Справа № 280/10274/24
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

05 травня 2025 року Справа № 280/10274/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом - ОСОБА_1

до - Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

05.11.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України (далі по тексту - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , в якій позивач просить суд:

- поновити процесуальний строк на звернення до суду з даним позовом, враховуючи, що порушення моїх прав є тривалим, та мої звернення багаторазові звернення та скарги на урядову «Гарячу лінію» та НГУ до цього часу станом на 31.10.2024 відповіді не отримав;

- визнати протиправним бездіяльність та скасувати наказ командира військової частини № НОМЕР_1 Національної Гвардії України від 14.03.2023 № 81 в частині невнесення відомостей про єдину дитину-утриманця ОСОБА_1 , яка перебуває на повному утриманні військовослужбовця ОСОБА_4 , яка за рапортом батька постійно отримувала аліменти, що було підтверджено 14.12.2022 Дніпропетровським окружним адміністративним судом рішення отримане в/ч НОМЕР_1 НГУ 18.01.2023 з виконавчим листом.

- визнати противоправними дії військової частини № НОМЕР_1 Національної Гвардії України у не включенні ОСОБА_1 , як єдину дитину-утриманця у грошовий атестат 93 від 17.05.2023 як члена сім`ї загиблого штаб-сержанта ОСОБА_4 (Г-012967) та невиплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги згідно з інструкцією про порядок виплати, відповідно підставам зазначеним у наказі 200 МВС України від 15.03.2018 при звільненні військовослужбовця Національної Гвардії України у зв`язку з загибеллю та виплат як утриманцю;

- зобов`язати військову частину № НОМЕР_1 Національної Гвардії України внести у грошовий атестат № 93 від 17.05.2023 у розділ 4. Інші відомості: підрозділ «а» - (є платником аліментів за рішенням) відомості щодо платника аліментів загиблого штаб-сержанта ОСОБА_4 ( НОМЕР_2 ) за особистим рапортом від 30.09.2019 на утримання з його грошового забезпечення аліментів у розмірі 25% на користь (єдиної дитини) повнолітнього сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 01.11.2019 до досягнення мого 23 річчя;

- зобов`язати військову частину № НОМЕР_1 Національної Гвардії України сплатити ОСОБА_1 з державних асигнувань грошове забезпечення та одноразову грошову допомогу, згідно з інструкцією про забезпечення та одноразову грошову допомогу, згідно з інструкцією про порядок виплати, відповідно підставам зазначеним у наказі 200 МВС України від 15.03.2018 батькам та утриманцям при звільненні військовослужбовця Національної Гвардії України у зв`язку з загибеллю батька ОСОБА_4 (Г-012967).

В обґрунтування позовних вимог вказує, що позивач є особою, яка перебуває на утриманні військовослужбовця та має право на виплати грошового забезпечення свого батька військовослужбовця ОСОБА_4 , який загинув на війні. Зазначає, що неодноразово звертався до відповідача, де проходив службу ОСОБА_4 , із заявою про виплату належного невиплаченого грошового забезпечення (в т.ч. додаткові види грошового забезпечення). Однак мотивованої відповіді за результатом розгляду його заяви не отримав. Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, у зв`язку з чим порушені його права та інтереси, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою судді від 11.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Ухвалою суду від 05.05.2025 відповідачу поновлено строк на подання відзиву та прийнято до розгляду відзив на позовну заяву в адміністративній справі № 280/10274/24.

21.03.2025 відповідачем на адресу суду подано відзив на позовну заяву. У поданому відзиві відповідач зазначив, що позивач вже скористався своїм правом на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, посилаючись на положення постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168. За результатами розгляду відповідної заяви позивачу було відмовлено у здійсненні виплати одноразової грошової допомоги на підставі абзацу 13 пункту 2 Порядку, затвердженого вищезазначеною постановою Уряду. Крім того, представник відповідача у своєму відзиві стверджує, що при виданні наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 14 березня 2023 року № 81 про виключення загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 зі списків особового складу військової частини, зокрема в частині зазначення членів його сім`ї, командир військової частини діяв у спосіб, що прямо передбачений чинним законодавством, та в межах наданих йому службових повноважень. Таким чином, відповідач вважає, що оскаржуваний наказ було видано правомірно та підстави для його скасування відсутні.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

Відповідно до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2022 та постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.05.2023 у справі №160/16526/22 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної Гвардії України здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх на користь повнолітнього сина ОСОБА_1 , який перебуває на утриманні батька ОСОБА_4 на час навчання починаючи з 25 травня 2022 року.

В серпні 2022 року позивачу стало відомо, що його батько ОСОБА_4 після виконання бойового завдання безвісті зник.

Після відповідних звернень, позивач дізнався 28.03.2023 що його батька було визнано загиблим.

У зв`язку з наведеним позивач подав до відповідача заяву та документи на виплату грошового забезпечення, однак мотивованої відповіді за результатом розгляду її заяви не отримав.

