Справа № 420/11808/24
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2025-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/11808/24

Категорія:112010200 Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 10.07.2024 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду (далі ГУПФ) України в Донецькій області про:

- визнання протиправними дій (бездіяльність) ГУПФ України в Донецькій області щодо відмови йому ОСОБА_1 , у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів, нарахованих на виконання рішень Донецького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року у справі №200/11472/19-а, від 05 липня 2021 року у справі №200/4921/21 та від 26 вересня 2022 року у справі №200/836/22, у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, на підставі Закону України №2050-ІІІ від 19 жовтня 2000 року "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (далі Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 (далі Порядок №159).

- визнання протиправними дій (бездіяльність) ГУПФ України в Донецькій області щодо застосування механізму нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, керуючись Постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2021 року №1165 "Про затвердження Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до п.1 ч.1 ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території" (далі Порядок №1165);

- зобов`язання ГУПФ України нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів на всі своєчасно невиплачені грошові кошти, які нараховані на виконання рішень Донецького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року у справі №200/11472/19-а, від 05 липня 2021 року у справі №200/4921/21 та від 26 вересня 2022 року у справі №200/836/22, у відповідності до Закону №2050-III та механізму виплати, визначеному Порядком №159.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що 18 лютого 2024 року ним подана заява до ГУПФ України в Донецькій області, в якій він просив нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати однією сумою у відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ), Закону та Порядку №159 у зв`язку з несвоєчасним перерахунком основного розміру пенсії. Відповідач надав відповідь від 11.03.2024 року, у якій зазначив, що законні підстави для компенсації втрати частини доходу відсутні.

Позивач вважав дії відповідача протиправними та в обґрунтування позовних вимог посилався на судову практику, зокрема, на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду України від 09 червня 2021 року у справі №240/186/20, від 11 серпня 2023 року у справі №380/103/22, від 21 серпня 2023 року у справі №460/6767/20, від 18 серпня 2023 року у справі №460/4166/20, від 24 січня 2023 року у справі №200/10176/19-а, згідно яких необхідними умовами для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їхньої виплати є: - дати нарахування та виплати нарахованих доходів; - звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону №2050-III, за наслідками розгляду якої власником чи уповноваженим ним органом відмовлено у її виплаті.

Позивач вважав, що відповідач при розгляді його заяви від 18 лютого 2024 року, діяв не у межах повноважень та не у спосіб, то передбачений чинним законодавством України та просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що ГУПФ України в Донецькій області на виконання Донецького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року у справі №200/11472/19-а було проведено донарахування в частині виконання рішення про виплату пенсії у розмірі 83% грошового забезпечення, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 18409,37 грн, а також проведено донарахування в частині виконання рішення про виплату пенсії з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 10842,37 грн. Оскільки ухвалою Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/11472/19-а від 21 грудня 2021 року змінено спосіб виконання рішення суду у справі в частині зобов`язання вчинити певні дії на стягнення заборгованості пенсії у загальному 29 251,74 грн., виконання судового рішення здійснюється Державною казначейською службою України. Таким чином, ГУПФ України в Донецькій області жодних виплат не проводилось і не планується. В такому разі підстави для нарахування і виплати компенсації на суму заборгованості за рішенням суду у справі №200/11472/19-а відсутні.

Водночас, відповідач зазначав, що виплата заборгованості за іншими рішеннями Донецького окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року у справі №200/4921/21 та від 26 вересня 2022 року у справі №200/836/22 позивачу не здійснена. Отже вказані суми пенсії не підпадають під визначення доходів, передбачених Законом №2050-ІІІ, за порушення строків виплати яких сплачується компенсація. Оскільки виплата громадянам провадиться у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць, позовні вимоги в частині виплати суми компенсації на суму заборгованості за іншими рішеннями суду є передчасними. Згідно з Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до п.1 ч.1 ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" №1706-VII (далі Закон №1706-VII) від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, затвердженого Порядок №1165 пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводяться утримувачам за окремою програмою, передбаченого в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету України на відповідний рік. Враховуючи вищезазначене, погашення заборгованості, нарахованої на виконання рішення суду, здійснюватиметься в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУПФ України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнано протиправними дій ГУПФ України в Донецькій області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати суми пенсії за період з 01 січня 2018 року по 03 лютого 2024 року у розмірі 29 251,74грн.

Зобов`язано ГУПФ України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати суми пенсії за період з 01 січня 2018 року по 03 лютого 2024 року у розмірі 29 251,74 грн. відповідно до Закону №2050-III та Порядку №159.

