Справа № 826/8542/16
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 826/8542/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши за правилами загального позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовною заявою Спільного підприємства «Каштан Петролеум Лтд» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Спільне підприємство «Каштан Петролеум Лтд» з позовною заявою до Прилуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Прилуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області від 19.01.2016 року №/9, №/10, №/11.

Окружним адміністративним судом м. Києва 18.07.2016 року відкрито провадження у цій справі.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду», «Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва», затвердженого Наказом Державної судової адміністрації України 16.09.2024 року №399, цю справу скеровано для розгляду до Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року ця справа прийнята до провадження, вирішено її розглядати за правилами загального позовного провадження, наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Протокольною ухвалою від 11.03.2025 року судом замінено відповідача на належного - Головне управління ДПС у Чернігівській області.

Протокольною ухвалою від 19.03.2025 року судом закрито підготовче засідання по цій справі та призначено її розгляд по суті.

Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд цієї справи без його участі в порядку письмового провадження. Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Керуючись положеннями ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205 КАС України, враховуючи відсутність перешкод для розгляду цієї справи у судовому засіданні, відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд прийшов до висновку про можливість продовження розгляду цієї справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Позов обґрунтований позивачем тим, що податковим органом під час перевірки зроблені безпідставні висновки про порушення позивачем строків сплати самостійно визначених зобов`язань з рентної плати за користування надрами та направлені позивачу протиправні податкові повідомлення-рішення, оскільки у податкового органу відсутні підстави для кваліфікації сум авансових внесків з рентної плати за користування надрами як узгоджених позивачем сум грошового зобов`язання, у позивача відсутній податковий борг зі сплати рентної плати за користування надрами, тощо.

Відзив обґрунтований відповідачем тим, що податковим органом під час перевірки позивача встановлено порушення строків сплати самостійно визначених зобов`язань з рентної плати за користування надрами, позивачем самостійно подавалися податкові розрахунки з рентної плати за користування надрами та визначалися податкові зобов`язанні, а тому підстав для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень не має.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача та заперечення відповідача, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позов Спільного підприємства «Каштан Петролеум Лтд» є частково обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Прилуцькою об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернігівській області і період з 25.12.2015 року по 29.12.2015 року проведена документальна позапланова невиїзна перевірка Спільного підприємства «Каштан Петролеум Лтд» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо своєчасності сплати самостійно визначених грошових податкових зобов`язань авансових внесків з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (нафта, природний газ) по строкам сплати 30.05.2015 року, 30.06.2015 року 30.07.2015 року, 30.08.2015 року та своєчасності сплати самостійно визначеного грошового податкового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (промислова вода (розсіл) по строкам сплати 19.08.2015 року , за результатами якої складений акт від 30.12.2015 року №540/25-16-15-01-24/23703371.

Зазначеною перевіркою встановлено порушення позивачем п. 57.1 ст. 57, п. 257.5 ст. 257 Податкового кодексу України в частині порушення строку сплати самостійно визначених грошових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобутку корисних копалин (промислова вода (розсіл) за 2 квартал 2015 року по строку сплати 19.08.2015 року в сумі 62770,41 грн. (термін затримки сплати до 30 календарних днів).

Порушення позивачем п. 257.4 ст. 257 Податкового кодексу України в частині порушення строку сплати самостійно визначених грошових зобов`язань авансових внесків з рентної плати за користування надрами для видобутку корисних копалин (нафта, природний газ) за 2 квартал 2015 року по строку сплати 30.05.2015 року, 30.06.2015 року, 30.07.2015 року, 30.08.2015 року в сумі 50596235,72 грн. (термін затримки сплати більше 30 календарних днів).

Позивач не погодився з висновками акту перевірки та подав на них заперечення.

