Справа № 320/62366/24
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

05 травня 2025 року м. Київ № 320/62366/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Кочанова П.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької РДА про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької РДА, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову від 28 жовтня 2023року складену відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької РДА ОСОБА_1 про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) за адресою - АДРЕСА_1 ,

- зобов`язати відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької РДА зареєструвати ОСОБА_1 місце проживання (перебування), з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) за адресою - АДРЕСА_1 ,

- зобов`язати Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької РДА подати до суду звіт про виконання рішення суду в семиденний строк, після пред`явлення рішення до виконання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду щодо заявлених позовних вимог, вказавши інші підстави для поновлення строку та додавши докази поважності причин його пропуску.

Представником позивача, на виконання ухвали суду від 20 січня 2025 року надано до суду заяву про поновлення строку звернення з цим позовом, в обґрунтування якої зазначено, що виїзд позивача за кордон є вимушеним в зв`язку з військовою агресією росії проти України, в першу чергу для забезпечення безпеки її неповнолітніх дітей, у зв`язку з чим неможливість вчасно сплатити судовий збір є поважною причиною.

Оцінюючи повідомлені представником позивача обставини, суд виходить з таких міркувань.

Частиною першою статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої цієї статті, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи. День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними.

Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі №809/1087/17, від 22.11.2018 у справі №815/91/18 та від 12.04.2023 у справі №380/14933/22.

Суд звертає увагу на те, що таке обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt», згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Так, в позовній заяві позивач посилається на обставини, які відбулись у жовтні 2023 року, проте з даним позовом позивач звернулась лише у грудні 2024 року.

Так, судом встановлено, що згідно інформації, наявної в Діловодстві спеціалізованого суду, у провадженні Київського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №320/44100/23, за позовом ОСОБА_1 до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької РДА про зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.01.2024 року у справі №320/44100/23 (суддя Терлецька О.О.) позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької РДА про зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху та встановлено позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року, позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької РДА повернуто позивачеві.

17 квітня 2024 року, до Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької РДА про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язати вчинити певні дії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року (суддя Панченко Н.Д.), позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької РДА про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язати вчинити певні дії залишено без руху, та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

До відкриття провадження судом отримано заяву від позивача про відкликання позовної заяви.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької РДА про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язати вчинити певні дії повернуто позивачеві.

3 грудня 2024 року, ОСОБА_1 в особі представника Орлова В.В. звернулася до суду з позовом до відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької РДА.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року (суддя Скрипка І.М.), позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачеві разом із доданими до неї документами без розгляду.

В обгрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду, представник позивача зазначає про те, що неможливість вчасно сплатити судовий збір є поважною причиною для пропуску позивачем строку звернення до суду.

Суд не погоджується з такою позицією представника позивача з огляду на те, що невиконання позивачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення позовної заяви не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає позовну заяву, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку звернення до суду реалізовувати право на оскарження рішення відповідача.

При цьому, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року (суддя Панченко Н.Д.), позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької РДА про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язати вчинити певні дії залишено без руху, та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

В Діловодстві спеціалізованого суду, відсутня інформація про те, що позивачем на виконання ухвали Київського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року (суддя Панченко Н.Д.), надавалось клопотання про звільнення або відстрочення від сплати судового збору, у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Між тим, до відкриття провадження судом отримано заяву від позивача про відкликання позовної заяви.

Частинами першою та другою статті 44 КАС України передбачено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку на оскарження рішення відповідача, а також належного оформлення позовної заяви. Для цього особа, зацікавлена у поданні позовної заяви, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним; воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг.

Окрім того, ЄСПЛ у пунктах 37 та 38 рішення від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Водночас такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не повинні перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Тож право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Суд наголошує, що поважними визнаються лише обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Натомість у цій справі позивачем не наведено змістовних і вагомих доводів щодо вчинення нею усіх необхідних і можливих дій, які вказують на бажання реалізувати її процесуальні права з метою їх захисту в судовому порядку; не доведено, що в цій справі можливість вчасного подання нею позовної заяви не мала суб`єктивного характеру, тобто не залежала від її волевиявлення. Натомість пропуск строку на звернення до суду через пасивну поведінку позивача щодо реалізації процесуальних прав і небажання їх реалізувати в повній мірі в цьому випадку не є поважною причиною пропуску строку.

За відсутності у матеріалах позову належних доказів, що свідчили б про наявність об`єктивних, непереборних обставин неможливості своєчасного звернення до суду з цим позовом, суд дійшов висновку, що строк звернення з цим позовом позивачем пропущений без наявності на те поважних причин.

А тому у задоволенні заяви представника позивача про поновлення цього строку належить відмовити.

За змістом частин першої та другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позивач вимоги ухвали суду від 20 січня 2025 року не виконав.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

В контексті викладеного, суд вважає, що позовну заяву належить повернути позивачу з усіма доданими до неї документами.

Керуючись статтями 169, 171, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької РДА про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу з усіма доданими до неї документами.

Копію ухвали надіслати (вручити) позивачу (представнику).

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Кочанова П.В.