Справа № 420/9500/24
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9500/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Одеса

У залі судових засідань №6

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Лебедь В.Є.

За участю представників сторін:

Від позивача: Яківець М.В. (Ордер серії ВН №1396888 від 08.08.2024р.).

Від відповідача: Грушка В.М. (в порядку само представництва)

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю РИТЕЙЛКОМПАНІ до Головного управління ДПС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 08.12.2023 року № 32595/15-32-07-06-20, №32594/15-32-07-06-20, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «РИТЕЙЛКОМПАНІ» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 32595/15-32-07-06-20, № 32594/15-32-07-06-20 від 08.12.2023 р.

В обґрунтування позовних вимог, позивачем зазначено, що прийняті податковим органом за результатами фактичних перевірок податкові повідомлення-рішення є протиправними, у тому числі, з огляду на порушення відповідачем процедури проведення фактичних перевірок крамниць «Цитрус» у м. Чернігів, які зумовлюють прийняття відносно позивача протиправних актів індивідуальної дії. Зокрема, серед іншого, вказано, що по перше в наказах «Про проведення фактичних перевірок ТОВ «РИТЕЙЛКОМПАНІ» крамниць «Цитрус» у місті Чернігів наявне посилання одразу на декілька правових норм, які, при цьому, в сукупності передбачають множинність підстав для проведення перевірки, частина яких взагалі не стосується позивача, а іншою частиною, крім посилання на норми, що їх регулюють, не визначено будь-яких посилань на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірок позивача, як і не зазначено в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності крамниць «Цитрус» в Чернігові вимогам чинного законодавства. Зазначене не дало цілковитого розуміння щодо підстав для проведення фактичних перевірок, обставин які зумовили проведення фактичних перевірок, а також які питання можуть бути предметом, залежно від підстави їх проведення. До того ж, такі дії контролюючого органу як відмова від надання запитів чи вимог з визначеним переліком документів, які, зокрема, потребує контролюючий орган для проведення заходу податкового контролю, залишили позивача у стані правової невизначеності щодо переліку необхідних документів в межах проведення фактичної перевірки. Крім того, позивачем наголошено, що опис товарних залишків до відома Товариства не доводився. При цьому, контролюючим органом не враховано документи, які були надані в паперовому вигляді, на підтвердження обліку та походження товарів, що на момент перевірки знаходилися в місці продажу, їх облік та оприбуткування.

Відповідачем - Головним управлінням ДПС в Одеській області до суду надано відзив на позовну заяву, позов (№ ЕС/15689/24 від 18.04.2024р.), в якому, у тому числі, зазначено, що податкові повідомлення-рішеннями від 08.12.2023 року № 32595/15-32-07-06-20, №32594/15-32-07-06-20, є законними та обґрунтованими, складеними на підставі та у відповідності до норм чинного законодавства, а тому відсутні підстави для їх скасування. Позивачем перед початком перевірки не було надано документи, що підтверджують облік (ведення обліку товарних запасів) та находження товарних запасів, відповідні накладні на отримання, знаходження та внутрішнє переміщення, не надані журнали обліку товарних запасів що підтвердило, що загальна сума не облікованого належним чином товару згідно опису залишку товарів, що знаходяться в реалізації станом на 10.11.2023р., становить - 4715 452,00 грн., що відображено в акті фактичної перевірки від 16.11.2023р. № 11260/Ж5/25-01-07-05- 01, та на суму 4 674 061, 00 грн., про що зафіксовано в акті фактичної перевірки № 11261/Ж5/25-01-07-05-01 від 16.11.2023р., відповідно.