На підставі акту перевірки від 30.12.2015 року №540/25-16-15-01-24/23703371 Прилуцькою об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернігівській області на адресу позивача направлені податкові повідомлення-рішення: №/9 від 19.01.2016 року, яким позивача зобов`язано сплатити штраф в розмірі 10% плати за користування надрами для видобутку корисних копалин загальнодержавного значення (62515,41 грн. 10% = 6251,54 грн.); №/10 від 19.01.2016 року, яким позивача зобов`язано сплатити штраф в розмірі 20% плати за користування надрами для видобутку нафти (46972262,40 грн. 20% = 9394452,48 грн.); №/11 від 19.01.2016 року, яким позивача зобов`язано сплатити штраф в розмірі 20% плати за користування надрами для видобутку природного газу (3623973,32 грн. 20% = 724794,69 грн.).

Позивач не погодився з правомірністю зазначених податкових повідомлень-рішень та оскаржив їх Головного управління ДФС в Чернігівській області та до ДФС України, однак скарги позивача залишені без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін.

Позивач не погодився з висновками акту перевірки та правомірністю податкових повідомлень-рішень, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Акт перевірки від 30.12.2015 року №540/25-16-15-01-24/23703371 обґрунтований тим, що позивачем до податкового органу поданий податковий розрахунок з рентної плати за користування надрами для видобутку корисних копалин за 1 квартал 2015 року від 30.04.2015 року, за яким позивачем визначені грошові податкові зобов`язання на суму 38727464,74 грн. (нафта 35874838,23 грн., газ природний 2795857,13 грн., підземні води 56769,38 грн.); податковий розрахунок з рентної плати за користування надрами для видобутку корисних копалин за 2 квартал 2015 року від 04.08.2015 року, за яким позивачем визначені грошові податкові зобов`язання на суму 35776621,07 грн. (нафта 33292272,52 грн., газ природний 2484348,55 грн.); податковий розрахунок з рентної плати за користування надрами для видобутку корисних копалин за 2 квартал 2015 року від 04.08.2015 року, за яким позивачем визначені грошові податкові зобов`язання на суму 62770,41 грн. (промислова вода (розсіл).

З посиланням на положення п. 257.4 ст. 257 Податкового кодексу України, в якому зазначено, що платники рентної плати за користування надрами сплачують авансові внески з рентної плати у податковому (звітному) періоді до 30 числа кожного місяця (у лютому - до 28 або 29 числа), розмір яких складається з однієї третини суми податкових зобов`язань з рентної плати, визначеної у податковій декларації за попередній податковий (звітний) період, податковий орган робить висновки про те, що граничний строк сплати авансових внесків з рентної плати по податковому розрахунку за 1 квартал 2015 року 30.05.2015 року, 30.06.2015 року, 30.07.2015 року, розмір яких складає третину суми зобов`язань, визначених в розрахунку (11958279,41 грн. (нафта), 931952,38 грн. (природний газ)); граничний строк сплати авансових внесків з рентної плати по податковому розрахунку за 2 квартал 2015 року 30.08.2015 року, розмір яких складає третину суми зобов`язань, визначених в розрахунку (11097424, 17 грн. (нафта), 828116,18 грн. (природний газ)). Щодо податкового розрахунок з рентної плати за користування надрами для видобутку корисних копалин за 2 квартал 2015 року, за яким позивачем визначені грошові податкові зобов`язання (промислова вода (розсіл), граничний строк сплати зобов`язань 19.08.2015 року.

Позивач в позові зазначає, що ним подано за 1, 2 квартал 2015 року податкові розрахунки з плати за користування надрами для видобутку корисних копалин, в яких визначені податкові зобов`язання, однак в цих розрахунках не міститься визначених сум авансових внесків з рентної плати, а тому суми авансових внесків не є сумами узгоджених позивачем податкових зобов`язань. Таким чином, позивач зазначає що до нього не можуть бути застосовані штрафні санкції за п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України (за не сплату узгоджених сум грошового зобов`язання), такі суми не є узгодженими позивачем.

Суд з такими доводами позивача не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до положень п. 46.1 ст. 46, п. п. 49.18.2 п. 49.18, п. 49.20 ст. 49 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання.

Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює, зокрема, календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

Відповідно до положень ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 257 Податкового кодексу України (в редакції з 01.01.2015 року, на час виникнення спірних правовідносин) базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу. Платники рентної плати самостійно обчислюють суму податкових зобов`язань з рентної плати.

Платник рентної плати до закінчення визначеного розділом II цього Кодексу граничного строку подання податкових декларацій за податковий (звітний) період, що дорівнює календарному кварталу, подає до відповідного контролюючого органу за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, податкову декларацію з додатками.

У податковому (звітному) періоді платники рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин та уповноважена особа, які здійснюють видобування нафти, конденсату, газу природного, у тому числі газу, розчиненого у нафті (нафтового (попутного) газу), етану, пропану, бутану сплачують авансові внески з рентної плати у податковому (звітному) періоді до 30 числа кожного місяця (у лютому - до 28 або 29 числа). Розмір таких авансових внесків складається з однієї третини суми податкових зобов`язань з рентної плати, визначеної у податковій декларації за попередній податковий (звітний) період.

Сума податкових зобов`язань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації з урахуванням фактично сплачених авансових внесків.

Відповідно до п. п. 258.1.1 п. 258.1 ст. 258 Податкового кодексу України на платника рентної плати покладається відповідальність за правильність обчислення, повноту і своєчасність її внесення до бюджету, а також за своєчасність подання контролюючим органам відповідних податкових декларацій згідно із нормами цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

З аналізу зазначених положень законодавства вбачається, що розрахунок з рентної плати за користування надрами для видобутку корисних копалин подається за квартал протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу, а сплата визначених в розрахунку зобов`язань здійснюється протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації з урахуванням фактично сплачених авансових внесків, а в разі видобування газу, нафти також мають бути сплачені авансові внески до 30 числа кожного місяця та розмір таких авансових внесків складається з однієї третини суми податкових зобов`язань з рентної плати, визначеної у податковій декларації за попередній податковий (звітний) період.

Позивачем в межах строків, визначених Податковим кодексом України, поданий податковий розрахунок з плати за користування надрами для видобутку корисних копалин за 1 квартал 2015 року, в якому визначені податкові зобов`язання щодо сплати рентної плати за користування надрами для видобутку корисних копалин, зокрема, нафти, нафтового газу, підземних вод (задекларовані зобов`язання щодо видобутку нафти 35874838,23 грн., задекларовані зобов`язання щодо видобутку газу 2795857,13 грн., задекларовані зобов`язання щодо видобутку води 60861,65 грн.).

Також, позивачем в межах строків, визначених Податковим кодексом України, поданий податковий розрахунок з плати за користування надрами для видобутку корисних копалин за 2 квартал 2015 року, в якому визначені податкові зобов`язання щодо сплати рентної плати за користування надрами для видобутку корисних копалин, зокрема, нафти, нафтового газу, підземних вод (задекларовані зобов`язання щодо видобутку нафти 33292272,52 грн., задекларовані зобов`язання щодо видобутку газу 2484348,55 грн., задекларовані зобов`язання щодо видобутку води 62770,41 грн.).

Оскільки в розрахунках з рентної плати позивачем самостійно визначені зобов`язання, вони є узгодженими та підлягають сплаті у відповідності до вимог п. 257.4, 257.5 ст. 257 Податкового кодексу України, в тому числі, це стосується сплати авансових внесків до 30 числа кожного місяця, які складають третину від визначеної суми зобов`язань.

Щодо сплати самостійно визначених податкових зобов`язань з плати за користування надрами для видобутку нафти та газу, авансові внески з рентної плати мають бути сплачені до 30 числа кожного місяця, тобто, до 30.04.2015 року, 30.05.2015 року, 30.06.2015 року по одній третині суми податкових зобов`язань, визначених у податковій декларації за попередній податковий (звітний) період, тобто, за 1 квартал 2015 року, до 30.07.2015 року, 30.08.2015 року по одній третині суми податкових зобов`язань, визначених у податковій декларації за попередній податковий (звітний) період, тобто, за 2 квартал 2015 року.