Визнано протиправними дії ГУПФ України в Донецькій області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати сум заборгованості по виплаті пенсії за період з 01 квітня 2019 року по листопад 2022 грудень 2023 року у зальному розмірі 4 490,22грн.

Зобов`язано ГУПФ України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати суми пенсії за період з 01 квітня 2019 року по листопад 2022 грудень 2023 року у загальному розмірі 4 490,22 грн. відповідно до Закону №2050-III та Порядку №159.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ГУПФ України в Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 000 грн.

В апеляційній скарзі ГУПФ України в Донецькій області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги:

- що умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації здійснюється в день виплати основної суми доходу, тобто право на компенсацію позивач набуває в момент отримання доходу. Виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, згідно ст. 8 цього Закону забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. На сьогоднішній день бюджет Пенсійного фонду України на 2024 рік не затверджено. На даний час виплата заборгованості згідно рішень суду від 05 липня 2021 року по справі №200/4921/21 та від 26 вересня 2022 року по справі №200/836/22 в повному обсязі не проведена. При цьому, слід звернути увагу на те, що позивач просить нарахувати компенсацію на ще невиплачені суми пенсії, що не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом №2050-ІІІ, за порушення строків виплати яких сплачується компенсація. Головне управління зазначає, що вказана вимога заявлена передчасно, оскільки вказану компенсацію наведене регулююче законодавство та нормативно-правові акти пов`язують з фактичним нарахуванням та виплатою пенсії, чого на час розгляду справи ще не відбулось. Отже, позовні вимоги цій частині задоволенню не підлягають;

- всі виконавчі документи, видані за судовими рішеннями про стягнення коштів з державного органу підлягають виконанню Державною казначейською службою України (правова позиція Вищого адміністративного суду України у справі №К/800/49379/15 ухвала від 16 лютого 2016 року, в ЄДРСР №55908967). Таким чином, підстави для нарахування і виплати компенсації на суму заборгованості, яка визначена рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року по справі №200/11472/19-а відсутні.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року іншими учасниками справи не оскаржено.

Таким чином, відповідно до правил ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто, в частині задоволених позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУПФ України в Донецькій області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України (паспорт серії НОМЕР_1 ), військовим пенсіонером, який перебуває на обліку в ГУПФ України в Донецькій області. Згідно з довідкою від 06 червня 2023 року №5106- позивач є внутрішньо переміщеною особою за адресою місця проживання АДРЕСА_1 .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року у справі №200/11472/19-а, яке набрало законної сили 05 лютого 2020 року, частково задоволений позов ОСОБА_1 до ГУПФ України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправною бездіяльність ГУПФ України в Донецькій області, яка полягає у нездійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії за вислугою років, виходячи із 83 відсотків грошового забезпечення. Зобов`язано ГУПФ України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років, виплачувати її з 01 січня 2018 року у розмірі 83% грошового забезпечення та виплатити різницю у пенсії з урахуванням вже виплачених сум. Зобов`язано ГУПФ України в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 (з 05 березня 2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року. В задоволенні решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року у справі №200/11472/19-а змінено спосіб виконання рішення суду від 14 листопада 2019 року в частині зобов`язання ГУПФ України в Донецькій області вчинити певні дії на стягнення з ГУПФ України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованість з пенсії у розмірі 18 409,37 грн та 10 842,37 грн.

03 лютого 2024 року позивачу виплачено заборгованість у розмірі 18 409,37 грн. та 10 842,37 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи відомостями із банківського рахунку позивача.

Таким чином, 03 лютого 2024 року рішення суду від 14 листопада 2019 року у справі №200/11472/19-а виконано боржником.

Також рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року у справі №200/4921/21, яке набрало законної сили 23 вересня 2021 року, задоволений позов ОСОБА_1 до ГУПФ України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправними дії ГУПФ України в Донецькій області щодо неправомірного повернення до ІНФОРМАЦІЯ_2 оновленої довідки №ФС-93484/09/01/313 від 15 березня 2021 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсії. Визнано протиправною бездіяльність ГУПФ України в Донецькій області щодо нездійснення перерахунку та виплати пенсії з 01 квітня 2019 року ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15 березня 2021 року №ФС-93484/09/01/313. Зобов`язано ГУПФ України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01 квітня 2019 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15 березня 2021 року №ФС-93484/09/01/313 з урахуванням проведених раніше виплат.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року у справі №200/836/22, яке залишене без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2023 року, задоволений позов ОСОБА_1 до ГУПФ України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправними дії ГУПФ України в Донецькій області, які полягають у зменшенні ОСОБА_1 розміру відсотка з 83% грошового забезпечення до 70% при перерахунку пенсії з 01 квітня 2019 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15 березня 2021 року №ФС-93484/09/01/313. Зобов`язано ГУПФ України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01 квітня 2019 року виходячи з розміру 83% грошового забезпечення зазначеного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15 березня 2021 року №ФС-93484/09/01/313 з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно з листом ГУПФ України в Донецькій області від 31 травня 2023 року №9926-9145/К-02/8-0500/23, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року у справі №200/4921/21 в листопаді 2021 року проведено перерахунок пенсії позивача з 01 квітня 2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 15 березня 2021 року №ФС-93484/09/01/313. Доплата до пенсії за період з 01 квітня 2019 року по 30 листопада 2021 року у загальній сумі 154 649,99 грн, яка облікована в Головному управлінні та буде виплачена на умовах окремого Порядку №1165, після затвердження відповідних бюджетних призначень.