22.04.2024р. позивачем надано клопотання про визнання доказу недопустимим/неналежним/недостовірним (№ЕС/16258/24), а саме зазначено, що до відзиву на позовну заяву долучено додаток № 3 "Акт фактичної перевірки" № 11260 з додатками. У додатках до акта наявний документ "Залишки товарів та резерви товарів на складах" підписаний зі сторони позивача - керуючим крамниці "Цитрус" у місті Чернігів за адресою вул. 77 Гвардійської дивізії, 1-В ТРЦ "Голлівуд" 1 поверх (Перевірка 1) ОСОБА_1 та датований 10.11.2023р. Однак, зазначена дата не є достовірною, оскільки, такий документ був переданий податківцям безпосередньо 15.11.2023, у день складення Акта, що підтверджується пояснювальною запискою керуючого крамниці "Цитрус" у місті Чернігів за адресою вул. 77 Гвардійської дивізії, 1-В ТРЦ "Голлівуд" 1 поверх (Перевірка 1) Корогода В.В. від 18.04.2024 року. Отже, просив виключити з числа доказів у адміністративній справі № 420/9500/24 за позовом про скасування податкових повідомлень - рішень Головного управління ДПС в Одеській області № 32595/15-32-07-06-20 від 08.12.2023р. та № 32594/15-32-07-06-20 від 08.12.2023, документ "Залишки товарів та резерви товарів на складах" підписаний зі сторони Позивача - керуючим крамниці "Цитрус" у місті Чернігів за адресою вул. 77 Гвардійської дивізії, 1-В ТРЦ "Голлівуд" 1 поверх (Перевірка 1) Корогодом В.В. 10.11.2023, як такий, що викликає сумнів з приводу достовірності.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01.04.2024р. відкрито провадження у справі №420/9500/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю РИТЕЙЛКОМПАНІ до Головного управління ДПС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 08.12.2023 року № 32595/15-32-07-06-20, №32594/15-32-07-06-20. Зазначено, що розгляд справи відбудеться за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання на 18.04.2024р.

Ухвалою суду від 30.04.2024р. відповідно до положень п.3 ч. 2 ст.183 КАС України закрито підготовче провадження, та призначено справу №420/9500/24 до судового розгляду по суті на 04.06.2024 16 год 30 хв.

24.05.2024р. від позивача надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи, призначеного на 06.04.2024р. о 16:30 без його участі у зв`язку перебуванням у відпустці представника позивача з 03 червня 2024р. до 26 червня 2024 р. включно, та неможливістю 04.06.2024р. бути присутньою в судовому засіданні.

16.10.2024р. від позивачем до суду надано додаткові пояснення в справі (№ ЕС/53982/24), згідно з якими додатково наголошено на необґрунтованість спірних податкових повідомлень - рішень від 08.12.2023р., що також пов`язано із відсутністю наданих контролюючим органом запитів щодо надання необхідних документів, не встановлення та не описування податковим органом товарів, які перебували на реалізації тощо. Зазначено також, що в матеріалах перевірки відсутня відомість про результати контролю за повнотою оприбуткування, реалізації та фактичних залишки запасів і розписки матеріально відповідальних осіб. Тобто, Головним управлінням ДПС у Чернігівській області не було здійснено аналіз надходження ТМЦ, їх вибуття та встановлення фактичних залишків товарів. Отжеу, висновки відповідача про те, що на реалізації перебували не обліковані товари, є жодним доказом не підтвердженими припущеннями.

24.10.2024р. від Головного управління ДПС в Одеській області до суду надані додаткові пояснення в справі (№ЕС/56642/24 від 24.10.2024р.), та зазначено, що запит контролюючого органу може бути наданий під час проведення фактичної перевірки і в усному порядку, на який у платника податків однаково виникає обов`язок надати запитувані документи. Також, зазначено, що оскільки документи позивача знаходяться за його юридичною адресою, вказана обставина унеможливлювала дотримання процедури обліку фактичних залишків запасів на які посилається позивач, оскільки працівникам контролюючого органу не була надана можливість ознайомитися із усіма документами.

В судовому засіданні 23.04.2025р. судом оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, з`ясувавши обставини справи, та системно проаналізувавши приписи чинного податкового законодавства, суд встановив наступне.

10.11.2023р. Головним управлінням ДПС у Чернігівській області на підставі наказу № 2221-п від 10.11.2023р., було здійснено фактичну перевірку господарської одиниці ТОВ «РИТЕЙЛКОМПАНІ» (), крамниці «Цитрус», в місті Чернігів за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. 77 Гвардійської дивізії, 1-в (ТРЦ «Голівуд», 1 поверх).

За результатами перевірки Головним управлінням ДПС у Чернігівській області складено Акт фактичної перевірки № 11260/Ж5/25-01-07-05-01 від 16.11.2023р, у висновках якого встановлено порушення законодавства норм регулювання готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сумі 4 715 452,00 грн.

