Справа № 200/7780/24
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року справа №200/7780/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі № 200/7780/24 (головуючий суддя у І інстанції Смагар С.В.) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненадання ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також на підставі п.п. «г» пункту 2 ч. 4 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, та скасувати Рішення комісії, ухвалене протоколом від 21 жовтня 2024 року № 15;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 адреса повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також на підставі п.п. «г» пункту 2 ч. 4 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

В обґрунтування позову зазначив, що звернувся до відповідача з заявою щодо надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також на підставі підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Заява мотивована необхідністю постійного догляду за бабусею, з якою мешкає позивач та яка, за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду. До заяви додав відповідні документи.

Проте, рішенням Комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 21 жовтня 2024 року № 15 позивачу протиправно відмовлено у наданні відстрочки у зв`язку з тим, що заява та документи, які підтверджують право на відстрочку подані позивачем не особисто.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Суд першої інстанції не врахував, що позивач не зобов`язаний особисто з`являтися до ТЦК, а може відправити заяву про надання відстрочки засобами поштового зв`язку.

Батько позивача є непрацездатною особою, йому виповнилося 76 років, він досяг пенсійного віку, отже не має обов`язку утримувати свою матір, якій виповнилося 102 роки.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Встановлені обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим Дружківським МВ УМВС України в Донецькій області 04 квітня 1996 року, РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідно до Витягу № 12024 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, сформованим 16 липня 2024 року Відділом надання адміністративних послуг виконавчого комітету Дружківської міської ради, відсутні дані про перебування ОСОБА_1 на військовому обліку.

В матеріалах справи наявна обліково-послужна картка ОСОБА_1 , видана ІНФОРМАЦІЯ_5 01.10.2002.

12 жовтня 2024 року ОСОБА_1 на адресу Голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 надано письмову заяву, в якій зазначено, що позивач є особою, яка на підставі п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію не підлягає призову на військову службу під час мобілізації.

Просив оформити йому довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560.

В заяві зазначив про відсутність: інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати постійний догляд за батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), у випадках, передбачених у п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію; інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію; інших членів сім`ї першого (першого та другого) ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зазначеної у п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

До заяви надав: копію паспорта; копію довідки РНОКПП; копію свідоцтва про народження; копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 ; копію витягу з реєстру військовозобов`язаних; копію облікової картки; копію паспорту ОСОБА_3 ; копію заяви ОСОБА_3 щодо її утримання позивачем; копію висновку медичного закладу № 441 щодо ОСОБА_3 ; копію довідки УСЗН щодо перебування позивача на обліку та отримання ним компенсації як особою, яка надає соціальні послуги невиліковно хворим.

Заява на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 направлена засобами поштового зв`язку, отримана ІНФОРМАЦІЯ_6 16 жовтня 2024 року.

Комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянуто заяву ОСОБА_1 та протоколом від 21 жовтня 2024 року № 15 ухвалено рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Причиною відмови в рішенні зазначено: у зв`язку з поданням заяви та документів, що підтверджують право на відстрочку або копій таких документів, засвідчених в установлено порядку, не особисто.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що, хоча позивачем і дотримано процедуру особистого подання (направлення) документів, оскільки обраний спосіб їх подання (засобами поштового зв`язку) не суперечить вимогам законодавства, проте позивачем до заяви про надання відстрочки від призову не надано документів на підтвердження того, що ОСОБА_3 , за якою позивач здійснює догляд, є особою з інвалідністю І чи ІІ групи. Крім того, ОСОБА_3 має, принаймні одного члена сім`ї першого ступеня споріднення, а саме сина (батька позивача) ОСОБА_2 . Доказів неможливості здійснення ОСОБА_2 постійного догляду за своєю матір`ю (довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу ОСОБА_2 у постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ) позивачем до заяви не додано.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-XII від 25.03.92 (далі Закон № 2232) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Строк дії воєнного часу неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України і діє на теперішній час.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України від 21.10.1993 № 3543-XII Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію (далі - Закон № 3543-ХІІ).

