Справа № 560/33/25
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/33/25
РІШЕННЯ

іменем України

05 травня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом Першого заступника керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні позивача , Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства до Лісовогринівецької сільської ради Хмельницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави звернувся до суду з позовом до Лісовогринівецької сільської ради Хмельницької області про визнання протиправною бездіяльності щодо неприйняття рішення про віднесення залісених земельних ділянок загальною площею 21,1 га до самозалісених земель, щодо невнесення до Державного земельного кадастру відомостей про віднесення залісених земельних ділянок загальною площею 21,1 га до самозалісених земель, зобов`язати розглянути на засіданні сесії сільської ради питання про віднесення залісених земельних ділянок загальною площею 21,1 га до самозалісених земель та внести до Державного земельного кадастру відомості про віднесення залісених земельних ділянок загальною площею 21,1 га до самозалісених земель.

В обґрунтування позову зазначає, що сільська рада не сприяє реалізації державної екологічної ініціативи "Масштабне залісення України", порушуючи інтереси держави у сфері охорони лісових ресурсів. Зазначене проявляється шляхом неприйняття рішення про віднесення земельних ділянок загальною площею 21,1 га до самозалісених земель, відсутності комісії, створеної з метою обстеження відповідних земельних ділянок, не проведення комісійного обстеження.

Лісовогринівецька сільська рада відзив по справі не подала, надала додаткові матеріали.

Орган прокуратури надав пояснення щодо документів, поданих відповідачем.

Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства пояснень по суті спору не надало.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з такого.

Відповідно до статей 13, 16 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією, а забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави.

З метою збереження самосійних лісів та подальшого ведення лісового господарства прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження лісів», який набрав чинності у липні 2022 та яким введене поняття «самозалісеної земельної ділянки», під яким розуміється земельна ділянка будь-якої категорії земель площею більше 0,5 гектарів, вкрита лісовою рослинністю і заліснення якої пройшло (відбулося) природним або іншим шляхом (ч. 12 ст. 1 Лісового кодексу України).

Частиною 2 статті 1 Лісового кодексу України визначено, що ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцем розташування виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Згідно зі ст. 7 Лісового кодексу України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.

Відповідно до Закону України від 20.06.2022 № 2321-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження лісів» Земельний кодекс України доповнений статтею 57-1 « Самозалісені землі», якою визначений порядок віднесення земельних ділянок до самозалісених. Згідно з ч. 2 ст. 57-1 Земельного кодексу України віднесення земельної ділянки приватної власності до самозалісеної ділянки здійснюється її власником, а щодо земельних ділянок державної та комунальної власності - органом, який здійснює розпорядження нею.

З огляду на це, враховуючи положення статей 57-1, 122 та п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України, віднесення земельної ділянки до самозалісеної, яка відповідно до закону з травня 2021 є комунальною власністю територіальної громади, здійснюється сільськими, селищними та міськими радами. Рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування щодо віднесення земельної ділянки до самозалісеної ділянки приймається за поданням відповідного територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, з врахуванням вимог ст. ст. 57-1, 122 Земельного кодексу України та ч. 4 ст. 21 Закону України "Про державний земельний кадастр", є Лісовогринівецька сільська рада Хмельницької області.

Водночас, невжиття заходів щодо віднесення земельних ділянок до самозалісених земель призводить до порушення інтересів держави та створює передумови незаконного використання земельних ділянок.

Відповідно до Положення «Про Державне агентство лісових ресурсів України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2014 № 521, Державне агентство лісових ресурсів України (Держлісагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів, і який реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства.

Водночас, відповідно до Положення «Про Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства», затвердженого наказом Держлісагентства України від 09.11.2022 №1008, Управління є територіальним органом Держлісагентства. Завданням Управління є реалізація повноважень Держлісагентства України на території Тернопільської, Чернівецької та Хмельницької областей.

Отже, Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 57-1 Земельного кодексу України віднесення земельної ділянки до категорії самозалісеної здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про належність всіх її угідь до угідь самозалісеної ділянки. Земельна ділянка вважається самозалісеною ділянкою з дня внесення зазначених відомостей до Державного земельного кадастру.

Віднесення земельної ділянки, сформованої як об`єкт цивільних прав, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, до самозалісеної ділянки здійснюється без розроблення документації із землеустрою.

З метою реалізації вказаної норми ч. 4 ст. 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр" її доповнено абз. 4, яким передбачено, що відомості про угіддя земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі заяви органу місцевого самоврядування, який відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України приймає рішення про передачу земельних ділянок комунальної власності у власність, - щодо зміни угідь на угіддя самозалісеної.

Судом встановлено, що Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства звернулось до Лісовогринівецької сільської ради з поданням №05-855/2022 щодо винесення на розгляд сесії питання про віднесення 5 земельних ділянок, розташованих поза межами населених пунктів с. Гнатівці, с. Стуфчинці, с. Шпичинці Лісовогринівецької територіальної громади загальною площею 21,1 га. до самозалісених земель.

Як вбачається з листа Лісовогринівецької сільської ради №1175 від 17.10.2022, вказане подання було розглянуте на засіданні постійної комісії містобудування, будівництва, питань житлово-комунального господарства, комунальної власності, земельних відносин та охорони природи, благоустрою Лісовогринівецької сільської ради та у подальшому 06.10.2022 винесене на розгляд 25 чергової сесії Лісовогринівецької сільської ради. За результатами розгляду питання про віднесення 5 земельних ділянок до самозалісених земель рішення не прийняте у зв`язку із відсутністю необхідної кількості голосів для його прийняття.

