Справа № 759/732/25
Суддя: Петренко Н. О.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/732/25

пр. № 2-а/759/82/25

30 квітня 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якому просив скасувати постанову N? 2436 від 17 грудня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, винесену ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 17 грудня 2024 року відповідачем було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП за неявку за повісткою, яка була надіслана на 20 жовтня 2024 року за адресою його реєстрації, де він фактично не проживає. Позивач стверджує, що повістку за фактичною адресою проживання він не отримував, а тому не був належним чином повідомлений про виклик до ТЦК СП. Вважає, що відповідачем було порушено порядок належного оповіщення військовозобов`язаних, встановлений Постановою Кабінету Міністрів України N? 560 від 16 травня 2024 року. Також позивач вказує на те, що його не було повідомлено про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

ІІ. Процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14 січня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Судом встановлено, що 10 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за яким встановлено, що позивач не з`явився у зазначений термін по повістці, 20.10.2024 року для уточнення військово-облікових даних. Підтверджуючих документів не надав.

Вказаний протокол містить підписи уповноваженої особи, підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з правами, відповідно до вимог Конституції України та КУпАП, про отримання ним примірнику протоколу, а також його пояснення щодо змісту протоколу, відповідно до яких останній з протоколом не погоджується.

Окрім зазначеного, у вказаному вище протоколі вказано, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 17 грудня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судом встановлено, що постановою ІНФОРМАЦІЯ_1 №2436 від 17 грудня 2024 року за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у сумі 17 000,00 грн. за неявку по повістці для уточнення військово-облікових даних.

Фактично позивача визнано винним у скоєному адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 210 -1 КУпАП, та накладено на нього стягнення (штраф) у розмірі 17 000,00 грн.

Зазначена постанова містить підпис уповноваженої особи, підпису ОСОБА_1 не містить. Дата притягнення до адміністративної відповідальності 17.12.2024 року.

Позивачем надано договір оренди житлового приміщення, укладений 26 червня 2023 року щодо фактичного проживання за адресою : АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а частиною 3 цієї статті - за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній з 18.05.2024 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 року № 3633-ІХ) під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Відповідно до абз.3 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів

Відповідно до ч.1. 3ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначений постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 року.

З огляду на вимоги ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», де зазначено, що поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Підставою для винесення зазначеної постанови стала неявка позивача за повісткою 20 жовтня 2024 року за адресою реєстрації позивача: АДРЕСА_3 , з метою уточнення військово-облікових даних. У тексті постанови зазначено, що військовозобов`язаного ОСОБА_1 було оповіщено 10 жовтня 2024 року шляхом направлення повістки засобами поштового зв`язку.

Наданий позивачем договір оренди житлового приміщення, укладений 26 червня 2023 року щодо іншої адреси, сам по собі не свідчить про те, що позивач у встановленому законом порядку повідомив відповідача про зміну свого місця проживання.

Порядок оповіщення військовозобов`язаних під час мобілізації детально регламентується Постановою Кабінету Міністрів України N? 560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період». Пункт 30 цього Порядку передбачає, що оповіщення громадян про виклик до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки здійснюється шляхом вручення повісток під розписку. У випадку неможливості вручення повістки особисто, допускається її надсилання поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місця проживання, зазначеною у військово-облікових документах особи, або за іншою адресою, офіційно повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з пунктом 2 статті 41 Порядку N? 560, у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку, належним підтвердженням оповіщення особи є: день отримання поштового відправлення, підтверджений підписом особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення; або день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

У матеріалах справи відсутні докази того, що позивач повідомляв відповідача про зміну свого фактичного місця проживання. За таких обставин, направлення повістки за офіційно зареєстрованим місцем проживання позивача слід вважати належним способом оповіщення, оскільки саме ця адреса є актуальною для відповідача до моменту отримання офіційного повідомлення про її зміну.

Щодо твердження позивача про порушення його права бути повідомленим про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення N? 2679 від 10 грудня 2024 року, складеного відносно позивача, ОСОБА_1 власноручно підписав даний протокол, у якому зазначено дату, час та місце розгляду справи - 17 грудня 2024 року о 9:00 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 . Таким чином, позивач був обізнаний про майбутній розгляд справи, що спростовує його твердження про неоповіщення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем було доведено правомірність своїх дій щодо направлення повістки за офіційно зареєстрованим місцем проживання позивача та належного його повідомлення про час і місце розгляду адміністративної справи. Позивачем, у свою чергу, не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про протиправність оскаржуваної постанови.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при відмові у задоволенні позову судові витрати позивача не відшкодовуються за рахунок відповідача.

Керуючись ст.2,5,7,210,245,251,252,254,256,268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 2,5,10,71-77,90,241,246,250,264 КАСУ суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.О. Петренко