/431/24 ГУПФУ в Луганській області за розпорядженням від 20.11.2024 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2024 року, основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (вислуга років 28) у розмірі: 18098,49 грн. Підсумок пенсії з надбавками склав 24262,53 грн.

Дослідженням розпорядження про перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2025 встановлено, що пенсія обчислена із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 3600,00 грн, оклад за військове звання 2400,00 грн, процентна надбавка за вислугу років 45% - 2700,00 грн, середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці 17154,98 грн, у т.ч. особи, які працюють в умовах режимних обмежень 15%, надбавка за специфічні умови проходження служби 80%, премія 70,89%, всього 25854,98 грн, в т.ч. сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 25854,98 грн. Основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (вислуга років 28) у розмірі: 18098,49 грн. З урахуванням індексації: 25132,28 грн. Індексація базового ОСНП 2022 (18098,49 * 0,140): 2533,79 грн. Індексація базового ОСНП 2023(20632,28 * 0,1970): - 1500,00 грн. Індексація базового ОСНП 2024 (22132,28 * 0,0796): 1500,00 грн, Індексація базового ОСНП 2025 (23632,28* 0,1150): 1500,00 грн Вид підвищення або надбавки до пенсії: учасник АТО учасник бойових дій (ст. 6) 590,25 грн. Учасник бойових дій 40,00 грн. Підсумок пенсії (з надбавками): 25762,53 грн. З урахуванням максимального розміру пенсії: 24262,53 грн.

Отже з вказаного перерахунку пенсії слідує, що відповідачем з 01.03.2025 обмежено розмір пенсії позивача 10 прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

05 березня 2025 року позивач звернувся через вебпортал Пенсійного фонду України до відповідача з заявою, відповідно до якої просив здійснити виплату пенсії з 01.03.2025 без обмеження її максимальним розміром та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

У відповідь на звернення позивача від 05.03.2025 відповідач листом від 14.03.2025 № 1555-1385/П-02/8-1200/25 повідомив, що розмір пенсійної виплати визначено в межах зобов`язань, покладених на Головне управління рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 04.07.2024 у справі № 360/431/24, яким було зобов`язано Головне управління здійснити з 01.03.2024 перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром. Зобов`язання проводити в подальшому перерахунки пенсії без застосування обмежень, визначених чинним законодавством, зазначеним рішенням суду на Головне управління покладено не було. Враховуючи наведене, розмір Вашої пенсійної виплати в результаті проведеного масового перерахунку пенсій з 01.03.2025 не змінився та складає 24262,53 гривень. Обмеження Вашої пенсійної виплати максимальним розміром, визначеним частиною сьомою статті 43 Закону 2262 з 01.03.2025 не застосовано.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і відзив учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ).

Преамбула містить положення про те, що цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з частиною першою статті 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон № 3668-VI), який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року:

- внесені зміни у статтю 43 Закону № 2262-ХІІ (підпункт 8 пункту 6 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668-VI), зокрема частину п`яту цієї статті викладено в такій редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність»;

- пунктом 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668-VI визначено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

З 01 січня 2016 року набрав чинності Закон України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі Закон № 911-VIII), відповідно до якого внесені зміни у частину п`яту статті 43 Закону № 2262-ХІІ шляхом доповнення реченням такого змісту: Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень. Пунктом 2 розділу II Прикінцеві положення цього закону визначено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01 січня 2016 року.

В статтю 43 Закону № 2262-XII Законом України від 12 квітня 2016 року № 1080-VIII вносилися зміни (статтю 43 після частини третьої доповнено двома новими частинами), відповідно до яких наведена вище частина п`ята статті 43 Закону № 2262-XII з 06 травня 2016 року (з дати набрання чинності Закону № 1080-VIII) стала частиною сьомою, тобто відбулась зміна порядкового номеру частин статті, що регламентувала обчислення пенсій особам із числа військовослужбовців.

Конституційний Суд України 20 грудня 2016 року за результатами розгляду справи № 1-38/2016 прийняв Рішення № 7-рп/2016, в якому, серед іншого, вирішив наступне:

- визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень;

- положення частини сьомої статті Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20 грудня 2016 року № 7-рп/201 зазначив, що оспорюваними положеннями Закону № 2262-XII тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, обмежено максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) сумою, що не може перевищувати 10740 гривень (друге речення частини сьомої статті 43). Разом з тим, обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-XII, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України. Відтак, Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення другого речення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII суперечать статті 17 Конституції України.