Відповідно до п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, ТОВ «РИТЕЙЛКОМПАНІ» були подані Заперечення від 17.11.2023 № 17-1/11-2023 на Акт фактичної перевірки № 11260/Ж5/25-01-07-05-01 від 16.11.2023р., за результатами розгляду яких, Головним управлінням ДПС у Чернігівській області було прийнято рішення про залишення висновків Акта перевірки без змін та зазначено: «Враховуючи вищезазначене, розглянувши та проаналізувавши доводи платника, Головним управлінням ДПС у Чернігівській області зроблено висновок, що аргументи, викладені в запереченні ТОВ «РИТЕЙЛКОМПАНІ» (), подані до Головного управління ДПС у Чернігівській області листом № 17- 1/11-2023 від 17.11.2023 року (вх. № 32301/6 від 21.11.2023 року), на акт фактичної перевірки від 16.11.2023р. № 11260/Ж5/25-01-07-05-01, не є достатньо обґрунтованими та не можуть бути враховані при винесенні податкового повідомлення-рішення.»

На підставі Акта фактичної перевірки № 11260/Ж5/25-01-07-05-01 від 16.11.2023р. Головним управлінням ДПС в Одеській області було прийнято податкове повідомлення-рішення № 32595/15-32-07-06-20 від 08.12.2023р.

Також, 10.11.2023 Головним управлінням ДПС у Чернігівській області на підставі наказу № 2222-п від 10.11.2023р., було здійснено фактичну перевірку господарської одиниці ТОВ «РИТЕЙЛКОМПАНІ» (), крамниці «Цитрус», в місті Чернігів за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, пр-т. Миру, буд. 49 (ЦУМ, 1 поверх).

За результатами вказаної перевірки Головним управлінням ДПС у Чернігівській області складено Акт фактичної перевірки № 11261/Ж5/25-01-07-05-01 від 16.11.2023р, в висновках якого встановлено порушення законодавства норм регулювання готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сумі 4 674 061,00 грн.

Відповідно до п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, ТОВ «РИТЕЙЛКОМПАНІ» було подано Заперечення від 17.11.2023 № 17-1/11-2023 на Акт фактичної перевірки № 11261/Ж5/25-01-07-05-01 від 16.11.2023р., за наслідками розгляду яких Головним управлінням ДПС у Чернігівській області було прийнято рішення про залишення висновків Акта перевірки без змін та зазначено: «Враховуючи вищезазначене, розглянувши та проаналізувавши доводи платника, Головним управлінням ДПС у Чернігівській області зроблено висновок, що аргументи, викладені в запереченні ТОВ «РИТЕЙЛКОМПАНІ» (), подані до Головного управління ДПС у Чернігівській області листом № 17- 1/11-2023 від 17.11.2023 року (вх. № 32301/6/2 від 21.11.2023 року) на акт фактичної перевірки від 16.11.2023р. № 11261/Ж5/25-01-07-05-01 не є достатньо обґрунтованими та не можуть бути враховані при винесені податкового повідомлення-рішення.»

На підставі Акта фактичної перевірки № 11261/Ж5/25-01-07-05-01 від 16.11.2023р. Головним управлінням ДПС в Одеській області було прийнято податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 32594/15-32-07-06-20 від 08.12.2023р.

ТОВ «РИТЕЙЛКОМПАНІ» скористалось своїм правом визначеним ст. 56 ПК України та здійснило процедуру адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС в Одеській області № 32595/15-32-07-06-20 від 08.12.2023р. та № 32594/15-32-07-06-20 до ДПС України.

26.02.2024 ТОВ «РИТЕЙЛКОМПАНІ» отримано Рішення ДПС України № 4117/6/99- 00-06-03-02-06 від 16.02.2024р. «Про результати розгляду скарги», яким оскаржувані податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 32595/15-32-07-06-20 від 08.12.2023 та № 32594/15-32-07-06-20 від 08.12.2023р. залишено без змін.

Не погоджуючись із податковими повідомленнями рішення від 08.12.2023р. № 32595/15-32-07-06-20 та від 08.12.2023р. №32594/15-32-07-06-20 Головного управління ДПС в Одеській області, ТОВ «РИТЕЙЛКОМПАНІ» звернулося до суду з даним позовом.

Так, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, оцінивши їх належність, допустимість, та достовірність, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що даний позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України.