Відповідно до листа ГУПФ України в Донецькій області від 20 липня 2023 року №13835-12551/К-02/8-0500/23 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року у справі №200/836/22 в червні 2023 року проведено перерахунок пенсії позивача з 01 квітня 2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 15 березня 2021 року №ФС-93484/09/01/313 з урахуванням 83% сум грошового забезпечення. Доплата до пенсії за період з 01 квітня 2019 року по 30 червня 2023 року у загальній сумі 121 123,71 грн, яка облікована в ГУПФ України в Донецькій області та буде виплачена на умовах окремого Порядку №1165, після затвердження відповідних бюджетних призначень.

18 лютого 2024 року позивач подав до ГУПФ України в Донецькій області заяву, в якій просив нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів, нарахованих на виконання рішень Донецького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року у справі №200/11472/19-а, від 05 липня 2021 року по справі №200/4921/21 та від 26 вересня 2022 року у справі №200/836/22.

Листом ГУПФ України в Донецькій області від 11 березня 2024 року №5507-3631/К-02/8-0500/24 позивача повідомлено, що на виконання рішень Донецького окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року по справі №200/4921/21 та від 26 вересня 2022 року у справі №200/836/22 із загальної суми пенсії за минулий час, яка обліковується в автоматизованій базі даних обробки пенсійної документації, з урахуванням положень абз.3 п.4 Порядку №1165 йому у 2022-2023 роках виплачено 4 490,22 грн. заборгованості пенсії різними сумами, а саме у листопаді 2022 530 грн., у грудні 2022 року 2,18 грн., у липні 2023 року 557,32 грн., у вересні 2023 року 2 093 грн., у жовтні 2023 року 1 303 грн., у листопаді 2023 року 4,10 грн., у грудні 2023 0,62 грн. При цьому відповідач ГУПФ України у вказаній відповіді зазначив, що будь-яких зобов`язань щодо виплати компенсації втрати частини доходів рішеннями судів на ГУ не покладено.

Таким чином, судом встановлено, що заборгованість пенсії, визначена рішеннями суду від 05 липня 2021 року у справі №200/4921/21 та від 26 вересня 2022 року у справі №200/836/22, не виплачена у повному обсязі.

Позивач не погодився з наданою йому відповіддю та звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що нарахування та виплата компенсації не можлива без виплати самої заборгованості. Розраховується вона саме на день виплати та виплачується вона відповідно до ст. 4 Закону №2050-III у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Суд першої інстанції зазначив, що права позивача на час звернення до суду щодо нарахування та виплати йому компенсації на нараховану за рішеннями суду від 05 липня 2021 року по справі №200/4921/21 та від 26 вересня 2022 року у справі №200/836/22 по виплаті заборгованості по пенсії порушені у зв`язку з виплатою заборгованості лише у сумі 4 490,22грн. Інша сума заборгованості не виплачена.

Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог шляхом: визнання протиправними дій ГУПФ України в Донецькій області щодо не нарахування та не виплати позивачу компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати суми пенсії за період з 01 січня 2018 року по 03 лютого 2024 року у розмірі 29 251,74 грн.; визнання протиправними дій ГУПФ України в Донецькій області щодо не нарахування та не виплати позивачу компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати сум заборгованості по виплаті пенсії за період з 01.04.2019 року по грудень 2023 року у зальному розмірі 4 490,22 грн.; зобов`язання ГУПФ України в Донецькій області нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати суми пенсії за період з 01 січня 2018 року по 03 лютого 2024 року у розмірі 29 251,74 грн. відповідно до Закону №2050-III та Порядку №159; зобов`язання ГУПФ України в Донецькій області нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати суми пенсії за період з 01 квітня 2019 року по листопад 2022 грудень 2023 року у загальному розмірі 4 490,22 грн. відповідно до Закону №2050-III та Порядку №159

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" №2050-ІІІ від 19 жовтня 2000 року.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно ст.ст. 1-3 Закону №2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно з п.1 Порядку №159 компенсація проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Статтею 4 Закону №2050-III встановлено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Положення вказаної статті відображені у п.5 Порядку №159

Таким чином, основною умовою виплати суми компенсації є виплата заборгованості.

