Справа № 456/1524/25
Суддя: Писарев О. Ю.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/1524/25
Провадження № 2-а/456/43/2025
РІШЕННЯ

іменем України

29 квітня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Писарева О.Ю.,

при секретарі судового засідання Стасів О.Я.,

з участю представника позивача Ориника А.Р.,

представника відповідача Ільницької М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Стрий адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Підстава позову (позиція позивача). Представник позивача Ориник Андрій Романович звернувся до суду з адміністративним позовом та просить визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 №652/24 від 28.12.2024 р., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позову покликається на те, що 06.03.2025 р. ОСОБА_1 звернувся до начальника Стрийського ВДВС у Стрийському районі Львівської області ЗМУ Міністерства юстиції Іваніва А. О. із заявою про надання можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження №77052261 та отримати копії матеріалів даної справи. Про наявність виконавчого провадження позивачу стало відомо від працівників банку, оскільки останні заблокували всі рахунки позивачу у рамках виконавчого провадження. 07.03.2025 р. під час ознайомлення з матеріалами справи позивач отримав копію постанови №652/24 від 28.12.2024 р. про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно оскаржуваної постанови вбачається наступне: «З 12 липня 2012 року ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_1 військовозобов`язаних. 25 жовтня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 , на зареєстровану поштову адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), був скерований рекомендований лист №475 з описом вкладення, в якому знаходилась повістка №823559 про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 ) о 11 год. 00 хв. 7 листопада 2024 року для уточнення даних. Рекомендований лист №475 з повісткою №823559 був повернутий поштовим оператором на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 3 листопада 2024 року. Причина повернення листа №475 вказана у довідці поштового оператора з формулюванням: «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №560, належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до ТЦК та СП є день проставлення відмітки про відсутність особи за адресом місця проживання особи, повідомленою цією особою ТЦК під час уточнення своїх облікових даних. Отже, з 11 год. 00 хв. 7 листопада 2024 року до 28 грудня 2024 року, ОСОБА_1 не з`явився а викликом (повісткою №823559) до ІНФОРМАЦІЯ_4 , не повідомив причини неявки протягом 3 діб та протягом 7 календарних днів не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачаються порушення, передбачені: частиною 2 п. 1 Порядку військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів; частиною 1 п. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію (надалі Закон); частиною 3 п. 3 ст. 22 Закону; частиною 8 п. 3 ст. 22 Закону.» На підставі вищезазначеного керівником ІНФОРМАЦІЯ_4 складено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та визначено штраф у розмірі 25500,00 грн., який подвоюється у випадку несплати у 15-денний термін. Ознайомившись із змістом оскаржуваної постанови, позивач вважає, що постанова винесена всупереч належній процедурі розгляду справ про адмін. правопорушення, так як: при розгляді справи не досліджені обставини, оскаржувана постанова винесена без дослідження доказів, розгляд справи відбувся за відсутності позивача та без надання йому можливості належно підготуватися до розгляду з порушенням його права на захист, не було з`ясовано наявність складу правопорушення та вини позивача. Саме бездіяльність працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 призвели до виникнення даного спору. Так, позивач неодноразово надсилав свої дані до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою отримання відстрочки, оскільки відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» має право на відстрочку. 08.06.2022 р. позивач надіслав до ІНФОРМАЦІЯ_4 заяву 07.06.2022 р. з проханням звільнити його від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період на підставі абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку із тим, що позивач зайнятий доглядом за мамою, ОСОБА_3 (1954 р. н.), яка за висновком ЛКК «Центру первинної медико-санітарної допомоги м. Стрия» №128 від 10.05.2022 р. є немобільною та потребує стороннього догляду у зв`язку з відсутністю інших осіб які можуть здійснювати такий догляд. Згідно даної заяви вбачається, що позивач вже надав свої дані ІНФОРМАЦІЯ_5 . Перебування останнього на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 підтверджується останнім. 26.02.2025 р. позивач повторно направив до ІНФОРМАЦІЯ_4 заяву від 25.02.2025 р. про отримання відстрочки на підставі п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Станом на день подання даної позовної заяви ІНФОРМАЦІЯ_3 не повідомляв жодного разу позивача про розгляд його заяв про отримання відстрочки. Посилання керівника ІНФОРМАЦІЯ_4 на те, що позивач не з`явився по повістці для уточнення даних вбачають необґрунтованим та недоцільним. Як вбачається з сайту Укрпошти за пошуком трекінгу поштового відправлення № дане поштове відправлення прибуло до відділення 31.10.2024 р. (четвер). 