Податковим Кодексом передбачено функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до положень підпунктів 19-1.1.4., 19-1.1.13. - 19-1.1.20 пункту 19-1.1.статті 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції: здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для виконання платіжних операцій (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів; здійснюють ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами і рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та контроль за таким виробництвом; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; забезпечують контроль за прийняттям декларацій про максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари (продукцію), встановлені виробником або імпортером, та узагальненням відомостей, зазначених у таких деклараціях, для організації роботи та контролю за повнотою обчислення і сплати акцизного податку; здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального; проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального; організовують роботу, пов`язану із замовленням марок акцизного податку, їх зберіганням, продажем, відбором зразків, з метою проведення експертизи щодо їх автентичності та здійснюють контроль за наявністю таких марок на пляшках (упаковках) з алкогольними напоями, пачках (упаковках) тютюнових виробів, ємностях (упаковках) з рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, під час їх транспортування, зберігання і реалізації; забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів; забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої.

За змістом підпунктів 20.1.4., 20.1.6., 20.1.9, 20.1.14, 20.1.19. пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки з використанням інформації та документів щодо результатів такої інвентаризації за наслідками таких перевірок або під час наступних заходів податкового контролю; у разі виявлення порушення вимог податкового чи іншого законодавства України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, надсилати платникам податків письмові запити щодо надання засвідчених належним чином копій документів; застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (підпункт 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України).

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави та порядок проведення фактичної перевірки визначені у ст. 80 ПК України.

Згідно п. 80.2. ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, я свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, У тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, виробництва ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та обігу підакцизних товарів;

- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з ліцензування: використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або- неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального;

- у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації;

- фактична перевірка, що здійснюється за наявності підстави, визначеної у пункті 80.2.6, може бути проведена для контролю щодо припинення порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3, одноразово протягом 12 місяців з дати складання акта за результатами попередньої перевірки.

Згідно з п. 80.4. ст. 80 ПК України перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Відповідно до п. 80.5. ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

В пункті 81.1 ст. 81 ПК України викладені вимоги до наказу на проведення перевірки, відповідно до яких в наказі обов`язково зазначаються наступні відомості: дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.

Проаналізувавши зміст положення ст. 80 ПК України зрозуміло, що передбачені у ст. 80 ПК України підстави для проведення фактичної перевірки пов`язані виключно із фактом отримання конкретної інформації про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства в сфері виробництва та/або обігу підакцизних товарів.

Як вбачається зі змісту наказів «Про проведення фактичної перевірки» № 2221-п від 10.11.2023 року та № 2222-п від 10.11.2023р., накази не відповідають вимогам п. 81.1 ст. 81 ПК України, адже не містять підстав для проведення фактичних перевірок, виходячи з конкретної податкової інформації щодо порушення вимог законодавства в сфері виробництва та обігу підакцизних товарів.

Також, в наказах № 221-п та № 2222-п від 10.11.2023р. «Про проведення фактичних перевірок ТОВ «РИТЕЙЛКОМПАНІ» крамниць «Цитрус» у місті Чернігів» було зазначено одразу посилання на декілька підстав для проведення перевірки, що передбачають в сукупності множинність підстав для проведення перевірок, частина яких взагалі не стосується ТОВ «РИТЕЙЛКОМПАНІ», а іншою частиною, крім посилання на конкретні фактичні підстави призначення перевірок позивача, не відображено, в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності крамниць «Цитрус» в місті Чернігові вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів встановлені факти сумнівності.

Зокрема, в наказах № 221-п та № 2222-п від 10.11.2023р. «Про проведення фактичних перевірок ТОВ «РИТЕЙЛКОМПАНІ» крамниць «Цитрус» у місті Чернігів» Головне управління ДПС в Чернігівській області зазначено, що вони проведені на підставі пп. 19.1.4, п.19.1, ст.19; п.п. 20.1.4, п.п. 20.1.8, п.п. 20.1.9, п.л.20.1.10, п.п.20 1.11, п.п.20.1.12, п.п.20.1.13 п.20.1 ст.20; п.п. 75.1.3, п. 75.1 ст.75, п. 80.1, п.п.80.2.2 п.80.2, п.80.6, п.80.8 ст.80, п.82.3 ст.82, п.230.1 ст.230, п.69.27 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12,2010 р. N2755-VI (зі змінами та доповненнями), ст. 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року 265/95-ВР (зі змінами та доповненнями), ст.16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 року N 481/95-ВР (зі змінами та доповненнями), Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 року N? 148 (зі змінами та доповненнями), Закону України «Про ціни в ціноутворення» від 21.06.2012 року N?5007-VI (зі змінами та доповненнями). В розпорядчий частині наказів зазначено «згідно даного наказу, з метою здійснення контроль за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки… тощо».