В матеріалах справи наявні докази платіжні доручення, які свідчать, що позивачем сплачені авансові внески з рентної плати за користування надрами для видобутку нафти: 29.04.2015 року сплачений авансовий внесок з рентної плати за користування надрами для видобутку нафти в розмірі 11958280 грн. (призначення платежу: рентна плата за нафту (аванс) за квітень 2015 року), 26.06.2015 року сплачений авансовий внесок з рентної плати за користування надрами для видобутку нафти в розмірі 11958280 грн. (призначення платежу: рентна плата за нафту (аванс) за червень 2015 року), 29.07.2015 року сплачений авансовий внесок з рентної плати за користування надрами для видобутку нафти в розмірі 11958280 грн. (призначення платежу: рентна плата за нафту (аванс) за липень 2015 року), 31.08.2015 року сплачений авансовий внесок з рентної плати за користування надрами для видобутку нафти в розмірі 11097424,17 грн. (призначення платежу: рентна плата за нафту (аванс) за серпень 2015 року), інші платіжні доручення стосуються періодів, які не були предметом перевірки, за результатами якої складений акт від 30.12.2015 року №540/25-16-15-01-24/23703371.

Також, в матеріалах справи наявні докази платіжні доручення, які свідчать, що позивачем сплачені авансові внески з рентної плати за користування надрами для видобутку газу: 29.04.2015 року сплачений авансовий внесок з рентної плати за користування надрами для видобутку газу в розмірі 931953 грн. (призначення платежу: рентна плата за нафтовий газ (аванс) за квітень 2015 року), 26.06.2015 року сплачений авансовий внесок з рентної плати за користування надрами для видобутку газу в розмірі 931953 грн. (призначення платежу: рентна плата за нафтовий газ (аванс) за червень 2015 року), 29.07.2015 року сплачений авансовий внесок з рентної плати за користування надрами для видобутку газу в розмірі 931953 грн. (призначення платежу: рентна плата за нафтовий газ (аванс) за липень 2015 року), 31.08.2015 року сплачений авансовий внесок з рентної плати за користування надрами для видобутку газу в розмірі 828116,18 грн. (призначення платежу: рентна плата за нафтовий газ (аванс) за серпень 2015 року), інші платіжні доручення стосуються періодів, які не були предметом перевірки, за результатами якої складений акт від 30.12.2015 року №540/25-16-15-01-24/23703371.

Суд вважає, що сплата авансових внесків з рентної плати за користування надрами для видобутку корисних копалин (нафти, газу) 31.08.2015 року не суперечить нормам Податкового кодексу України, оскільки кінцева дата сплати цих внесків - 30.08.2015 року припала на вихідний день, а відповідно до п. п. 14.1.133 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України операційних (банківський) день є частиною робочого дня, протягом якого приймаються документи на переказ та на їх відкликання і, за наявності можливості, здійснюється їх обробка, передача та виконання. Таким чином, в вихідний день банківська операція щодо проведення платежу не могла бути виконана та її виконання в перший після вихідного робочий день суд рахує належним виконання обов`язку позивача щодо сплати зобов`язань.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем своєчасно сплачені авансові внески по одній третині самостійно визначених зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобутку нафти та газу за червень, липень, серпень 2015 року.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Враховуючи вчасну сплату авансових внесків по одній третині самостійно визначених зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобутку нафти та газу за червень, липень, серпень 2015 року, у податкового органу не було підстав для застосування до позивача штрафних санкцій в цій частині.

Щодо авансових внесків по одній третині самостійно визначених зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобутку нафти та газу за травень 2015 року, позивачем такі авансові внески не сплачені, а тому до позивача мають бути застосовані штрафні санкції у відповідності до п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) в розмірі 20% від несплаченої суми авансових внесків з рентної плати за користування надрами для видобутку нафти (35874838,23 грн. самостійно визначені зобов`язання за 1 квартал 2015 року, з яких одна третина складає 11958279,41 грн., а 20% від цієї суми складає 2391655,88 грн.); в розмірі 20% від несплаченої суми авансових внесків з рентної плати за користування надрами для видобутку газу (2795857,13 грн. самостійно визначені зобов`язання за 1 квартал 2015 року, з яких одна третина складає 931952,38 грн., а 20% від цієї суми складає 186390,48 грн.).

