Справа № 320/46752/24
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

05 травня 2025 року 320/46752/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври /Чоловічий монастир/ Української Православної Церкви до Київської міської ради, третя особа: Національний заповідник "Києво-Печерська лавра", про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Свято-Успенська Києво-Печерська Лавра /Чоловічий монастир/ Української Православної Церкви з позовом до Київської міської ради, третя особа: Національний заповідник "Києво-Печерська лавра", про визнання протиправним та скасування рішення від 08.02.2024 №7644/7685.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.01.2025 відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю оскаржуваного рішення.

Відповідачем подано клопотання про закриття провадження у справі з тих підстав, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, так як він стосується приватноправових відносин з права користування земельною ділянкою, який повинен вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Судом встановлено, що рішенням Київської міської ради від 08.02.2024 року № 7644/7685 «Про надання Національному заповіднику «Києво-Печерська лавра» земельних ділянок у постійне користування для експлуатації та обслуговування об`єктів Національного Києво - Печерського історико-культурного заповідника на вул. Лаврській, 9 у Печерському районі міста Києва» вирішено:

- затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування Національному Києво-Печерському історико-культурному заповіднику КВЦПЗ 08.04 для цілей підрозділів 08.01-08.03 та для збереження та використання земель природно-заповідного фонду, що розташована на вул. Лаврській, 9 у Печерському районі м. Києва для експлуатації та обслуговування об`єктів Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника кадастровий номер земельної ділянки :82:185:0005 (категорія земель - землі історико-культурного призначення, код виду цільового призначення - 08.04);

-затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування Національному Києво-Печерському історико-культурному заповіднику КВЦПЗ 08.04 для цілей підрозділів 08.01-08.03 та для збереження та використання земель природно-заповідного фонду, що розташована на вул. Лаврській, 9 у Печерському районі м. Києва для експлуатації та обслуговування об`єктів Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника кадастровий номер земельної ділянки :82:074:0006(категорія земель - землі історико-культурного призначення, код виду цільового призначення - 08.04);

-надати Національному заповіднику «Києво-Печерська лавра», за умови виконання пункту 4 цього рішення, у постійне користування земельні ділянки площею 0,1272 га (кадастровий номер :82:185:0005), площею 26,8274 га (кадастровий номер :82:074:0006) на вул. Лаврській, 9 у Печерському районі міста Києва для експлуатації та обслуговування об`єктів Національного Києво-Печерського історико - культурного заповідника (код виду цільового призначення -08.04 для цілей підрозділів 1)8.01-08.03, 08.05 та для збереження та використання земель природно-заповідного фонду) із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва, у зв`язку з тим, що на земельних ділянках розташовані об`єкти нерухомого майна, які перебувають в оперативному управлінні Національного заповідника «Києво-Печерська лавра» (заява ДЦ від 18 серпня 2023 року № 68093-01-03, справа 411392701);

- Національному заповіднику «Києво-Печерська лавра»:

Виконувати обов`язки землекористувача відповідно до вимог статті 96 Земельного кодексу України.

Забезпечити вільний доступ для прокладання нових, ремонту та експлуатації існуючих інженерних мереж і споруд, що знаходяться в межах земельних ділянок.

Питання майнових відносин вирішувати в установленому порядку.

Вжити заходів щодо державної реєстрації права постійного користування земельними ділянками у порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Виконати вимоги, викладені у листах Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 01 квітня 2021 року № 3523/0/09/19-21, від 01 квітня 2021 року № 3524/0/09/19-21. Управління екології та природних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 28 вересня 2022 року № 077-3087, Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 20 жовтня 2022 року № 066-1697, Міністерства культури та інформаційної політики від 18 серпня 2022 року № 06/18/1580-22.

Забезпечити відповідно до рішення Київської міської ради від 27 жовтня 2011 року № 384/6600 «Про затвердження Порядку видалення зелених насаджень на території міста Києва» (із змінами і доповненнями) обстеження зелених насаджень, укладання охоронного договору на зелені насадження та у випадку, визначеному законодавством, вирішення питання сплати відновної вартості зелених насаджень.

Під час використання земельних ділянок дотримуватися обмежень у їх «використанні, зареєстрованих у Державному земельному кадастрі.

Забезпечити виконання вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини», Закону України «Про природно-заповідний фонд України», Закону України «Про охорону археологічної спадщини».

У разі необхідності проведення реконструкції чи нового будівництва, питання оформлення дозвільної та проектної документації вирішувати в порядку, визначеному законодавством України.

Земельні ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва, зазначені у пункті 3 цього рішення, за актом приймання-передачі передати до земель державної власності.

Попередити землекористувача, що право користування земельними ділянками же бути припинено відповідно до статей 141, 143 Земельного кодексу України.

Контроль за виконанням цього рішення покласти на постійну комісію Київської міської ради з питань архітектури, містопланування та земельних відносин.

Позивачем на обґрунтування позовних вимог зазначено, що він як фактичний власник Києво-Печерської Лаври має право і на спірну земельну ділянку.

Розглянувши матеріали справи та подане клопотання про закриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у тому числі й рішення органу місцевого самоврядування, що є предметом цього спору.

Положеннями ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Разом з тим, відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства справою адміністративної юрисдикції є адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, або їхніх службових чи посадових осіб є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі зазначених суб`єктів не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Разом із тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели дії органів державної влади, місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової або службової особи, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів у відповідності до положень статті 21 ЦК України.

У справі, яка розглядається, позивач оскаржує рішенням Київської міської ради від 08.02.2024 року № 7644/7685 «Про надання Національному заповіднику «Києво-Печерська лавра» земельних ділянок у постійне користування для експлуатації та обслуговування об`єктів Національного Києво- Печерського історико-культурного заповідника на вул. Лаврській, 9 у Печерському районі міста Києва», яке, на його думку, порушує його право як землекористувача.

Отже, цей спір зумовлений порушенням прав юридичної особи на нерухоме майно - земельну ділянку правовим актом індивідуальної дії відповідача, і позов спрямований на відновлення права особи на це майно.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що між позивачем та відповідачем (суб`єктом владних повноважень) немає публічно-правових відносин, спір не є публічно-правовим, а тому не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватися судами за правилами господарського судочинства.

Вказана правова позиція також викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.11.2019 у справі № 906/392/18.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі 911/4111/16 зазначено, що рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер.

Вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 Цивільного кодексу України та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення такої позовної вимоги є оспорювання цивільного речового права особи (зокрема й права постійного користування та права оренди землі), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

Отже, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 923/466/17).

Київською міською радою при прийнятті оскаржуваного рішення встановлено наявність існуючого речового права інших, ніж позивача, осіб на спірні земельні ділянки. Отже, існують обставини, які свідчать про наявність у третьої особи Національного заповідника «Києво-Печерська лавра» відповідного речового права (право постійного користування) щодо спірних земельних ділянок.

Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 238, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в :

Задовольнити клопотання Київської міської ради про закриття провадження в адміністративній справі.

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври /Чоловічий монастир/ Української Православної Церкви до Київської міської ради, третя особа: Національний заповідник "Києво-Печерська лавра" про визнання протиправним та скасування рішення.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення з тими самими позовними вимогами не допускається.

Копію ухвали видати (надіслати) особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Суддя Лапій С.М.