Як з`ясовано судом, та наголошено позивачем, Товариством «РИТЕЙЛКОМПАНІ» було допущено фахівців контролюючого органу до проведення фактичних перевірок у крамницях «Цитрус» у місті Чернігів, водночас внаслідок наявності у вищевказаних наказах «Про проведення фактичних перевірок» множинних правових норм, позивач не мав чіткого розуміння, які саме питання є предметом перевірки, та відповідно які документи потребує контролюючий орган.

Так, згідно сформованих висновків Верховного суду допуск до перевірки не нівелює право позивача посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо призначення та проведення такої перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної перевірки у вигляді податкових повідомлень рішень та інших рішень платника податків.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Касаційного адміністративного суду від 13.04.2023р. у справі № 540/3549/20 відповідно до якого зазначено, що «оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Таким чином, у будь - якому випадку, першочерговим критерієм, за яким оцінюються акти контролюючого органу, є порушення адміністративних процедур, покликаних забезпечувати платникам податків реалізацію й захист їх прав».

Також, згідно постанови ВС КАС від 17.08.2023р. у справі № 160/15431/21 було досліджено питання конкретизації в наказі підстав для проведення податкової перевірки та акцентовано: «Водночас, суд апеляційної інстанції, зазначаючи про достатність зазначення в наказі про проведення перевірки лише юридичної підстави, не врахував висновки Верховного Суду (зокрема, але не виключно, викладені у постановах від 11 липня 2022 року у справі №120/5728/20-а, від 21 грудня 2022 року у справі №500/1331/21) про те, що формулювання конкретного змісту наказу є дискрецією контролюючого органу, однак, з обов`язковим дотриманням вимог норм абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо змісту наказу про проведення перевірки. У разі встановлення в одному підпункті статті декількох самостійних підстав для проведення перевірки, кожна з них не обов`язково має бути сформульована тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте повинна бути чітко визначена та відповідати правовій нормі»

При цьому, зазначеною постановою Верховного суду встановлено, що «оцінка правомірності призначення і проведення перевірки надається під час розгляду справи про скасування податкового повідомлення-рішення. При цьому, у випадку встановлення допущення контролюючим органом істотних порушень під час призначення і проведення перевірки, які тягнуть за собою протиправність прийнятого рішення контролюючого органу, такі висновки можуть бути самостійною підставою для задоволення позову і скасування такого рішення».

Аналогічна правова позиція сформована в постанові ВС КАС від 13.04.2023р. у справі № 540/3549/20.

Виконання такої вимоги забезпечує розуміння суб`єктом господарювання причин, що зумовили проведення перевірки, а також кола питань, які можуть бути її предметом, залежно від підстави проведення. У такій ситуації в разі виникнення спору щодо наявності дійсних підстав для проведення перевірки або обґрунтованості припущень щодо вчинення суб`єктом господарювання порушень суд має можливість перевірити ці питання під час розгляду справи.

Аналогічний висновок висловлений Верховним судом в постанові від 05.07.2023р. у справі № 460/2663/22, а саме: «У зв`язку з викладеним колегія суддів погоджується з доводами скаржника, що під час перевірки дотримання ГУ ДПС процедури проведення перевірки суди попередніх інстанцій не врахували висновків Верховного Суду з питання застосування статей 80, 81 ПК України. ……….Колегія суддів враховує, що відповідно до усталених висновків Верховного Суду оцінка правомірності призначення і проведення перевірки надається під час розгляду справи про скасування податкового повідомлення-рішення. При цьому, у випадку встановлення допущення контролюючим органом істотних порушень під час призначення і проведення перевірки, які тягнуть за собою протиправність прийнятого рішення контролюючого органу, такі висновки можуть бути самостійною підставою для задоволення позову і скасування такого рішення».