Щодо сплати самостійно визначених податкових зобов`язань з плати за користування надрами для видобутку промислової води за 2 квартал 2015 року, за цим розрахунком позивач має сплатити самостійно визначені зобов`язання до 20.08.2015 року.

Податковий орган в акті зазначив граничний термін сплати по розрахунку з рентної плати за користування надрами для видобутку корисних копалин (промислової води) за 2 квартал 2015 року 19.08.2015 року, однак суд не погоджується з цим, оскільки зобов`язань сплачується протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання розрахунку, але граничний строк подання розрахунку за 2 квартал 2015 року припадає на вихідний день (неділю) та відповідно цей строк за положеннями п. 49.20 ст. 49 Податкового кодексу України вважається 10.08.2015 року, при цьому сплата має відбутися до 20.08.2015 року.

Позивачем хоча і сформовано платіжне доручення №2480 від 20.08.2015 року щодо сплати рентної плати (пластова вода) за 2 квартал 2015 року в розмірі 62770,41 грн., однак одержано це платіжне доручення банком 27.08.2015 року та проведений платіж банком теж 27.08.2015 року, тобто, фактично, самостійно визначене податкове зобов`язання з рентної плати за воду сплачене позивачем 27.08.2015 року, а не 20.08.2015 року, як того вимагають норми Податкового кодексу України та оскільки така затримка складає менше 30 днів, податковим органом за це порушення правомірно застосовані штрафні санкції в розмірі 10% від суми рентної плати з врахуванням переплати 6251,54 грн.

Позивач в позові зазначає, що податковий орган не мав право нараховувати позивачу штрафи при здійсненні зарахування авансових внесків сплачених позивачем в рахунок погашення податкового боргу, а відповідач заперечує щодо таких тверджень позивача, оскільки позивач не мав права сплачувати авансові внески за наявності податкового боргу та всі сплачені позивачем авансові внески зараховувалися податковим органом у відповідності до вимог Податкового кодексу в рахунок погашення існуючого боргу.

Суд, в даному випадку, вважає обґрунтованими доводи позивача, з огляду на наступне.

Дійсно відповідно до положень п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

При цьому, спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п. 131.1, 131.2 ст. 131 Податкового кодексу України (порядок сплати пені, нарахованої за невиконання податкового зобов`язання) при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

При цьому, відповідно до положень п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України штраф застосовується в разі не сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.

Таким чином, з аналізу зазначених положень законодавства вбачається, що дійсно податковий орган зобов`язаний зарахувати кошти, що сплачує платник податків при наявності податкового боргу в рахунок його погашення незалежно від призначення платежу, зазначеного платником податку в платіжному документі, однак ці обставини, на думку суду, не можуть бути підставою для застосування штрафу за не сплату узгодженої суми зобов`язання, оскільки такі дії є діями податкового органу, вчиненими у відповідності до вимог Податкового кодексу України, а не діями платника податків.

Відповідно до положень ч 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При прийнятті рішення в цій справі суд враховує позицію Верховного Суду в рішенні від 20.02.2018 року у справі 826/6810/16, відповідно до якої право визначати призначення платежу належить виключно платнику, а суми податкових зобов`язань або податкового боргу слід вважати сплаченими у день реєстрації банківською установою платіжного документа із зазначеним у ньому призначенням платежу на сплату відповідних податкових зобов`язань або податкового боргу, визначених платником податків. Діючим законодавством податкові органи не наділені повноваженнями змінювати призначення платежу щодо коштів, сплачених платником податків в оплату податкових зобов`язань.