03.11.2024 р. (неділя) відбулося повернення відправнику з підстав: одержувач відсутній за вказаною адресою, що вбачається із даний сайту Укрпошти. Тобто у позивача був лише один робочий день та один вихідний день, щоб забрати поштове відправлення (з 01.11.2024 р. по 02.11.2024 р.), оскільки 03.11.2024 р. (неділя) вихідний день протягом якого відділення Укрпошти не працює. На додаток до зазначеного, в даний період позивач перебував разом з матір`ю у лікарні, оскільки в останньої було суттєве загострення її захворювання, що призвело до термінової її відправки на стаціонарне лікування з 01.11.2024 р. по 06.11.2024 р., оскільки мати позивача являється інвалідом 2 групи та потребує постійного догляду, а отже, позивач просто фізично не міг з`явитися до відділення Укрпошти щоб дізнатися про наявність поштового відправлення чи його забрати. Окрім того, відповідно до чинного законодавства України термін для отримання поштового відправлення надається три робочі дні, а не один робочий день (01.11.2024 р.) як це вбачається з інформації, що відображається на сайті Укрпошти. Враховуючи об`єктивну неможливість позивача дізнатися чи забрати поштове відправлення з повісткою та враховуючи порушення працівниками відділення Укрпошти вимог законодавства щодо надання громадянину в межах визначених законодавством строків його поштового відправлення, можна встановити, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, що виключає притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Перелічені порушення свідчать про незаконність оскаржуваної постанови. Тому позивач, керуючись правом закріпленим у ст. 287 КУпАП, звертається до суду з метою захисту своїх прав і просить визнати оскаржувану постанову незаконною та скасувати її.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що у своєму відзиві ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначає, що повістка була повернута через те, що її не було забрано з відділення Укрпошти протягом 3 днів з моменту повідомлення про її прибуття. Однак, суть спору полягає не в самому факті повернення поштового відправлення разом із повісткою, а в неналежному її врученні, строк перебування повістки у відділенні поштового зв`язку не відповідає вимогам положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ №560 від 16.05.2024 року та Правилам надання послуг поштового зв`язку, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270. Як вбачається з інформації із сайту Укрпошти за пошуком трекінгу поштового відправлення №7475 дане поштове відправлення прибуло до відділення Укрпошти 31.10.2024 р. (четвер), перебуло у даному відділенні Укрпошта лише один робочий день (п`ятниця) та один вихідний день (субота), а вже 03.11.2024 р. (неділя) було повернуто, а отже, працівники відділення Укрпошти в порушення вимог абз. 2, 4 п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 повернули відправнику поштове відправлення №475 (повістку) не дочекавшись трьох робочих днів чим порушили вимоги Правил та не надали позивачу об`єктивної можливості забрати призначене йому поштове відправлення, а тому у діях позивача відсутній умисел та склад адміністративного правопорушення яке йому інкримінується, оскільки недбалість працівників відділення Укрпошти призвела до незаконного притягнення позивача до відповідальності. Посилання ІНФОРМАЦІЯ_4 на формальне дотримання закону та відповідних постанов щодо відправлення та належного вручення повістки є хибним, оскільки не враховується фактична можливість позивача ознайомитися із повісткою. Формальний підхід у даному випадку призвів до порушення права особи на належне повідомлення. Відсутність перевірки достовірності даних про реальну можливість позивача отримати повістку та неналежне її вручення свідчить про навмисне формування ситуації, яка виключає можливість належного захисту прав військовозобов`язаного. ІНФОРМАЦІЯ_3 не вжив заходів для реального виклику позивача, не перевірив інформацію у відповідних державних реєстрах, чим порушив процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення. Долучена до відзиву на позовну заяву облікова карта ОСОБА_1 є внутрішнім документом ІНФОРМАЦІЯ_4 , формується останнім самостійно та не відображає об`єктивної картини, яка б стверджувала про неналежне виконання позивачем вимог законодавства України в частині оновлення облікових даних, а тому не може бути єдиною підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Окрім того, матеріали відзиву на позовну заяву не містять протоколу, що мав передувати складенню незаконної постанови відповідача. Доданий відповідачем опис вкладення до поштового відправлення №475 не містить підпису представника Укрпошти, отже не може підтверджувати факт саме такого відправлення та відповідність його змісту зазначеному опису. Це ставить під сумнів сам факт направлення повістки позивачу.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Ориник А. Р. позовні вимоги підтримав, покликаючись на обставини, зазначені в позовній заяві та відзиві.