Відповідно до п. 85.2 ст. 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно з п. 85.4 ст. 85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків бо його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів додати закінчення перевірки.

Між тим, як встановлено судом, та, серед іншого, наголошено позивачем, представники контролюючого органу при проведенні фактичної перевірки за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, Деснянський район, вул. 77 Гвардійської дивізії, 1-в, ТРЦ «Голлівуд», 1 поверх, запиту на отримання копій документів взагалі не надавали, При цьому, відсутність запиту контролюючого органу, поданого у вищевказаний термін, унеможливлює й надання платником податків копій документів.

Судом встановлено, що під час проведення перевірки контролюючому органу було повідомлено, у вигляді наданих пояснень позивача, щодо порядку обліку товарних запасів на місці їх реалізації та щодо правового статусу крамниці «Цитрус» , а саме про їх невідокремленість відносно оприбуткування, обліку ТМЦ та зберігання первинних документів, здійснюється в головному офісі ТОВ «РИТЕЙЛКОМПАНІ», що розміщений за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1/20, вхід Ф1, офіс 101.

Положеннями частини п`ятої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV встановлено, що підприємство самостійно: визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку, може виділяти на окремий баланс філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які зобов`язані вести бухгалтерський облік, з наступним включенням їх показників до фінансової звітності підприємства; визначає доцільність застосування міжнародних стандартів (крім випадків, коли обов`язковість застосування міжнародних стандартів визначена законодавством).

Керуючись ст.9 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV ТОВ "РИТЕЙЛКОМПАНІ» було встановлено наступний порядок обліку товарних залишків ГО - крамниць «Цитрус»: в господарських одиницях крамницях «Цитрус» здійснюється лише реалізація Товарів. Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань господарські одиниці крамниці «Цитрус» не є самостійними відокремленими підрозділами чи філією позивача. В штатному складі крамниць «Цитрус» відсутні обліковці та бухгалтери, копії наказів, а також табелі обліку робочого часу були надані на підтвердження. ГО - крамниці «Цитрус», як зазначено, не є відокремленим підрозділом відносно оприбуткування, обліку товарних залишків та зберігання первинних документів, здійснюється в головному офісі ТОВ "РИТЕЙЛКОМПАНІ", що розміщений за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1/20 вхід. Ф1, офіс 101. Усі товари, що знаходяться в реалізації крамницях «Цитрус», належним чином оприбутковуються та обліковуються в бухгалтерському обліку ТОВ «РИТЕЙЛКОМПАНІ» за місцем знаходженням головного офісу в місті Одеса. Належний облік товарних залишків підтверджується регістрами бухгалтерського обліку, зокрема, оборотно - сальдовою відомістю за рахунком 281 «Товари на складі». Існуючий порядок оприбуткування: обліку товарних залишків та зберігання первинних документів усіх ГО позивача, затверджений Наказом № 1-ОД від 03.07.2023 «Про облікову політику та організації бухгалтерського обліку», витяг № 1 від 05.07.2023р.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР, Суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складі за місцем i реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Національним положенням (стандартом) є затверджене наказом Міністерства фінансів України від 20 жовтня 1999 року № 246 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку «Запаси» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999 року за №751/4044У редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Положення (стандарт) 9), яким визначено методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про запаси і розкриття її у фінансовій звітності.

Правові ж засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України від 16 липня 1999 року №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до статті 9 вказаного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Отже, витратні документами, що є підставою для внесення записів до бухгалтерського обліку є накладні, товарно-транспортні накладні, тощо.

Згідно зі статтею 20 Закону №265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі облікової вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З наведених законодавчих норм вбачається, що сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом первинних документів за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не є підставою для застосування до платника податків фінансової санкції, передбаченої ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.02.2021р. в справі № 140/470/19, від 07.08.2018р. в справі № 825/10/17, від 04.09.2020р. в справі № 2а-12445/11/2670, від 04.11.2020р. в справі № 400/2733/18.

При цьому, варто зауважити, що як встановлено судом, та підтверджується наявними у справі письмовими доказами, позивачем під час проведення фактичних перевірок - до дати їх закінчення 15.11.2023р., навіть з огляду на відсутність відповідного письмового запиту контролюючого органу щодо переліку необхідних документів, були надані всі документи первинного бухгалтерського обліку щодо товару, який на момент проведення фактичних перевірок знаходився в місцях реалізації позивача.

