Справа № 520/29580/24
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Кухар М.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 р. Справа № 520/29580/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.01.2025, по справі № 520/29580/24

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

-визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення військовослужбовця за період з 21.09.2022 по 10.10.2024 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи у відповідному році;

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення військовослужбовця за період з 21.09.2022 по 31.12.2022 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення військовослужбовця за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення військовослужбовця за період з 01.01.2024 по 10.10.2024 із використанням показника для працездатної особи станом на 01.01.2024 за статтею 7 Закону прожиткового мінімуму України «Про Державний бюджет України па 2024 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;

-визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 21.09.2022 по 10.10.2024 із застосуванням положень абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;

-зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошового забезпечення за період 21.09.2022 по 10.10.2024 із застосуванням положень абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України віл 17.07.2003 № 1078.

-визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невидачі ОСОБА_1 довідки про вартість речового майна, належало видачі станом на 10.10.2024;

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 довідку про вартість речового майна, що належало до видачі станом на 10.10.2024;

-визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації за не отримане речове майно, що належало до видачі станом на 10.10.2024;

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за не отримане речове майно за період з 24.03.2021 по 10.10.2024;

-визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 підйомної допомоги зв`язку переїздом на нове місце служби (проживання) розмірі місячного грошового забезпечення;

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підйомну допомогу, у зв`язку з переїздом на нове місце служби (проживання) у розмірі місячного грошового забезпечення;

-визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дії щорічної відпустки за 30 діб за 2021 рік, за 30 діб за 2024 рiк;

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за 30 діб за 2021 рік, за 30 діб за 2024 рік;

-визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за дні невикористаної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, передбаченою п. 12 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», за 14 діб у 2022 році, за 14 діб у 2023 році, за 14 діб у 2024 poці

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за дні невикористаної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, передбаченою п. 12 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», за 14 діб у 2022 році, за 14 діб у 2023 році, за 14 діб у 2024 році;

-визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожен повий календарний рік служби згідно частини 2 cт.15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та члені їх сімей».

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби згідно частини 2 ст.15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та члені їх сімей».

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.01.2025 частково задоволено позов.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення військовослужбовця за період з 21.09.2022 по 10.10.2024 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи у відповідному році.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення військовослужбовця за період з 21.09.2022 по 31.12.2022 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення військовослужбовця за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення військовослужбовця за період з 01.01.2024 по 10.10.2024 із використанням показника для працездатної особи станом на 01.01.2024 за статтею 7 Закону прожиткового мінімуму України «Про Державний бюджет України па 2024 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 21.09.2022 по 10.10.2024 із застосуванням положень абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошового забезпечення за період 21.09.2022 по 10.10.2024 із застосуванням положень абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України віл 17.07.2003 № 1078.

В іншій частині позову відмовлено.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2025 доповнено рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.01.2025.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації за неотримане речове майно, що належало до видачі станом на 10.10.2024.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за неотримане речове майно за період 3 24.03.2021 по 10.10.2024.

Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду у зазначеній частині, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 підйомної допомоги зв`язку переїздом на нове місце служби (проживання) розмірі місячного грошового забезпечення; зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підйомну допомогу, у зв`язку з переїздом на нове місце служби (проживання) у розмірі місячного грошового забезпечення; визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дії щорічної відпустки за 30 діб за 2021 рік, за 30 діб за 2024 рiк; зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за 30 діб за 2021 рік, за 30 діб за 2024 рік.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилався на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, зокрема, зазначав, що грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку за 2021 рік за 30 діб, за 2024 рік за 30 діб позивач не отримав, а будь-яких витягів з розрахунково-платіжних відомостей на виплату грошового забезпечення (картки особового рахунку) позивачу, як доказ здійснення такої виплати, відповідачем надано не було. Вказував, що суд першої інстанції не розглянув питання щодо підйомної допомоги у зв`язку переїздом на нове місце служби (проживання) в розмірі місячного грошового забезпечення, при цьому зазначав, що виплата такої допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення відповідачем не була проведена.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом, з 24.03.2021 по 21.09.2022 позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 №86 від 24.03.2021.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 265 від 21.09.2022 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 08.09.2022 № 282 на посаду заступника командира інженерно-технічної роти з морально психологічного забезпечення групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , з 21.09.2022 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 292 від 10.10.2024 капітана ОСОБА_1 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 11.09.2024 № 483-PС у відставку за ст. 26 ч. 5 .п. З пп. «б» (за станом здоров`я - на підставі висновку ВЛК про непридатність до військової служби) з 11.10.2024 року виключено зі списків особового складу та всіх видів грошового забезпечення.