Позивач вважаючи протиправною бездіяльність відповідача звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 р. № 168 встановити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно з ч.6 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20 грудня 1991 року за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 розділу XXVIIІ Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2018 № 200 (далі по тексту - Інструкція № 200) у разі смерті (загибелі) військовослужбовця грошове забезпечення нараховується повністю за той місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув).

Грошове забезпечення виплачується членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а у разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

Згідно з п.3 Інструкції № 200 особам, зазначеним у пункті 1 цього розділу, також виплачуються одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на отримання яких виникло у військовослужбовця до дня його смерті (загибелі), або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, або оголошення померлим.

У разі відсутності осіб, зазначених в абзаці третьому цього пункту, належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до чинного законодавства України.

У разі індексації грошового забезпечення військовослужбовців грошове забезпечення членам сімей військовослужбовців виплачується з урахуванням такої індексації.

Відповідно до п.4 Інструкції № 200 грошове забезпечення особам, зазначеним у пункті 1 цього розділу, виплачується, якщо звернення за одержанням надійшло до закінчення трьох років із дня смерті (загибелі), або з того дня, з якого його визнано безвісно відсутнім або оголошено померлим.

Згідно з ч.6 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Отже, виплата грошового забезпечення членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин визнання військовослужбовця у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими.

Як встановлено судом, у наказі командира військової частини № НОМЕР_1 Національної Гвардії України від 14.03.2023 № 81 при переліку членів сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 було вказано лише його батьків: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Водночас, на підставі наданих доказів, зокрема рапорту батька та рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2022, позивач, перебував на повному утриманні загиблого військовослужбовця та отримував від нього аліменти на постійній основі.

З огляду на це, позивач вважає, що наказ командира військової частини № НОМЕР_1 від 14.03.2023 № 81 є неповним та таким, що не відображає фактичний склад сім`ї загиблого військовослужбовця, оскільки не містить відомостей про нього як особу, яка перебувала на утриманні ОСОБА_4 . На думку позивача, його статус особи, яка перебувала на утриманні загиблого, має бути відображений у відповідному наказі.

Таким чином, беручи до уваги встановлений факт перебування позивача на утриманні загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 , а також його право на отримання компенсації грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та членам їх сімей, затвердженої Наказом МВС України від 15.03.2018 № 200, рівними частками з іншими членами сім`ї, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню як обґрунтовані та такі, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Так, згідно ч. 3 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Враховуючи встановлені обставини та з метою найбільш ефективного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача внести відповідні зміни до наказу командира військової частини № НОМЕР_1 від 14.03.2023 № 81, а саме - включити відомості про позивача як дитину, яка перебувала на утриманні загиблого штаб-сержанта ОСОБА_4 , як члена сім`ї. Суд вважає, що саме такий спосіб захисту є належним та забезпечить реальне відновлення прав позивача на отримання належних йому виплат.

Щодо вимоги про скасування наказу.

Суд зазначає, що позивачем не доведено протиправності оскаржуваного наказу в означеній частині. Зокрема, не встановлено порушення прав, свобод чи законних інтересів позивача внаслідок видання наказу, оскільки позивачем не наведено належних та допустимих доказів того, яким чином скасування частини наказу, що не містить заперечень щодо внесення відомостей про дитину-утриманця, призведе до відновлення його прав.

Таким чином, вимога позивача про скасування неіснуючого положення наказу є юридично безпідставною та не відповідає належному способу захисту порушеного права. За таких обставин, у задоволенні позовних вимог в частині скасування наказу командира військової частини № НОМЕР_1 від 14.03.2023 № 81 слід відмовити на загальних підставах недоведеності протиправності оскаржуваного рішення та відсутності порушеного права, яке потребує судового захисту шляхом скасування відповідної частини наказу.

Щодо зазначення відомостей у грошовому атестаті.

Зарахування на грошове забезпечення осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, проводиться на основі грошового атестата (додаток 2) та наказу командира військової частини (начальника установи).

Грошовий атестат видається в усіх випадках переміщення по службі з однієї військової частини до іншої, у тому числі у разі направлення до навчальних закладів на навчання, направлення для подальшого проходження служби до інших військових формувань, утворених відповідно до чинного законодавства України, та правоохоронних органів, а також у разі відрядження до державних органів із залишенням на військовій службі, у разі звільнення в запас або відставку з призначенням пенсії.

Грошовий атестат виписується та видається фінансовим підрозділом військової частини.

Військовослужбовцям, звільненим з військової служби з правом на пенсію, грошовий атестат після оформлення надсилається разом з іншими документами до відповідних пенсійних органів для призначення пенсії.

Військовослужбовцям, звільненим з військової служби без права на пенсію, грошовий атестат не видається.