Зокрема, належний облік товарних запасів в місці їх реалізації на господарській одиниці ТОВ «РИТЕЙЛКОМПАНІ» розміщеної за адресою: Чернігівська область, м.Чернігів, Деснянський район, вул. 77 Гвардійської дивізії, 1-в, ТРЦ «Голлівуд», 1 поверх, згідно опису були надані такі документи: повідомлення по формі 20-ОПП, договір і акт приймання передачі суборенди нежитлового приміщення, акти наданих послуг суборенди приміщення крамниці за період 01.07.2023р. по 31.10.2023р., договір поставки товару № 082023 ЛГР від 01.08.2023р., укладений з ТОВ «ЛЕНД ГРАНД», видаткові накладні по придбанню товарних позицій на 13 аркушах, заява про ПРРО, кадрові документи витяги з Наказу на прийом на роботу, витяги з Наказу про звільнення, пояснення щодо статусу господарської одиниці, пояснення щодо порядку обліку товарних запасів на місці їх реалізації, оборотно сальдова відомість за рахунком 281 «Товари на складі» тощо.

Належний облік товарних запасів в місці їх реалізації на господарській одиниці ТОВ «РИТЕЙЛКОМПАНІ» крамниці «Цитрус», розміщеної за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, проспект Миру, 49, ЦУМ, 1 поверх, згідно опису були надані такі документи: договір поставки товару № 082023 ЛГР від 01.08.2023р., укладений з ТОВ «ЛЕНД ГРАНД», видаткові накладні по придбанню товарних позицій у ТОВ «ЛЕНД ГРАНД», оборотно сальдова відомість за рахунком 281 «Товари на складі» тощо. Документи були надані на отриманий запит контролюючого органу від 10.11.2023р.

Документи щодо обліку товарних запасів в місці їх реалізації на господарських одиницях позивача в місті Чернігів були надані заздалегідь до закінчення фактичних перевірок - 15.11.2023р.

Водночас, суд зазначає, що всупереч положенням чинного податкового законодавства висновки актів перевірок не містять належної оцінки фахівців податкового органу наданим позивачем первинним документам, як і не окреслено жодних підстав щодо їх відхилення.

Натомість всі вище окреслені документи у повному обсязі надані позивачем до суду, та наявні у матеріалах справи, що в свою чергу підтверджує факт їх належності, дійсності та правомірності, та, як наслідок обґрунтованості доводів позивача щодо документального підтвердження товарних запасів документами первинного бухгалтерського обліку Товариства «РИТЕЙЛКОМПАНІ».

Окрім того, суд акцентує, що з матеріалів перевірок вбачається відсутність факту встановлення та опису контролюючим органом товарів, які перебували на реалізації в крамниці за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, Деснянський район, вул. 77 Гвардійської дивізії, 1-в, ТРЦ «Голлівуд», 1 поверх. В крамниці ж «Цитрус» розміщеної за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, проспект Миру, 49, ЦУМ, 1 поверх, водночас суто в довільній формі описано товар безпосередньо в акті перевірки. Отже, на думку суду, застосований контролюючим органом підхід до встановлення ТМЦ, що перебували на реалізації, не є належним, адже ця процедура є чітко регламентованою, проте не була дотримана відповідачем.

Так, відповідно до розділу 5 Методичних рекомендацій щодо оформлення матеріалів перевірок за дотриманням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, затверджених наказом ДПА України № 534 від 12.08.2008р. «фактичні залишки запасів (товарно-матеріальних цінностей), визначені при обстеженні приміщень суб`єкта господарювання, під час перевірки відображаються у відомості про результати контролю за повнотою оприбуткування, реалізації та фактичні залишки запасів (товарно-матеріальних цінностей) (далі - Відомість), форму якої наведено у додатку 3 до Методичних рекомендацій….

Перед проведенням перевірки у матеріально відповідальної особи береться розписка щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей), включення у товарні звіти всіх видаткових і прибуткових документів на цінності. Розписка є невід`ємною частиною Відомості...»