Крім того, Верховний Суд України в рішенні від 16.06.2015 року у справі 21-377а15 зазначив, що дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України.

Відповідно до висновків Вищого адміністративного суду України в рішенні від 12.02.2013 року у справі 2а-4051/12/2670 згідно з п. п. 14.1.152 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України погашення податкового боргу - це зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом. Статтею 87 Податкового кодексу України визначено джерела погашення податкового боргу, а пунктом 87.9 цієї статті встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Проте, погашення податковим органом раніше існуючого податкового боргу підприємства за рахунок своєчасно сплачених позивачем грошових зобов`язань є дією податкового органу, а не позивача, а тому в діях останнього відсутній склад податкового правопорушення, яке полягає у несвоєчасній сплаті грошових зобов`язань.

Щодо тверджень позивача про часткову сплату авансових внесків з рентної плати за користування надрами для видобутку нафти та газу і ці суми мають бути враховані в сплату авансових внесків за травень 2015 року, зокрема, існуюча станом на 20.05.2015 року переплата з рентної плати за користування надрами для видобутку корисних копалин (нафти) в розмірі 11958280 грн. та з рентної плати за користування надрами для видобутку корисних копалин (газу) в розмірі 134707,62 грн., суд з такими твердженнями позивача не погоджується, оскільки доказів сплати авансових внесків за травень позивач не надає, станом на 30.05.2015 року переплати у позивача не існує та враховуючи наявний у позивача податковий борг, всі переплати податковим органом враховані в його погашення.

Таким чином, враховуючи викладені судом обставини, позов Спільного підприємства «Каштан Петролеум Лтд» підлягає задоволенню в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Прилуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області від 19.01.2016 року №/10 в частині застосування до позивача штрафу в розмірі 7002796,60 грн. (9394452,48 грн. застосованого податковим органом - 2391655,88 грн. щодо яких суд прийшов до висновку про правомірність застосування такого штрафу = 7002796,60 грн.).

Крім того, позов Спільного підприємства «Каштан Петролеум Лтд» підлягає задоволенню в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Прилуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області від 19.01.2016 року №/11 в частині застосування до позивача штрафу в розмірі 538404,21 грн. (724794,69 грн. застосованого податковим органом - 186390,48 грн. щодо яких суд прийшов до висновку про правомірність застосування такого штрафу = 538404,21 грн.).

При цьому, позовні вимоги Спільного підприємства «Каштан Петролеум Лтд» щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.01.2016 року №/10 в частині застосування штрафу в розмірі 2391655,88 грн., визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.01.2016 року №/11 в частині застосування штрафу в розмірі 186390,48 грн., а також визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.01.2016 року №/9 є безпідставними та не підлягають задоволеною судом.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Спільного підприємства «Каштан Петролеум Лтд» обґрунтовані та підлягають задоволенню в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.01.2016 року №/10 в частині застосування до позивача штрафу в розмірі 7002796,60 грн., визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.01.2016 року №/11 в частині застосування до позивача штрафу в розмірі 538404,21 грн., а в іншій частині позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати розподіляються відповідно до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Спільного підприємства «Каштан Петролеум Лтд» (просп. Героїв Сталінграду, буд. 24, офіс 141, м. Київ, 04210, ) до Головного управління ДПС у Чернігівській області (вул. Київська, 214, м. Прилуки, Чернігівська область, 717500, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Прилуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області від 19.01.2016 року №/9, №/10, №/11 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області від 19.01.2016 року №/10 в частині застосування до позивача штрафу в розмірі 7002796,60 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області від 19.01.2016 року №/11 в частині застосування до позивача штрафу в розмірі 538404,21 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог Спільного підприємства «Каштан Петролеум Лтд» - відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у Чернігівській області (вул. Київська, 214, м. Прилуки, Чернігівська область, 717500, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Спільного підприємства «Каштан Петролеум Лтд» (просп. Героїв Сталінграду, буд. 24, офіс 141, м. Київ, 04210, ) сплачений судовий збір у розмірі 113118,01 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА