Справа № 480/372/24
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2025-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Л.М. Опімах
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 р. Справа № 480/372/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської митниці на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.01.2025, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602 по справі № 480/372/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація"

до Сумської митниці

про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Сумифітофармація (надалі - позивач, ТОВ Сумифітофармація ) звернулось до суду з позовом Сумської митниці (надалі також відповідач), у якому позивач просив:

-визнати протиправними і скасувати картку відмови Сумської митниці № UА805020/2023/000523 від 09.11.2023 у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів та рішення про коригування митної вартості №UА805000/2023/000077/1 від 09.11.2023 .

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 17.01.2025 позов задоволено.

Визнано протиправними і скасованои рішення Сумської митниці про коригування митної вартості №UА805000/2023/000077/1 від 09.11.2023 та картку відмови Товариству з обмеженою відповідальністю Сумифітофармація у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА805020/2023/000523 від 09.11.2023.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Аргументи, наведені митним органом в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у відзиві на позов.

Від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що проти задоволення апеляційної скарги відповідача заперечує, вважає, що судом першої інстанції рішення прийняте з дотриманням вимог закону і з урахуванням процесуальних норм. Вказує, що відповідач стверджуючи, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права у зв`язку із ненаданням належної правової оцінки доказам по справі, митний орган належно не аргументує, яким саме доказам не було надано оцінки.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Учасниками по даній справі було отримано копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2025 року про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. позивачем отримано копію апеляційної скарги відповідача, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронних документів через підсистему "Електронного суду".

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 листопада 2023 року здійснював митне оформлення в режимі імпорту товару частини рослин сушені, не розфасовані для роздрібного продажу гібіск сухий, сіфтинг, розфасований у поліпропіленові мішки загальною кількістю 621 шт., загальною вагою 15525 кг, по ціні 2,90 доларів США/кг на загальну суму 45 022,50 доларів США; золототисячнику трава суха, розфасована у поліпропіленові мішки загальною кількістю 50 шт., загальною вагою 1490 кг, по ціні 3,73 доларів США/кг на загальну суму 5 557,70 доларів США.

Для митного оформлення представником декларанта (Позивача) подано декларацію № 23UA97U3.1 від 06.11.2023, разом з якою для підтвердження заявленої митної вартості надані наступні документи: Сертифікат якості 16.10.23 ( з перекладом), в якому вказана назва Гібіск сухий, сіфтинг; Сертифікат якості золототисячник трава суха 16.10.23 ( з перекладом); упаковочний ( пакувальний) лист від 16.10.2023 ( з перекладом), в якому вказана, зокрема, назва Гібіск сухий, сіфтинг; рахунок-фактура ( інвойс) 16.10.2023 ( з перекладом), в якому вказана, зокрема, назва Гібіск сухий, сіфтинг; CMR Міжнародна товарно-транспортна накладна 24.10.2023, в якій вказана, зокрема, назва "Гібіск сухий, сіфтинг"; Фітосанітарний сертифікат від 24.10.2023 в якому вказано, зокрема,назва "Гібіск сухий, сіфтинг"; фітосанітарний сертифікат від 24.10.2023 на золототисячника траву суху; упаковочний лист (Пакувальний) лист від 16.10.2023 (з перкладом), в якому вказана назва "Гібіск сухий, сіфтинг"; Страховий сертифікат від 24.10.2023; Контракт з ТОВ "Фарконі від 12.05.2022; Специфікація № 5 від 09.10.2023 до контракту; висновок фітосанітарної служби (з Єдиного вікна); Експортна митна декларація, реєстраційний № С2022 від 24.10.2023 (вказана назва "Гібіск сухий сіфтинг") ( а.с. 14-37)

Також додатково було надано сертифікат якості 16.10.2023 (уточнений переклад), в пункті 1.1.1 замість "Гібіскус; волокно гібіскуса (сушені квіти)" перекладач уточнив і змінив переклад на "Гібіск; волокно гібіску (сушені квіти)"; сертифікат походження 24.10.2023 (вказана назва "Гібіск сухий сіфтинг"), з перекладом; сертифікат походження сухої трави золототисячника 24.10.2023 з перекладом; специфікація № 5 від 09.10.2023 до контракту, в якій уточнено назву з "Гібіск сухий" на "Гібіск сухий сіфтинг"; уточнено (збільшено) вартість Золототисячнику трави сухої з 3,70 до 3,73 дол. США та його загальну вартість з 5 513,00 до 5557,70 дол. США; уточнено (збільшено) загальну вартість вього товару з 50535,50 до 50580,20 дол. США; витяг з Асортименту продукції ТОВ СУМИФІТОФАРМАЦІЯ в редакції від 30.10.2023 (згідно п. 61 якого найменування сировини на українській мові - "Гібіск сухий", на російській мові - "Каркаде цвет"); витяг з Доповнення № 6, затвердженого та введеного в дію з 01 березня 2023 року наказом Міністерства охорони здоров`я України № 313 від 17 лютого 2023 року, до Державної Фармакопеї України (II видання), затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 8 грудня 2015 року № 830 (назва сировини на стор. 410 - "Гібіск") ( а.с. 38-41).

Крім того, на запит інспектора Божко Л.В, 07.11.2023 позивачем додатково надано супровідний лист ТОВ "Сумифітофармація" № 776 від 09.11.2023; переклад на українську мову Експортної митної декларації країни відправлення реєстраційний № С2022 від 24.10.2023 (яка подавалась з декларацією 06.11.2023), в якій вказано газву товару "Гібіск сухий сіфтинг ( а.с.44-46).

На підставі вказаних документів представником декларанта в поданій до Сумської митниці декларації № 23UA97U3 від 06.11.2023 вказано митну вартість товару "Частини рослин, сушені, не розфасовані для роздрібного продажу" відповідно до статті 58 Митного кодексу України в розмірі відповідно до ціни контракту (метод визначення митної вартості № 1) на загальну суму 50 580,20 доларів США, що по курсу НБУ дорівнює 1 829 511,1241 грн., також 2755,67 грн. страховка, а всього 1 832 266,79 грн.

09.11.2023 Сумською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UА805000/2023/000077/1 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА805020/2023/000523 ( а.с. 50-51, 52-53).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із наявності правових підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваних рішень Сумської митниці, оскільки вони не відповідають критеріям, установленим частиною 2 статті 2 КАС України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями МК України від 13.03.2012 № 4495-VI.

Статтею 246 МК України встановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (стаття 248 МК України).

Згідно з частиною 8 статті 257 МК України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.

На виконання статті 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Статтею 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).

Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Таким чином, методи визначення митної вартості товарів можуть бути підрозділені на: а) основний; б) другорядні. Крім того, митним законодавством передбачена система другорядних методів. Під час визначення митної вартості товарів учасник митних відносин може застосувати тільки один із різновидів методів - основний метод або ж конкретний другорядний метод. Застосування методу визначення вартості товарів повинно бути обґрунтованим.

Колегія суддів зауважує, що пріоритетним до застосування є саме основний метод. Це, відповідно, обумовлює необхідність, у випадку наявності достатніх підстав, застосовувати в першочерговому порядку основний метод визначення митної вартості товару. Тільки у випадку відсутності необхідних умов для застосування основного методу, повинні застосовуватися методи закріплені приписами пункту другого частини першої статті 57 МК України, які застосовуються у субсидіарному порядку - учасник митних відносин обирає один із системи другорядних методів. Про субсидіарний характер застосування другорядних методів свідчить зміст положень частини третьої статті 58 МК України.

Згідно з частиною другою статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, орган доходів і зборів має право, зокрема, у встановлених випадках, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені форми митного контролю.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.

Відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, орган доходів і зборів може виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 55 МК України, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, він має право прийняти у письмовій формі рішення про коригування заявленої митної вартості товарів.

За правилами частини третьої статті 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Таким чином, документальне підтвердження в аспекті відповідних митних процедур має своїм завданням підтвердити: а) заявлену митну вартість товарів; б) обраний суб`єктом господарювання метод визначення такої вартості.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 Митного кодексу України).

За правилами частини п`ятої статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Зі змісту статті 53 МК України випливає, що законом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Указана норма кореспондує й положенням частини третьої статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Водночас частиною третьою статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Зміст наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.08.2019 по справі № 810/2784/18, від 06.09.2019 по справі № 815/2501/18, від 26.11.2019 по справі № 821/107/16.

Також, колегія суддів зазначає, що сумніви є обґрунтованими, якщо документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У митниці є обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Вищевказаний висновок суду апеляційної інстанції відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 02 червня 2015 року (справа № 21-498а15).

Водночас, статтею 55 МК України встановлено порядок коригування митної вартості товарів. Відповідно до частини другої цієї статті письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач, в порушення вказаних вимог, не зазначив обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованих митним органом, а обмежився лише посиланням на номер та дату 2-х митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що обґрунтовуючи правомірність свого Рішення про коригування вартості відповідач посилається на Декларацію № 23UA13U8 від 26.08.2023, копію якої надано останнім до суду першої інстанції, за якою закуповувався товар, а саме: Квіти троянди (Гібіскус) сушені, а не Гібіск сухий, сіфтинг, який закуповував позивач.

Так, позивач закуповував Гібіск сіфтинг по ціні 2,90 $/кг (ціна з якої складається митна вартість). Слід зазначити що у цю вартість також включені як транспортні витрати за межами України (які вже були включені у вартість товару Продавцем, оскільки доставку здійснював Продавець за свій рахунок з Грузії до міста Суми, згідно умов постачання), так і включено вартість страхування товару,

Відповідачем визначено, що митна вартість такого товару має бути 3,22 доларів США/кг (згідно наданої відповідачем на порівняння декларації від 26.08.2023 № UA209230/2023/90113).