10.02.2023 Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства повторно звернулось до Лісовогринівецької сільської ради з поданням №145/2023 щодо ухвалення рішення про віднесення згаданих вище 5 земельних ділянок загальною площею 21,1 га до самозалісених земель.

Листом Лісовогринівецької сільської ради №508 від 15.04.2023 інформовано, що подання було розглянуте на засіданні постійної комісії містобудування, будівництва, питань житлово-комунального господарства, комунальної власності, земельних відносин та охорони природи, благоустрою Лісовогринівецької сільської ради та 04.04.2023 винесене на розгляд 25 чергової сесії Лісовогринівецької сільської ради. За результатами розгляду питання рішення не прийняте у зв`язку із відсутністю необхідної кількості голосів депутатів.

06.06.2023 Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства знову звернулось до відповідача з поданням №626/2023 щодо ухвалення рішення про віднесення земельних ділянок до самозалісених земель.

Листом Лісовогринівецької сільської ради №777 від 22.06.2023 повідомлено, що у розгляді подання відмовлено, оскільки рішенням 25 чергової сесії Лісогринівецької сільської ради від 06.10.2022 №22 вказані земельні ділянки вирішено сформувати шляхом розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для створення зон для відпочинку жителів територіальної громади із земель комунальної власності.

01.11.2024 Хмельницька окружна прокуратура звернулась до Лісовогринівецької сільської ради про надання інформації щодо прийнятих рішень.

Листом від 14.11.2024 Лісовогринівецька сільська рада повідомила, що комісія ради з метою обстеження відповідних земельних ділянок не створювалась, комісійне обстеження не проводилось.

16.10.2024 спеціалістами Філії "Хмельницьке лісомисливське господарство", Південно-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства проведене обстеження згаданих вище земельних ділянок та встановлено, що вони вкриті у переважній більшості на 70-80% лісовою рослинністю віком приблизно від 40 до 80 років, і за ознаками, передбаченими ст. 1 Лісового кодексу України та ст. 57-1 Земельного кодексу України відносяться до категорій самозалісених; земельні ділянки розташовані за межами населеного пункту.

З матеріалів справи також встановлено, що рішенням Лісовогринівецької сільської ради №70 від 19.12.2024 наданий дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок із цільовим призначенням: для збереження використання насаджень (КВЦПЗ 07.06).

Суд з огляду на вказане вище вважає, що маючи достатньо повноважень, визначених законом про місцеве самоврядування, відповідач не вчинив необхідні дії на виконання вимог законодавства з метою віднесення земельних ділянок до самозалісених. Відповідачем не здійснене самостійне обстеження власних земельних ділянок з урахуванням наданих/наявних картографічних викопіювань (зображень), що дають можливість чітко встановити місце знаходження самозалісених земельних ділянок, їх координати та площі.

Зазначена поведінка не сприяє реалізації державної екологічної ініціативи "Масштабне залісення України", прийнятої з метою забезпечення екологічної безпеки, сталого природокористування та покращення якості життя населення.

Натомість, земельні ділянки з кадастровими номерами :02:022:0025, :02:001:0002, :02:023:0156, :01:006:0607, :9 загальною площею 21,1 га, розташовані за межами населених пунктів на території Лісовогринівецької сільської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області, підлягають віднесенню до самозалісених шляхом внесення необхідних відомостей до Державного земельного кадастру на підставі подання Південно-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства.

Доказів вжиття заходів з метою реєстрації вказаних земельних ділянок у Державному земельному кадастрі відповідач суду не надав, що вказує на допущену ним бездіяльність. Зважаючи на це, належним способом захисту інтересів держави у спірних правовідносинах є зобов`язання сільської ради розглянути на засіданні сесії питання про віднесення залісених земельних ділянок загальною площею 21,1 га до самозалісених земель та внести до Державного земельного кадастру відомості про віднесення цих земельних ділянок до самозалісених земель.

З огляду на встановлені судом обставини та досліджені докази суд вважає, що відповідачем не доведено відсутність протиправної бездіяльності або вжиття заходів з метою її припинення, а також виконання законних вимог уповноваженого органу. Враховуючи вказане, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправною бездіяльність Лісовогринівецької сільської ради щодо не прийняття рішення про віднесення земельних ділянок з кадастровими номерами :02:022:0025, :02:001:0002, :02:023:0156, :01:006:0607, :04:019:0029 загальною площею 21,1 га до самозалісених земель, та щодо невнесення до Державного земельного кадастру відомостей про віднесення цих земельних ділянок до самозалісених земель.

Зобов`язати Лісовогринівецьку сільську раду Хмельницької області розглянути на засіданні сесії ради питання про віднесення земельних ділянок з кадастровими номерами :02:022:0025, :02:001:0002, :02:023:0156, :01:006:0607, :04:019:0029 загальною площею 21,1 га до самозалісених земель, внести до Державного земельного кадастру відомості про віднесення цих земельних ділянок до самозалісених земель.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 05 травня 2025 року

Позивач:Перший заступник керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави (вул. Бориса Антоненка-Давидовича, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29018 , код ЄДРПОУ - 02911102)
Відповідач:Лісовогринівецька сільська рада (вул. Хмельницька, 29,с. Лісові Гринівці,Хмельницький р-н, Хмельницька обл.,31340 , код ЄДРПОУ - 04403717)

Головуючий суддя І.С. Козачок