Позиція відповідача. У відзиві на позовну заяву представник ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 вказує на те, що 25 жовтня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 , на зареєстровану позивачем адресу був скерований рекомендований лист № з повідомленням про вручення та описом вкладення в якому знаходилась повістка №823559 про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 ) о 11 год. 00 хв. 7 листопада 2024 року для уточнення даних. Довідкою про причини повернення від 3 листопада 2024 року встановлено, що причиною повернення поштового відправлення є відсутність адресата за вказаним адресом, що дає підстави вважати, що ОСОБА_1 належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Порядок вручення повістки, відправленої поштовим зв`язком, регулюється розділом «Доставка та вручення поштових відправлень…» «Правил надання послуг поштового зв`язку» (далі Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270 (із змінами). Відповідно до п. 82 Правил рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК». Варто зазначити, що повістка за №1762072 сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, зразок якої затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №951 від 16.05.2024 року і в таких повістках відсутня графа із зазначенням номеру телефону мобільного зв`язку, тому працівником об`єкта поштового зв`язку було обрано другий спосіб повідомлення військовозобов`язаного про надходження йому такого листа. Крім цього, Порядком також визначено, що якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника. Отримання повернутого поштового відправлення №790 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 саме 22.01.2025 року жодним чином не впливає на неналежне оповіщення військовозобов`язаного, оскільки не обмежується строками. У зв`язку з цим констатують, що і працівниками територіального центру комплектування і працівниками поштового зв`язку дотримано процедуру та строків направлення повістки ОСОБА_1 та за вказаних обставин, вважають, що останній був належним чином повідомлений про необхідність прибуття до територіального центру комплектування. Щодо твердження представника позивача про неналежне оповіщення зазначають, що відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, в особливий період визначається Кабінетом Міністрів України. Так постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок). Відповідно до п. 41 Порядку належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання. Як видно з облікової карти військовозобов`язаного ОСОБА_1 , останній, з 3 грудня 2024 року рахується порушником військового обліку. Таке формулювання означає, що Єдиним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів, сформовані відомості про особу ОСОБА_1 , як порушника військового обліку, а саме ухилення останнього за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_6 за повісткою. Зазначена інформація, через взаємодію з відповідними державними реєстрами, перебуває у представників поліції, які здійснюють адміністративний розшук та доставлення порушників до ТЦК. Разом з цим, після прийняття рішення про накладення адміністративного покарання, 2 січня 2025 року ОСОБА_1 був скерований рекомендований лист №540 з постановою №652/24 від 28 грудня 2024 року, який був повернутий відповідачу з цієї ж причини адресат відсутній за вказаною адресою. Як видно з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період, які виразилися в тому, що позивач, будучи належним чином оповіщеним, не з`явився у визначене в повістці місце і строк, не повідомив протягом 3 діб про причини неявки, а в подальшому, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 у строк, що не перевищує 7 календарних днів. В постанові №652/24 від 28 грудня 2024 року деталізовано, які саме порушення законодавства України про мобілізацію та мобілізаційну підготовку були допущені позивачем. Отже, приймаючи рішення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 , як посадова особа, врахував те, що позивач не уточнив свої персональні дані протягом відведених 60 днів (з 16 травня 2024 року по 16 липня 2024 року), належним чином був оповіщеним про дату, час та місце прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 , належним чином був повідомлений про притягнення до адміністративної відповідальності, знаходиться у адміністративному розшуку, а тому діяв в межах наданих йому КУпАП повноважень. На підставі викладеного та керуючись ст. 162 КАС України, просять суд повністю відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача Ільницька М.І. позовні вимоги заперечила, покликаючись на обставини, зазначені у відзиві на позовну заяву.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 березня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 2 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін, диспозитивності та з`ясуванні всіх обставин у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

