Справа № 440/4633/25
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/4633/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Управління з питань комунального майна та земельних відносин Виконавчого комітету Лубенської міської рада Полтавської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

І. Суть спору:

Управління з питань комунального майна та земельних відносин Виконавчого комітету Лубенської міської рада Полтавської області звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій просить: визнати протиправною та скасувати постанову від 07.03.2025 старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ніколенка С.В. ВП №77422443 про стягнення виконавчого збору з Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради у розмірі 32000,00 грн..

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція позивача

Позивач зазначає, що підставою для винесення постанови є наказ господарського суду Полтавської області від 17.02.2025 у справі № 917/2223/23 на виконання рішення господарського суду Полтавської області від 02.10.2024, яке набрало законної сили 28.01.2025. Оскільки вказаним рішенням було витребувано майно з чужого незаконного володіння, отже рішення має майновий характер, тому відсутні жодні підстави стягувати виконавчий збір за рішення немайнового характеру у розмірі 4 мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

(б) Позиція відповідача

Відповідач через "Електронний суд" надав відзив на позовну заяву, якому заперечує проти позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень, зазначає, що зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Примірник постанови направлено сторонам виконавчого провадження 07.03.2025 за вих.5564. Статтею 42 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. У зв`язку з даними обставинами 07.03.2025 винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження щодо стягнення з боржника витрат в сумі 247,18 грн. Крім того стаття 27 Закону встановлює, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Керуючись вказаними нормами 07.03.2025 державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 32000,00 грн.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

IV. Обставини, встановлені судом

Рішенням господарського суду Полтавської області позов задоволено. Витребувано з незаконного володіння Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради (37500, Полтавська область місто Лубни, вул. Ярослава Мудрого, 33 ) на користь Лубенської районної ради Полтавської області (площа Академіка Олексія Бекетова, буд. 19, м. Лубни, Полтавська область, 37500, ) рухоме майно газовий котел АОГВ-100 Э в кількості 2 штуки; насос живильний Pedrollo 60 Pkm в кількості 2 штуки; бак розширювальний Експансомат 280 л в кількості 2 штуки; лічильник газовий 2 штуки; бак резервного запасу води (V-05 м куб.) в кількості 2 штуки; газохід котла сталевий 300Х150 (h) 1=600 мм в кількості 4 штуки; штуцер для відбору проб в кількості 4 штуки; грязьовик ТЗ4.03 в кількості 2 штуки; металева сітка Рябиця в обрамлені з кутика в кількості 3 штуки. Витребувано з чужого незаконного володіння Опорного закладу Оріхівський ліцей імені В.М. Леонтовиича Лубенської міської ради Полтавської області (37560, Полтавська область Лубенський район село Оріхівка, вул. Агромістечко, 6, ) на користь Лубенської районної ради Полтавської області (площа Академіка Олексія Бекетова, буд. 19, м. Лубни, Полтавська область, 37500, ) рухоме майно газовий котел АОГВ-100 Э в кількості 1 шт.

Витребувано з чужого незаконного володіння Навчально-виховний комплекс Гімназія заклад дошкільної освіти імені Катерини Скаржинської Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області (37504, Полтавська область, місто Лубни, вул. Автомобільна, 4, Код 5) на користь Лубенської районної ради Полтавської області (площа Академіка Олексія Бекетова, буд. 19, м. Лубни, Полтавська область, 37500, ) рухоме майно газовий котел АОГВ 100 Э в кількості 1 штука. Стягнуто з Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради (37500, Полтавська область місто Лубни, вул. Ярослава Мудрого, 33 ) на користь Лубенської районної ради Полтавської області, площа Академіка Олексія Бекетова, буд. 19, м. Лубни, Полтавська область, 37500, ) 3 069,50 грн судового збору. Стягнуто з Опорного закладу Оріхівський ліцей імені В.М. Леонтовиича Лубенської міської ради Полтавської області (37560, Полтавська область Лубенський район село Оріхівка, вул Агромістечко, 6, ) на користь Лубенської районної ради Полтавської області (площа Академіка Олексія Бекетова, буд. 19, м. Лубни, Полтавська область, 37500, ) 3 069,50 судового збору. Стягнуто з Навчально-виховний комплекс Гімназія заклад дошкільної освіти імені Катерини Скаржинської Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області на користь Лубенської районної ради Полтавської області (площа Академіка Олексія Бекетова, буд. 19, м. Лубни, Полтавська область, 37500, ) 3 069,50 грн судового збору.

Вказане рішення набрало законної сили 28.01.2025.

На виконання рішення був виданий наказ від 17.02.2025 у справі № 917/2223/23.

07.03.2025 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження якою зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

07.03.2025 державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 32 000,00 грн.

Позивач вважає, що постанова про стягнення виконавчого збору винесена неправомірно та підлягає скасуванню, та звернувся до суду з даним позовом.

V. Джерела права та висновки суду.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не належить до задоволення.

Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

Спірні правовідносини виникли через винесення державним виконавцем постанови від 07.03.2025 про стягнення з позивача виконавчого збору у ВП №77422443.