Проте, як вбачається з наданих документів щодо обох проведених перевірках відсутні відомості і розписки матеріально відповідальних осіб. Тобто, контролюючим органом не було здійснено аналіз надходження ТМЦ, їх вибуття та встановлення фактичних залишків товарів. З огляду на що, висновки контролюючого органу, що на реалізації перебували не обліковані товари, є суто припущенням, не підтвердженим жодним належним, юридично спроможним доказом.

Крім того, варто зазначити, що спірні податкові повідомлення рішення від 08.12.2023р. № 32595/15-32-07-06-20 та № 32545/15-32-07-06-20 не містять детального розрахунку штрафних фінансових санкцій, як то передбачено положеннями пп. 58.1.1. п. 58.1. ст. 58 Податкового кодексу України, відповідно до якого зазначено, що у податковому повідомленні рішенні зазначається або додається до нього детальний розрахунок штрафних фінансових санкцій. При цьому, долучені до оскаржуваних податкових повідомлень рішень від 08.12.2023р., розрахунки, не можна вважати детальними в розумінні ст. 58 Податкового кодексу України, оскільки в них зазначена лише загальна сума вартості товару, неналежний облік яких припускається контролюючим органом, без деталізації та конкретизації вартості відповідних товарних позицій.

Таким чином, допущені Головним управлінням ДПС в Чернігівській області істотні порушення під час призначення і проведення фактичних перевірок крамниць «Цитрус» у місті Чернігові, не прийняття до уваги наданих позивачем первинних документів, та, як наслідок, не відображення їх у Актах фактичних перевірок, зумовлюють протиправність прийнятих за наслідками таких перевірок, оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 08.12.2023р. № 32595/15-32-07-06-20 та № 32545/15-32-07-06-20.

Такого ж висновку дійшла і Рада бізнес-омбудсмена, зазначивши це у мотивувальній частині свого листа №2165 від 29.01.2024р., складеного за результатами розгляду Скарг позивача щодо неправомірності оскаржуваних податкових повідомлень - рішень від 08.12.2023р. № 32595/15-32-07-06-20 та № 32545/15-32-07-06-20.

Суд, окрім іншого, акцентує, шо в межах даного спору враховується законодавчо передбачений обов`язок контролюючого органу довести встановлені, та окреслені у Акті перевірки, порушення позивачем вимог чинного податкового законодавства, адже саме контролюючий орган стверджує про наявність такого порушення, та до того ж, у контексті приписів частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, саме суб`єкт владних повноважень має довести правомірність прийнятого ним рішення.

При цьому, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний приймати рішення, а дії вчиняти, відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх, дотримуючись встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Такий підхід, у тому числі, узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції», ЄСПЛ визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами для призначення податкових штрафів, має саме податкове управління.

Таким чином, зважаючи на вище окреслене, встановлені судом фактичні обставини, та наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РІТЕЙЛКОМПАНІ» до Головного управління ДПС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 08.12.2023 року № 32595/15-32-07-06-20, №32594/15-32-07-06-20.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не знівельовують.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ч. ч.1, 3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РІТЕЙЛКОМПАНІ» до Головного управління ДПС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 08.12.2023 року № 32595/15-32-07-06-20, №32594/15-32-07-06-20, є правомірними, документально підтвердженими, а отже підлягають задоволенню, з вище окреслених підстав.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ст.ст.241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю РИТЕЙЛКОМПАНІ до Головного управління ДПС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 08.12.2023 року № 32595/15-32-07-06-20, № 32594/15-32-07-06-20, - задовольнити.

2. Скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 08.12.2023 року № 32595/15-32-07-06-20, №32594/15-32-07-06-20.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, код ЄДРПОУ ВП 44069166) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю РИТЕЙЛКОМПАНІ (65014, м. Одеса, вул. Маразліївська, , оф.101, ) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят)грн.00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Повний текст Рішення складено та підписано судом « 02» травня 2025 року.

Суддя Харченко Ю.В.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю РИТЕЙЛКОМПАНІ до Головного управління ДПС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 08.12.2023 року № 32595/15-32-07-06-20, № 32594/15-32-07-06-20, - задовольнити.

2. Скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 08.12.2023 року № 32595/15-32-07-06-20, №32594/15-32-07-06-20.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, код ЄДРПОУ ВП 44069166) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю РИТЕЙЛКОМПАНІ (65014, м. Одеса, вул. Маразліївська, , оф.101, ) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят)грн.00 ко

02.05.25.