Згідно з постановою №652/24 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 28 грудня 2024 року: З 12 липня 2012 року ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ) військовозобов`язаних. 25 жовтня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 , на зареєстровану поштову адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), був скерований рекомендований лист №475 з описом вкладення, в якому знаходилась повістка №823559 про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 ) о 11 год. 00 хв. 7 листопада 2024 року для уточнення даних. Рекомендований лист №475 з повісткою №823559 був повернутий поштовим оператором на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 3 листопада 2024 року. Причина повернення листа №475 вказана у довідці поштового оператора з формулюванням: «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №560, належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до ТЦК та СП є день проставлення відмітки про відсутність особи за адресом місця проживання особи, повідомленою цією особою ТЦК під час уточнення своїх облікових даних. Отже, з 11 год. 00 хв. 7 листопада 2024 року до 28 грудня 2024 року, ОСОБА_1 не з`явився а викликом (повісткою №823559) до ІНФОРМАЦІЯ_4 , не повідомив причини неявки протягом 3 діб та протягом 7 календарних днів не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачаються порушення, передбачені: частиною 2 п. 1 Порядку військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток №2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30 грудня 2022 року) далі Правила, якими встановлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) ТЦК та СП на збірні пункти, призовні дільниці для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів; частиною 1 п. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію (надалі Закон), згідно з якою громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного обліку; частиною 3 п. 3 ст. 22 Закону, якою прописано, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк; частиною 8 п. 3 ст. 22 Закону, якою встановлено, що у разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів. Пункт 3 Правил передбачає, що призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення. На підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, дія якого триває. Частиною 1 ст.1 Закону України «Про оборону України» передбачено, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період, які виразилися в тому, що ОСОБА_1 , будучи належним чином оповіщеним про дату, місце та час прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 , не з`явився у визначені в повістці дату, місце і час та не повідомив про причини неявки протягом 3 діб та протягом 7 календарних днів не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Призначаючи адміністративне покарання, враховуючи відповідно до вимог статті 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, дійшов висновку, що до ОСОБА_1 , слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме штрафу. Застосування такого адміністративного стягнення є необхідним і достатнім для досягнення мети виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі дотримання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 33, 210, 283, 284 КУпАП, постановив: визнати гр. ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 коп. /а.с.29 - 30/.

З витягу з сайту АТ «Укрпошта» вбачається, що рекомендоване відправлення за №475 прийнято 29.10.2024, 31.10.2024 прибуло до відділення, 31.10.2024 невдала спроба вручення, 03.11.2024 повернення відправнику (одержувач відсутній за вказаною адресою), 03.11.2024 вручено одержувачу /а.с. 31/.

Відповідно до копії конверта, поштове відправлення №475, скероване ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з довідкою Укрпошти, повернулося відправнику з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до Опису вкладення рекомендованого поштового відправлення №№475 ОСОБА_1 направлено повістку від 25.10.2024 №823559 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до повістки №823559, ОСОБА_1 , необхідно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_2 о 11 год. 00 хв. 07.11.2024 для уточнення даних.

З витягу з бази «Оберіг» вбачається, що ОСОБА_1 стоїть на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , порушник ВО з 03.12.2024.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 , судом підлягають застосуванню наступні норми права.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Між тим, суд зазначає, що обов`язковою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею адміністративного правопорушення, а факт вчинення особою правопорушення, в свою чергу, має бути підтверджений належними та допустимими доказами.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб.

Згідно п. 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію.

Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався.

Відповідно до ч.ч. 1-3, 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зокрема зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно ч. 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються:1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; 2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; 3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; 4) місце, день і час явки за викликом; 5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку; 6) реєстраційний номер повістки; 7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Для громадян, які самостійно прибули до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та підлягають направленню на навчання (підготовку) у зв`язку з призовом на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, час явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки встановлюється протягом двох місяців з дня проходження військово-лікарської комісії.

