Справа № 520/5445/21
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2025-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 травня 2025 року

м. Київ

справа №520/5445/21

адміністративне провадження №К/990/15007/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мацедонської В.Е.,

суддів - Желєзного І.В., Смоковича І. В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року

та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2024 року

у справі № 520/5445/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправним і скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України №7 від 18 лютого 2021 року;

- визнати протиправним і скасувати наказ Міністерства юстиції України від 26 лютого 2021 року №775/5 "Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я ОСОБА_2 ";

- визнати протиправним і скасувати наказ Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 09 березня 2021 року №40/В "Про припинення нотаріальної діяльності ОСОБА_1 ".

Рішенням Харківського окружного адміністративного суд від 20 вересня 2021 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року, позов задоволено.

Визнано протиправним і скасовано рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України №7 від 18 лютого 2021 року.

Визнано протиправним і скасовано наказ Міністерства юстиції України від 26 лютого 2021 року №775/5 "Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я ОСОБА_2 ".

Визнано протиправним і скасовано наказ Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 09 березня 2021 року №40/В "Про припинення нотаріальної діяльності ОСОБА_1".

Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України та у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Постановою Верховного Суду від 05 жовтня 2023 року рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року у справі №520/5445/21 скасовано.

Направлено справу №520/5445/21 на новий розгляд до суду першої інстанції - Харківського окружного адміністративного суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2024 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач подав касаційну скаргу до Верховного Суду.

Ухвалами Верховного Суду від 27 січня 2025 року та від 27 лютого 2025 року касаційну скаргу повернуто особі, яка її подала.

10 квітня 2025 року до Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 .

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до статті 329 України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (ч. 3 ст. 329 КАС України).

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 26 листопада 2024 року, повний текст складено 05 грудня 2024 року, вперше касаційна скарга до суду касаційної інстанції надійшла 06 січня 2025 року, однак ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2025 року касаційну скаргу повернуто особі, яка її подала. Повторна касаційна скарга до суду касаційної інстанції надійшла 07 лютого 2025 року, ухвалою Верховного Суду від 27 лютого 2025 року касаційну скаргу повернуто особі, яка її подала. Третя касаційна скарга надійшла до Верховного Суду 10 квітня 2025 року, тобто з пропуском установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження.

Одночасно з касаційною скаргою скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на подання касаційної скарги. В обґрунтування скаржник зазначає, що повний текст постанови ДААС від 26.11.2024 складений 05.12.2024. Відтак, останнім днем строку, у який може бути подана касаційна скарга на постанову ДААС від 26.11.2024, враховуючи ч. 6 ст. 120 КАС України, є 06.01.2025. Так 06.01.2025 ОСОБА_1 вперше подала до КАС ВС касаційну скаргу, тобто в межах строку касаційного оскарження. Разом із цим, ухвалою від 27.01.2025 у справі №520/5445/21 касаційна скарга повернута особі, яка її подала. Усунувши недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги, без суттєвих затримок і без зайвих зволікань одразу після отримання копії ухвали, ОСОБА_1 07.02.2025 вдруге подала до КАС ВС касаційну скаргу. Разом із цим, ухвалою від 27.02.2025 касаційну скаргу повернуто особі, яка її подала. Ухвалу від 27.02.2025 разом із супровідним листом від 03.03.2025 року №520/5445/21/8445/25 ОСОБА_1 отримала засобами поштового зв`язку 11.03.2025, що підтверджується конвертом, у якому надійшло поштове відправлення за трек-номером 480, та роздруківкою з офіційного веб-портала АТ «УКРПОШТА» з результатами трекінгу поштового відправлення за трек-номером 480. Усунувши недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вдруге поданої касаційної скарги, ОСОБА_1 втрете подає до КАС ВС касаційну скаргу на рішення ХОАС від 06.02.2024 та постанову ДААС від 26.11.2024. Тобто, втрете касаційну скаргу на рішення ХОАС від 06.02.2024 та постанову ДААС від 26.11.2024 ОСОБА_1 подала без суттєвих затримок і без зайвих зволікань одразу після отримання копії ухвали КАС ВС від 27.02.2025 у справі №520/5445/21, але з пропуском строку на касаційне оскарження. З огляду на вищезазначене, у зв`язку з тим, що вперше касаційну скаргу подано в межах строку касаційного оскарження, а подаючи втретє касаційну скаргу усунула недоліки вдруге поданої касаційної скарги.

Керуючись ч. 8 ст. 169 КАС України, відповідно до якої, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом, скаржник просить визнати поважними причини пропуску строку та поновити пропущений строк.

Інших доказів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження рішень судів попередніх інстанцій скаржником не надано і не зазначено.

Нормами КАС України передбачено, що розгляд заяви особи про поновлення строку на касаційне оскарження здійснюється на стадії відкриття касаційного провадження на підставі касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Так скаржник зазначає, що ухвалу Верховного Суду від 27 лютого 2025 року отримав засобами поштового зв`язку 11.03.2025. Водночас, в електронний кабінет скаржника зазначена ухвала доставлена 27 лютого 2025 року о 21:55. А тому ОСОБА_1 мала можливість ознайомитися з ухвалою раніше.