Вважаючи, що станом на день прийняття наказу про виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення відповідач не провів з позивачем розрахунків щодо яких позивачем заявлені позовні вимоги, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за 30 діб за 2021 рік, за 30 діб за 2024 рік.

Колегія суддів за результатами перегляду рішення суду першої інстанції, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стосовно виплати грошової компенсації щорічної основної відпустки колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 4 Закону України "Про відпустки" передбачено такі види щорічних відпусток: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу зі шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.

Відповідно до ч. 1, абз. 1 ч. 2 ст. 10- 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Щорічна основна відпустка надається протягом календарного року. В особливих випадках з дозволу прямого начальника, уповноваженого Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, утвореними відповідно до законів України, керівниками правоохоронних органів та керівниками розвідувальних органів України, щорічна основна відпустка за минулий рік надається в першому кварталі наступного року, якщо раніше її не було надано.

Отже, законом не виключаються випадки, коли військовослужбовцем відпустка не буде використана протягом календарного року та не передбачено позбавлення права на відпустку, яке військовослужбовець отримав в попередньому календарному році. Водночас надано право використати право на відпустку за попередній рік.

Абзацом третім пункту 14 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі не використані за час проходження військової служби дні щорічних основної та додаткової відпусток, а також додаткової відпустки військовослужбовцям, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, та додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону України "Про відпустки".

Аналогічна правова норма міститься у частині першої статті 24 Закону України "Про відпустки", якою встановлено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація, зокрема, за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 за № 260 (далі - Порядок № 260).

Відповідно до п.п. 3, 6 розділу ХХХІ Порядку № 260 ( в редакції, що діяла на момент звільнення) у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини тривалістю, що визначається пропорційно часу, прослуженому в році звільнення за кожен повний місяць служби, та за час такої відпустки виплачується грошове забезпечення або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.

Отже, у випадку звільнення з військової служби у військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби) виникає право, зокрема, на грошову компенсацію за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 21.09.2022 № 265 щорічна відпустка ОСОБА_1 за 2021 рік використана тривалістю 10 діб (з 23.12.2021 по 03.01.2022).

Таким чином, не підлягають компенсації дні відпустки, що вже були використані позивачем.

При цьому доказів виплати позивачу грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2021 матеріали справи не містять.

Із матеріалів справи також вбачається, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.10.2024 № 292 встановлено виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористану відпустку за 2024 рік за 30 календарних діб в сумі 27774 грн. 90 коп.

Разом з тим, належного підтвердження здійснення виплати, зокрема, розрахункових документів на підставі та відповідно до яких здійснювалась виплата грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2024 рік, відповідачем не надано.

Крім того, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2025 було витребувано у Військової частини НОМЕР_1 документи, що підтверджують фактичну виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану відпустку за 2024 рік за 30 днів; інформацію щодо тривалості невикористаної ОСОБА_1 відпустки у 2021 році та документи, що підтверджують фактичну виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану відпустку за 2021 рік.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Втім, на виконання зазначеної ухвали відповідачем до суду будь-яких документів стосовно затребуваної інформації надано не було.

Відтак, у ході розгляду справи відповідачем не доведено факту виплати спірної грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки ОСОБА_1 .

Таким чином, колегія суддів зазначає, що в спірних правовідносинах має місце протиправна бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу при звільненні грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки за відповідні періоди, з огляду на що слід зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за 2021, 2024 з урахуванням фактично використаних днів відпусток.

Отже, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2021 рік у кількості 30 діб, та за 2024 рік за 30 діб та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2021 рік у кількості 30 діб, та за 2024 рік за 30 діб підлягають частковому задоволенню.

Стосовно позовних вимог щодо зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підйомну допомогу, у зв`язку з переїздом на нове місце служби (проживання) у розмірі місячного грошового забезпечення, колегія суддів зазначає, що при ухваленні рішення, що оскаржується, судом першої інстанції висновків суду з цього приводу не сформовано, фактично вказана частина позовних вимог судом першої інстанції не вирішена.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.

Отже, саме додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

За таких обставин, колегія суддів вказує, що не вирішення судом першої інстанції частини позовних вимог не дає підстав суду апеляційної інстанції здійснювати перегляд справи в цій частині, а є підставою для ухвалення саме додаткового рішення.

За приписами п. 2 ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.01.2025 по справі № 520/29580/24 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2021 рік у кількості 30 діб, та за 2024 рік за 30 діб та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2021 рік у кількості 30 діб, та за 2024 рік за 30 діб. Ухвалити в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2021, 2024 роки.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2021, 2024 роки, з урахуванням фактично використаних днів відпусток.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.01.2025 по справі № 520/29580/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді З.Г. Подобайло В.В. Катунов