Відповідно до п.п. 21, 24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 року №560, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

У разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію , в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, згідно абз. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Згідно з ч.7 ст.1 вказаного Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

У відповідності до положень ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Мотивована оцінка доказів, поданих сторонами та висновки суду.

Як на підставу для задоволення позовних вимог позивач покликається, зокрема на те, що на ім`я ОСОБА_1 було сформовано повістку №823559 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яка була скерована засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням за №475 з описом вкладення, який не містить підпису представника Укрпошти, отже не може підтверджувати факт саме такого відправлення та відповідність його змісту зазначеному опису. Це ставить під сумнів сам факт направлення повістки позивачу.

З приводу наданої відповідачем копії опису вкладення до рекомендованого відправлення №475, суд зазначає наступне.

Пунктом 16 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 р. № 270, передбачено, що Повістка або у випадках, передбачених законодавством, інший документ про виклик або оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів може бути надіслана рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з позначками "Повістка ТЦК", "Вручити особисто".

Згідно пункту 17 Правил надання послуг поштового зв`язку, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою, згідно з тарифами оператора поштового зв`язку.

Послуга опису вкладення до поштового відправлення полягає в підтвердженні у визначеному оператором поштового зв`язку порядку відповідно до технологічного процесу здійснення такої операції вмісту вкладення до поштового відправлення із зазначенням індивідуальних ознак відповідного вкладення (конкретний вид, кількість тощо), що відрізняє його від інших речей.

Положеннями п. 47 Правил надання послуг поштового зв`язку визначено, що внутрішні реєстровані поштові відправлення, крім поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладень, подаються для пересилання у відкритому або закритому вигляді. У разі виникнення сумніву у працівника оператора поштового зв`язку щодо наявності у поштовому відправленні, яке подається для пересилання, заборонених для пересилання вкладень, відправник повинен подати відправлення у відкритому вигляді. У разі відмови відправника подати відправлення для пересилання у відкритому вигляді оператор відмовляє в пересиланні такого відправлення.

Внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відправником відкритими для перевірки їх вкладення.

Відповідно до п. 58 Правил надання послуг поштового зв`язку, під час приймання для пересилання письмової кореспонденції на адресному боці кожного поштового відправлення проставляється відбиток поштового календарного штемпеля.

Суд звертає увагу на те, що з наданої відповідачем копії опису вкладення до рекомендованого відправлення № 475 не вбачається, що опис було прийнято оператором поштового зв`язку для пересилання, оскільки, на ньому відсутні будь'-які відомості про це, зокрема, відсутні дані: дата та підпис працівника поштового зв`язку, що прийняв поштове відправлення, а також, відсутній відбиток календарного штемпеля оператора поштового зв`язку.

Таким чином, надана відповідачем копія опису вкладення до рекомендованого відправлення не є належним та допустимим доказом направлення ОСОБА_1 повістки від 25.10.2024 №823559.

Також, надана позивачем роздруківка з сайту AT «Укрпошта» руху поштового відправлення за трекінг-номером 475 не підтверджує її приналежність до копії повістки від 25.10.2024 №823559.

Враховуючи вищезазначене, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів оповіщення ОСОБА_1 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Щодо твердження позивача про те, що у нього був лише один робочий день та один вихідний день, щоб забрати поштове відправлення (з 01.11.2024 р. по 02.11.2024 р.), що не відповідає положенням Правил надання послуг поштового зв`язку, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, із змінами внесеними Постановою КМ № 1147 від 08.10.2024, рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Згідно із п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

З витягу з сайту АТ «Укрпошта» вбачається, що рекомендоване відправлення за №475 прийнято 29.10.2024, 31.10.2024 прибуло до відділення, 31.10.2024 невдала спроба вручення, 03.11.2024 повернення відправнику (одержувач відсутній за вказаною адресою), 03.11.2024 вручено одержувачу.