Грошовий атестат видається під підпис в особовій картці про грошове забезпечення і про його видачу робиться запис у журналі реєстрації, в якому зазначаються:

порядковий номер;

номер і дата видачі грошового атестата;

прізвище, ім`я, по батькові, посада та військове звання;

куди вибув військовослужбовець;

до якого часу виплачено грошове забезпечення, з якого окладу і які виплачено надбавки;

відмітка про отримання підтвердження до грошового атестата.

У грошовому атестаті має бути підпис власника атестата, який підтверджує правильність записів щодо здійснених з ним розрахунків.

Види грошового забезпечення вказуються в національній валюті України - гривні.

Грошові атестати заповнюються розбірливим почерком або за допомогою засобів друкування, підписуються командиром (начальником) військової частини та начальником фінансового підрозділу, після чого скріплюються печаткою. Не допускається заповнення грошових атестатів олівцем. Виправлення, зроблені в грошовому атестаті, мають бути завірені в установленому порядку.

Грошові атестати без підпису або печатки, з незавіреними виправленнями, а також неправильно заповнені вважаються недійсними.

Під час заповнення грошового атестата в пункті 1 зазначаються:

найменування військової частини (установи), яка видала грошовий атестат, посада, військове звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, якій видано атестат;

розмір фактично виплаченого грошового забезпечення військовослужбовцю за останній період служби (в межах місяця, за який провадиться виплата) з розбивкою за видами.

Поряд із сумою фактично виплачених додаткових видів грошового забезпечення вказуються у відсотках розміри надбавок та доплат, які були фактично встановлені особі відповідно до чинного законодавства (наказів командира військової частини).

У пункті 2 грошового атестата зазначається грошове забезпечення, яке виплачувалося особі за останньою штатною посадою за повний місяць служби. Указується вислуга років, яка була встановлена особі на день звільнення відповідно до наказу командира військової частини (установи), із зазначенням дати та номера наказу.

У пункті 3 грошового атестата вказуються одноразові грошові виплати особі, які були здійснені протягом поточного року, із зазначенням назви одноразової виплати (допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань тощо) та фактичної суми виплати.

У разі якщо з особи провадиться стягнення аліментів відповідно до виконавчих листів (приписів), відповідні помітки робляться в пункті 4, також зазначаються відомості щодо сум непогашених стягнень за збитки, завдані особою державі, юридичним або фізичним особам.

Судом встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2006 по справі 2-0909-2006 року було стягнуто з ОСОБА_4 , аліменти на утримання його малолітнього сина ОСОБА_1 , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, починаючи з 15.02.2006.

На виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2006 по справі 2-0909-2006 року ОСОБА_4 сплачував ОСОБА_1 аліменти до 18 років.

30.09.2019 ОСОБА_4 подав до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (де проходив службу) рапорт на утримання з його грошового забезпечення аліментів у розмірі 25% на користь сина ОСОБА_1 , починаючи з 01.11.2019 відповідно до закону на час навчання, та досягнення дитиною 23 років.

Отже, позовні вимоги в частині зобов`язання Військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України внести до грошового атестата № 93 від 17.05.2023 до розділу 4 «Інші відомості», підрозділу «а» - «(є платником аліментів за рішенням)» відомості щодо платника аліментів, а саме загиблого ОСОБА_4 (службовий номер НОМЕР_2 ), про утримання з його грошового забезпечення на підставі особистого рапорту від 30.09.2019 аліментів у розмірі 25% на користь його сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також, суд вважає, що позовна вимога про зобов`язання Військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити виплату ОСОБА_1 з державних асигнувань грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги є передчасною та не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У силу статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звільнений від сплати судового збору, згідно пункту 8 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним бездіяльність Військової частини № НОМЕР_1 Національної Гвардії України від 14.03.2023 № 81 в частині невнесення відомостей про єдину дитину-утриманця ОСОБА_1 , яка перебувала на повному утриманні військовослужбовця ОСОБА_4 .

Зобов`язати Військову частину № НОМЕР_1 Національної гвардії України внести відповідні зміни до наказу командира Військової частини № НОМЕР_1 від 14.03.2023 № 81, а саме - включити відомості про ОСОБА_1 як дитину, яка перебувала на утриманні загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 .

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо невключення ОСОБА_1 як єдиної дитини, яка перебувала на утриманні загиблого військовослужбовця, до грошового атестата № 93 від 17.05.2023.

Зобов`язати Військову частину № НОМЕР_1 Національної гвардії України внести до грошового атестата № 93 від 17.05.2023 до розділу 4 «Інші відомості» (є платником аліментів за рішенням)» відомості щодо платника аліментів, а саме загиблого ОСОБА_4 , про утримання з його грошового забезпечення на підставі особистого рапорту від 30.09.2019 аліментів у розмірі 25% на користь його сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано суддею 05 травня 2025 року.

Суддя Р.В. Сацький