Крім того, необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону № 2050-III, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, або відмовити у її виплаті. А тому тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію.

Судом встановлено, що позивачу 03 лютого 2024 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року у справі №200/11472/19-а виплачена заборгованість пенсії за період з 01 січня 2018 року по 29 лютого 2020 року у загальному розмірі 29 251,74 грн.

Враховуючи наявність факту несвоєчасної виплати позивачу заборгованості пенсії за період з 01 січня 2018 року по 29 лютого 2020 року, суд дійшов висновку, що позивач має право на компенсацію втрати частини доходів за період з 01 січня 2018 року по 03 лютого 2024 року.

При цьому суд не приймає доводи представника відповідача щодо відсутності підстав для виплати компенсації втрати частини доходів, оскільки у ГУПФ України в Донецькій області жодних виплат не проводилось, рішення суду виконувалось Державною казначейською службою України.

Так, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/11472/19-а від 21 грудня 2021 року змінено спосіб виконання рішення суду у справі в частині зобов`язання вчинити певні дії на стягнення заборгованості пенсії у загальному 29 251,74 грн.

З 01 січня 2013 року механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, визначено Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05 червня 2012 року №4901-VI та Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845 (далі Порядок №845).

Згідно з п.3 Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року у справі №200/11472/19-а вину ГУПФ України в Донецькій області щодо невиплати пенсії позивача.

Відповідно до ст.1 Закону №2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 55 Закону №2262-ХII закріплено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Таким чином, належним суб`єктом щодо виплати позивачу компенсації втрати частини доходів за період з 01 січня 2018 року по 03 лютого 2024 року є ГУПФ України в Донецькій області.

Водночас, позивачу затримана виплата різниці перерахованої йому з 01 квітня 2019 року по 30 вересня 2022 року пенсії за рішеннями Донецького окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року у справі №200/4921/21 та від 26 вересня 2022 року у справі №200/836/22.

Вказана заборгованість не виплачена у повному обсязі у зв`язку з направленням відповідних відомостей до реєстру судових рішень щодо виплат заборгованостей та буде виплачена при надходження коштів на погашення цієї заборгованості. Згідно з листом від 11 березня 2024 року за вказаними рішеннями у період з листопада 2022 по грудень 2023 року виплачувалась різними сумами частково, в загальній сумі 4 490,22 грн.

На час розгляду справи заборгованість у повному обсязі позивачу не сплачена, відповідно відсутні підстави для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів за всією заборгованістю, за виключенням виплаченої суми 4 490,22 грн.

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до положень ст. 3 Закону №2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток "нарахованого, але не виплаченого грошового доходу" за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі №240/11882/19.

Колегія суддів зазначає, що зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст.ст.1-3 Закону №2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 11.07.2017 року №21-2003а16, Верховного Суду від 22 червня 2018 року у справі №810/1092/17, від 13 січня 2020 року у справі №803/203/17, від 03 липня 2018 року у справі №521/940/17 та від 21 червня 2018 року у справі №523/1124/17.

Колегія суддів вважає, що позивач має право на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати.

Крім того, колегія суддів зазначає, що право на компенсацію позивач набуде після набрання законної сили даним судовим рішенням та у разі несвоєчасної виплати відповідачем сум доходу, які стягнуто на підставі цього рішення.

Таким чином, позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, але саме на час виплати йому заборгованості, у тому числі за рішенням суду.

Нарахування та виплата компенсації неможлива без виплати самої заборгованості. Розраховується вона саме на день виплати та виплачується вона відповідно до ст.4 Закону №2050-III у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Як вбачається з матеріалів справи, право позивача на час звернення до суду щодо нарахування та виплати йому компенсації на нараховану за рішеннями суду від 05 липня 2021 року у справі №200/4921/21 та від 26 вересня 2022 року у справі №200/836/22 по виплаті заборгованості по пенсії порушені у зв`язку з виплатою заборгованості лише у сумі 4 490,22 грн., тоді як інша сума заборгованості не була виплачена.

З урахуванням вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог шляхом: визнання протиправними дій ГУПФ України щодо не нарахування та не виплати позивачу компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати суми пенсії.

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують факти та мотивування яких повністю підтверджуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні спірного питання.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 01 травня 2025 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.