Колегія суддів, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань.

Крім того, подаючи касаційну скаргу вдруге, ОСОБА_1 зазначала ті самі підстави касаційного оскарження, що і в першій касаційній скарзі, тобто без урахування ухвали від 27 січня 2025 року, у зв`язку з чим касаційна скарга була повернута. При цьому, подаючи втретє касаційну скаргу, позивач не враховує ухвали, якими повернуто касаційні скарги.

Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Позивач не надав доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження. У зв`язку з цим, зазначена причина пропуску строку не може бути визнана поважною, а отже заявнику касаційної скарги необхідно довести наявність об`єктивних перешкод, які не дозволили подати касаційну скаргу в строк, передбачений статтею 329 КАС України.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку із наданням доказів на їх підтвердження.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням позивачу строку для подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів на обґрунтування вказаної заяви.

Крім того, з матеріалів касаційної скарги встановлено, що вони оформлені без дотримання вимог пункту 4 частини другої статті 330 КАС України.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої, у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Так перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги установлено, що скаржник посилається на пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України та зазначає, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваному судовому рішенні застосували норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 07.11.2023 року у справі № 160/9748/22, від 19.09.24 року у справі № 640/18375/22, від 04.05.2023 року у справі № 320/5840/2 щодо п. 13, п. 14, абз. 4 п. 2 Порядку № 357/5.

Крім того, скаржник зазначає, що судами не враховано висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 10.08. 2022 року у справі № 520/5993/21, від 21.04.2021 року у справі № 640/7645/20, від 23.05.2019 року у справі № 804/243/18, від 04.05.2023 року у справі № 320/5840/21, від 12.06.2020 року у справі № 580/481/19 щодо застосування п. 13, п. 14, 15, 29, 33, 36, 38, 39 Порядку № 357/5.

Так в ухвалах від 27 січня та 27 лютого 2025 року Суд вже надавав свою оцінку посиланням скаржника на зазначені постанови Верховного Суду та пункти Порядку № 357/5, вказавши, що вони є нерелевантними до даної справи. Це стосується і постанови Верховного Суду від 19.09.24 року у справі № 640/18375/22, оскільки підстави анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю у даній справі є зовсім іншими, а отже і висновки зроблені Судом на підставі інших правовідносин.

При цьому суди попередніх інстанцій, при вирішенні справи по суті, не застосовували вказані пункти Порядку № 357/5, але разом з тим використали висновки, викладені Верховним Судом від 05 жовтня 2023 року, щодо помилковості оцінки фактичних обставин справи та хибному тлумаченні положень Закону України «Про нотаріат», Порядку №357/5 та Порядку №1904/5 позивачем.

З огляду на зазначене, Суд не приймає до уваги посилання скаржника на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Разом з тим скаржник вказує пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України як підставу касаційного оскарження та просить відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 05.10.2023 року у справі № 520/5445/21.

В ухвалах від 27 січня 2025 року та 27 лютого 2025 року Суд проаналізував прохання скаржника на відступлення від висновку у справі № 520/5445/21 та відхилив посилання останнього на пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки не вбачав аргументованими підстави для відступлення від вже сформованого висновку.

Подаючи повторно касаційну скаргу, позивач зазначає ті самі підстави касаційного оскарження, однак, як вже було зазначено у ухвалах, вони вже були предметом розгляду Верховним Судом у постанові від 05 жовтня 2023 року, які є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції при новому розгляді справи згідно з ч. 5 ст. 353 КАС України. Касаційна скарга зводиться до незгоди позивача з рішеннями попередніх інстанцій.

Згідно з вимогами частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження, а за змістом частини першої статті 341 КАС України, за винятком частини третьої цієї статті КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Таким чином межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, зазначеними скаржником, та викладеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження.

Отже, у разі не зазначення в касаційній скарзі підстав (підстави), на якій подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України) така касаційна скарга має бути залишена без руху.

Згідно із частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Частинами першою і другою статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, відповідно до частин першої та другої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику касаційної скарги строку у 10 днів для усунення недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції:

- обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів на обґрунтування вказаної заяви;

- касаційної скарги в новій редакції із зазначенням підстав (підстави), на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 КАС України підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України), з належним її обґрунтуванням.

У зв`язку з перебуванням судді Желєзного І. В., який входить до складу колегії суддів, у стані тимчасової непрацездатності розгляд цієї касаційної скарги відбувся після його виходу.

Керуючись статтями 329, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2024 року у справі № 520/5445/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк є підставою для повернення, а ненадання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або визнання неповажними підстав пропуску строку для відмови у відкритті касаційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді І. В. Желєзний

М. І. Смокович