Щодо стягнення виконавчого збору

Заявляючи позовну вимогу про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору, позивач виходив з того, що розділом VІІІ Закону України "Про виконавче провадження" передбачений порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, а також вичерпний перелік рішень немайнового характеру, зазначений у ст.ст. 64-67 цього Закону. Виконання рішення щодо витребування майна з чужого незаконного володіння у цьому переліку не зазначено. Отже, виконання рішення про витребування майна з чужого незаконного володіння має майновий характер, тому відсутні жодні підстави стягувати виконавчий збір за рішення немайнового характеру у розмірі 4 мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Відповідно до ч.2 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10% суми. що підлягає примусовому стягненню, поверненню або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості зі сплати аліментів.

Проте суд не погоджується з вказаними аргументами позивачки, з огляду на таке.

Статтею 42 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що кошти виконавчого провадження складаються з:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею

27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2) авансового внеску стягувача;

3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. У зв`язку з даними обставинами 07.03.2025 винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження щодо стягнення з боржника витрат в сумі 247,18 грн.

Крім того стаття 27 Закону встановлює, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Керуючись вказаними нормами 07.03.2025 державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 32 000,00 грн.

Стосовно твердження боржника, що виконавчий збір підлягає стягненню в розмірі 10 відсотків від вартості майна яке підлягає витребуванню суд зазначає наступне:

У відповідності до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Розділом 8 Закону України "Про виконавче провадження" а саме статтями 64-67 встановлено сам порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, а не визначено вичерпний перелік категорій (видів) виконавчих документів.

Категорія виконавчого документа "Витребування майна з чужого незаконного володіння" відноситься до категорії рішень за якими боржник зобов`язаний вчинити дії. Дії полягають у фактичній передачі стягувачу майна (речей) визначених у виконавчому документі.

Глава 83 Цивільного кодексу України (далі кодекс) зокрема стаття 1212 встановлює загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

В свою чергу стаття 1213 кодексу регламентує, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Тлумачення ст 1213 ЦК дає підстави для висновку, що відшкодування вартості безпідставно збереженого майна застосовується у випадку встановлення неможливості повернення майна в натурі, що може бути пов`язане зі знищенням речі, її переробленням, втратою, протиправним переданням третій особі тощо.

Згідно судового наказу, який подано стягувачем на виконання, у боржника необхідно витребувати майно, вартість витребуваного майна в наказі не зазначена. Отже виконавчий документ є зобов`язального характеру, як наслідок виконавчий збір підлягає стягненню у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

У випадку не можливості повернення майна визначеного виконавчим документом державний виконавець у порядку ст.18 Закону може звернутися до суду який видав виконавчий документ з заявою про зміну порядку і способу виконання рішення суду, щоб змінити рішення з зобов`язального характеру на стягнення коштів, розмір стягнення дорівнюватиме вартості майна яке підлягало поверненню (витребовуваню.)

Відповідно до ч.1,ч.2,ч.3,4 ст.27 Закону № 1404-VIIIУкраїни Про виконавче провадження: Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

2. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

3. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

4. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

З огляду на процитовані норми законів у старій та новій редакції, є очевидним, що вони не встановлює залежність між прийняттям постанови про стягнення виконавчого збору та обставинами вчинення державним виконавцем дій по здійсненню примусового стягнення з боржника в межах виконавчого провадження, а розмір виконавчого збору законодавчо поставлений у залежність від суми, що підлягає примусовому стягненню, а не від суми, яка є фактично стягнутою в межах виконавчого провадження.

З огляду на викладене, суд вважає, що твердження позивачки про те, що виконавчий збір може бути стягнено лише за умов фактичного виконання судового рішення та вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення, та про те, що розмір виконавчого збору має обраховуватися з фактично стягнутої суми, не ґрунтується на положеннях закону.

Такий висновок узгоджується із висновками Верховного Суду, що викладені у постановах від 28 квітня 2020 року у справі №520/9144/18, від 26 червня 2020 року у справі №360/3324/19, від 11 серпня 2021 року у справі № 640/23271/21, що ухвалені за подібних правовідносин, від 27.07.2023 у справі №500/3394/22.

Таким чином, з урахуванням висновку суду про відмову у задоволенні позовної вимоги про скасування постанови про стягнення виконавчого збору, суд вважає, що не належить до задоволення вимога про зобов`язання зняти арешт з усього рухомого майна позивачки.

VI. Судові витрати

З урахуванням висновку суду про відмову у задоволенні позовної вимоги, а також те, що впродовж розгляду справи свідки не залучалися та експертизи не призначалися, суд не здійснює розподіл судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 139, 268-273, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову Управління з питань комунального майна та земельних відносин Виконавчого комітету Лубенської міської рада Полтавської області (вул. Ярослава Мудрого, 33, м.Лубни, Лубенський район, Полтавська область, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Героїв пожежників, буд. 13,м. Полтава, Полтавська область, ) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Г.В. Костенко