Таким чином вказане рекомендоване відправлення прибуло до відділення 31.10.2024 (четвер), було у відділенні до 03.11.2024 (неділя). Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Таким чином, рекомендоване відправлення було у відділенні 1 робочий день 01.11.2024 (п`ятниця), оскільки перебіг строку починається з наступного дня після його прибуття у відділення, та один вихідний день 02.11.2024 (субота), а на третій календарний день, який був вихідним 03.11.2024 (неділя) повернуто відправнику.

З наведеного вбачається, що працівниками поштового зв`язку недотримано вищевказаних положень Правил надання послуг поштового зв`язку, що призвело до обмеження прав ОСОБА_1 на отримання рекомендованого листа протягом трьох робочих днів, а тому довідку АТ «Укрпошта» про причини повернення/досилання, відповідно до якої відправлення за трекінг-номером 475 повернулося відправнику з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», не можна вважати допустимим доказом вручення поштового відправлення ОСОБА_1 .

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за неявку до ТЦК необхідна сукупність обставин: 1) направлення судової повістки за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення даних чи адресою реєстрації військовозобов`язаного, та 2) відомості про спробу вручити таку повістку особі, що матиме наслідком або вручення повістки без подальшої явки, або не вручення з причин відмови отримати повістку, або з причин відсутності адресата за такою адресою.

У вказаній справі судова повістка безпосередньо ОСОБА_1 вручена не була, втім, працівниками пошти проставлено відмітку «відсутність адресата за вказаною адресою».

Водночас відмітка про відсутність особи за адресою була проставлена з порушенням абз. 2, 4 п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270.

Вказана обставина є суттєвою, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.

Окрім того, позивач зазначив про те, що розгляд справи відбувся за відсутності позивача та без надання йому можливості належно підготуватися до розгляду з порушенням його права на захист.

Факт неповідомлення позивача про розгляд справи не заперечував представник відповідача в судовому засіданні. Натомість пояснив що відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.

Оцінюючи даний аргумент позивача суд вважає за необхідне звернути увагу, що порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Також, суд інстанції зауважує, що частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до статті 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Проаналізувавши вищенаведені норми, суд дійшов висновку, що справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення такої особи про місце і час розгляду справи щодо неї.

Крім цього, суд зазначає, що закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

При цьому, обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме 28.12.2024.

Отже, відповідач не забезпечив дотримання порядку притягнення особи до відповідальності та дотримання прав особи, яка притягується до відповідальності, що у свою чергу позбавило позивача на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема висловлення заперечень, надання доказів, тощо.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що ІНФОРМАЦІЯ_3 не забезпечив дотримання порядку притягнення особи до відповідальності та дотримання прав особи, яка притягується до відповідальності.

Суд звертає увагу, що відсутність обов`язку щодо складання протоколу згідно з ч. 5 ст. 258 КУпАП не виключає необхідності дотримуватись положень ст. 268 КУпАП щодо сповіщення особи про місце і час розгляду справи та забезпечення інших прав особи, передбачених даною нормою.

Щодо решти доводів сторін суд зазначає, що враховуючи рішення ЄСПЛ по справі "Ґарсія Руіз проти Іспанії" (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що "…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…".

Внаслідок вказаного, решти доводів сторін є такими, що не заслуговують уваги, оскільки вони не спростовують основного висновку суду.

Оцінюючи оскаржене рішення на відповідність вимогам ст. 2 КАС України, суд вважає, що відповідач прийшов передчасного висновку щодо визнання винуватості позивача у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, ним не враховано об`єктивні обставини по справі, такі як необізнаність позивача з фактом направлення йому повістки, відповідачем не доведено факту направлення повістки, а оскаржувана постанова №652/24 від 28.12.2024 винесена з порушенням норм КУпАП.

За змістом норм частини 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідачем не доведено належними, достатніми та допустимими доказами правомірності оскаржуваної постанови.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 229, 268-271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 №652/24 від 28.12.2024 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25 500,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 ;

Представник відповідача: Ільницька Мар`яна Іванівна, місцезнаходження: 82400, Львівська область, м. Стрий, вул. Нижанківського, 6.

Повний текст судового рішення виготовлено 05.05.2025.

Головуючий суддя О. Ю. Писарев