Законом України від 06 грудня 2016 року № 1774-VІII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі Закон № 1774-VІII), який набрав чинності 01 січня 2017 року, внесені зміни у частину сьому статті 43 Закону № 2262-XII слова і цифри у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року замінено словами і цифрами по 31 грудня 2017 року.

При прийнятті рішення у цій справі суд враховує правовий висновок Верховного Суду, зроблений у постановах від 30 жовтня 2020 року у справі № 522/16881/17, від 17 травня 2021 року у справі № 343/870/17, від 10 вересня 2021 року у справі № 300/633/19, щодо застосування Закону № 2262-ХІІ у питанні обмеження максимальним розміром пенсій військовослужбовців про те, що буквальне розуміння змін, внесених Законом № 1774-VIII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 дозволяє стверджувати, що у Законі № 2262-ХІІ відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Отже, внесені Законом № 1774-VIII до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року (Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016) обмеження максимальним розміром пенсії є протиправним та відповідно є протиправними дії відповідача щодо такого обмеження призначеної позивачу пенсії.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 1-1 Закону № 2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Закон № 2262-XII є спеціальним до спірних правовідносин та саме його норми підлягають першочерговому застосуванню для їх врегулювання.

Суттєвою є обставина, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром вже регулювалося частиною сьомою статті 43 Закону № 2262-XII, яка визнана неконституційною з 20 грудня 2016 року, а тому неможливо стверджувати, що з вказаної дати виникла ситуація, за якої дане питання підпадає під регулювання положень статті 2 Закону № 3668-VI в частині, що не вирішується нормами Закону № 2262-XII.

Застосування положень Закону № 3668-VI по відношенню до військовослужбовців фактично суперечить Рішенню Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/201, яким встановлено, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром не відповідає статті 17 Конституції України.

Висновки по даній справі не спростовують можливість застосування норм Закону № 3668-VI по відношенню до осіб, щодо яких положення про обмеження виплати пенсії в максимальному розмірі встановлено іншими спеціальними Законами, які у встановленому порядку неконституційними не визнано.

Саме такий правовий висновок зроблено Верховним Судом у постановах від 09 листопада 2020 року у справі № 813/678/18 і від 09 лютого 2021 року у справі № 640/2500/18.

Правильність такої позиції додатково підтверджена Рішенням Конституційного Суду України від 12 жовтня 2022 року № 7-р(ІІ)/2022, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон № 2262-ХІІ, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії російської федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» установлено, що з 1 березня 2025 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,115.

Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» установлено, що з 1 березня 2025 року:

1) розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році (Офіційний вісник України, 2022 р., № 18, ст. 968), пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році (Офіційний вісник України, 2023 р., № 26, ст. 1475) та підпункту 1 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 р. № 185 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році (Офіційний вісник України, 2024 р., № 24, ст. 1525) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2024 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 3 цієї постанови.

Підвищення пенсії, передбачене абзацом першим цього підпункту, встановлюється додатково до щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 р. № 713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб (Офіційний вісник України, 2021 р., № 57, ст. 3525).

Підвищення пенсії на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, застосовується також у разі поновлення виплати пенсії, призначеної до 31 грудня 2024 р. відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, та перерахунку пенсії відповідно до зазначеного Закону, крім перерахунків у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за зазначеним Законом.

Підвищення пенсії, передбачене цим підпунктом, враховується під час подальших перерахунків пенсії відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб;

Так, суд звертає увагу, що незважаючи на наявність в постанові Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 вимоги про підвищення розміру пенсії у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, станом на момент здійснення відповідачем такого перерахунку пенсії позивача у зв`язку із проведенням її індексації, чинної норми, яка б визначала розмір такого максимального обмеження, закон не містить, оскільки положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України, внаслідок чого втратили чинність з дати ухвалення відповідного Рішення Конституційного Суду України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Крім того, право позивача на нарахування та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром вже було встановлено рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04.07.2024 у справі № 360/431/24.

Обмеження розміру пенсії позивачу сталося за період з 01 березня 2025 року.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про протиправність обмеження позивача в розмірі виплати його пенсії починаючи з 01 березня 2025 року.

За встановлених обставин, керуючись положеннями статті 9 та 245 КАС України, суд вважає за необхідне визначити такий спосіб захисту порушених прав позивача, який у повній мірі сприятиме їх відновленню, а саме:

- визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження позивачу пенсії максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, з 01.03.2025;

- зобов`язати відповідача здійснити з 01.03.2025 перерахунок та виплату пенсії позивачу без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

Отже суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 6, 9, 14, 77, 139, 241-246, 255, 257, 260, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд. 9, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо обмеження ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, з 01 березня 2025 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити з 01 березня 2025 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Ірметова