Коди документів, що подаються разом із Деклараціями, визначений Класифікатором документів, сертифікатів, дозволів та додаткової інформації, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України 20.09.2012 № 1011. У наданій на порівняння Декларації від 26.08.2023 № UA209230/2023/90113 вказано, що декларант ТОВ «МД- Компані» подавав зокрема: 4207 Договір про надання послуг митного брокера; 3004 Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги; 4301 Договір (контракт) про перевезення.

Таким чином у вартість 3,22 $/кг включені також транспортні витрати, та ще й вартість послуг митного брокера. Яка окрема вартість транспортних витрат та окрема вартість послуг митного брокера - за самою Декларацією встановити неможливо, але можна встановити, що вартість товару (без цих послуг) складає 3,02 $/кг за формулою: 30208 $ (п. 42 Декларації) / 10000 кг (п. 38).

Також слід зазначити, що крім відмінностей у характеристиках товарів, - також відрізняються країни відправлення та умови поставки товарів (у п. 15 порівнюваних Декларацій). Умови постачання позивачу: DAP (доставка в місце призначення): з Грузії до Чернівецької митниці (відстань враховується для митної вартості за межами України), потім - до м. Суми. А згідно наданої на порівняння Декларації від 26.08.2023 № UA209230/2023/90113 - з Німеччини до Львівської митниці (відстань враховується для митної вартості за межами України), потім - пункт призначення не відомий, умови постачання - FCA (термін Інкотермс 2000 та 2010, який означає, що відповідальність знімається з вантажовідправника в той момент, коли він передає товар перевізнику, найнятому покупцем, подальші ризики по транспортуванню вантажу покупець несе самостійно).

Також відрізняються вага (нетто) товарів (15 525 кг у Декларації позивача та 10000 кг у наданій відповідачем на порівняння Декларації).

Отже, враховуючи істотні відмінності характеристик товарів (у порівнюваних Деклараціях), їх ваги, умов постачання, а також враховуючи наявність невідомих даних у наданій відповідачем декларації щодо вартості оподатковуваного транспортування за межами України та вартості транспортування по території України, не відомого пункту доставки товару на території України, - взагалі не можна порівнювати вартості самих товарів, тим більше - загальні митні вартості товарів (оподатковувані вартості з урахуванням транспортування, страхування) у наданій відповідачем декларації з декларацією позивача.

Також митним органом у рішенні про коригування митної вартості товарів вказав про існування невідповідності в заявленому та наявному в документах класифікаційному коді товару. Товар «гібіскус сухий, сіфтинг» заявлено декларантом за кодом згідно з УКТ ЗЕТ. Разом з тим, у рахунку від 116.10.2023 № 03/23 та у митній декларації країни відправлення від 24.10.2023 3 С2022 товар «гібіскус сухий, сіфтинг», класифікується за кодом товару .

Згідно ст. 1 Закону України «Про митний тариф України» цим Законом встановлюється Митний тариф України (групи 01-49; групи 50-97). Митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (ККТ ЗЕТ), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

У митній декларації країни відправлення (Грузії) від 4.10.2023 № С2022 товар «гібіскус сухий, сіфтинг» дійсно класифікується за кодом товару 12119086, який у рахунку від 16.10.2023 №03/023 та у митній декларації країни відправлення від 24.10.2023 №С2022 визначався не позивачем, а самим вантажовідправником ТОВ «Фарконі (Грузія).

При цьому, для коду товару 1212 99 95 00 «інші» ставка мита становить 15% і цей код відноситься до коду 121299 «інші», який в свою чергу до коду 1212 «Плоди ріжкового дерева, морські та інші водорослі, буряк цукровий та цукрова тростина, свіжі, охолоджені, морожені або сушені, підроблені або неподрібнені; кісточки, ядра плодів та інші продукти рослинного походження (включаючи несмажені корені цикорію виду Cichorium intybus sativum), які використовуються в основному для харчових цілей, в іншому місці не зазначені».

Таким чином, доводи митного органу про невідповідність кодів є необґрунтованими, оскільки фактично зводяться до того, що позивач не вжив заходів для уникнення сплати мита (у разі застосування коду з нульовою ставкою мита, а застосував код та сплатив мито у розмірі 15%. )

Декларант зобов`язаний надати митному органу додаткові документи (за наявності) у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (ч. З ст. 53 МКУ).

Проте, оскаржуване рішення про коригування митної вартості не містить вказівки про наявність в документах, поданих декларантом розбіжностей, відсутності в них необхідних відомостей, чи наявності слідів підробки цих документів.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані рішення Сумської митниці не відповідають критеріям, встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України, у зв`язку з чим позовні вимоги про їх скасування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сумської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.01.2025 по справі № 480/372/24 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді З.Г. Подобайло І.С. Чалий