Відповідно до статті 1 Закону № 3543-ХІІ мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту). Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України (частина 5 статті 22 Закону № 3543-ХІІ).

Статтею 23 Закону № 3543-ХІІ для деяких категорій громадян встановлена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Так, відповідно до пункту 14 частини першої статті 23 Закону № 3543-ХІІ (в редакції, що діяла станом на час звернення позивача до відповідача з відповідною заявою в жовтні 2024) не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: члени сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я). У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи.

На підставі частини одинадцятої статті 38 Закону № 2232 призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 (далі Порядок № 1487 в редакції, що діяла станом на час звернення позивача до відповідача з відповідною заявою в жовтні 2024).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1487 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з підпунктом 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку № 1487) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Аналіз наведених правових норм свідчить, що військовозобов`язані повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних та надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Також Порядком № 1487 не було передбачено обов`язку особистого прибуття військовозобов`язаних до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для повідомлення про зміни їх сімейного стану, стану здоров`я тощо, а також обов`язку особистого прибуття до ТЦК для подання заяви та документів на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Суд звертає увагу, що обов`язок "особисто повідомити" та "особисто прибути" не є тотожним у спірних правовідносинах.

При цьому, відповідачем не ставиться під сумнів, що заява позивача була направлені ним особисто, а не через будь-якого представника.

Тобто, позивачем дотримано процедуру особистого подання до відповідача заяви та документів на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, що спростовує доводи відповідача про неналежне звернення з заявою до ТЦК, оскільки з такою заявою позивач повинен прибути особисто в ТЦК.

З огляду на викладене, комісія ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовляючи позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період з підстав необхідності подання особисто заяви та документів, що підтверджують право на відстрочку або копій таких документів, засвідчених в установлено порядку, - діяла протиправно.

При цьому суд звертає увагу, що в рішенні, оформленому протоколом від 21.10.2024 №15, єдиною підставою відмови у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу зазначено саме подання заяви та документів не особисто, тобто відповідачем по суті не розглянуті надані позивачем документи та не надана оцінка наявності (відсутності) підстав для надання позивачу відстрочки від призову на військову службу.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі Положення № 154 в редакції, чинній на час звернення позивача з заявою в жовтні 2024 року) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Згідно з пунктом 7 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

На підставі пункту 8 Положення № 154 завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації […].

Як визначено пунктом 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань: […] оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; […] розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Відповідно до пункту 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки […] оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік […].

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який, зокрема, визначає процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення (далі Порядок № 560 в редакції, чинній на час звернення позивача з заявою в жовтні 2024 року).

Відповідно до пункту 56 Порядку № 560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно з пунктом 58 Порядку № 560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

На підставі абзацу другого пункту 58-1 Порядку № 560 військовозобов`язані, які відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зазначають у заяві (додаток 4) про відсутність інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а за умови наявності кількох військовозобов`язаних - додають заяву особи з інвалідністю I або II групи за формою згідно з додатком 15, в якій зазначається прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, яку особа з інвалідністю обирає для здійснення свого утримання.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 58-1 Порядку № 560 районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ за місцем перебування на військовому обліку військовозобов`язаного, який відповідно до закону зобов`язаний утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, або здійснює постійний догляд за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, під час прийняття рішення про надання відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації перевіряє перебування такого військовозобов`язаного на військовому обліку, родинні зв`язки військовозобов`язаного та особи, яку відповідно до законодавства зобов`язаний утримувати військовозобов`язаний або за якою здійснює постійний догляд, наявність інших осіб, місце проживання яких задекларовано/зареєстровано за адресою задекларованого/ зареєстрованого місця проживання військовозобов`язаного або особи, яка перебуває на утриманні або потребує постійного догляду, з використанням відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, інших інформаційних систем, реєстрів та баз даних, у тому числі шляхом інформаційного обміну.

Як визначено пунктом 60 Порядку № 560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.

У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

Отже, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання від позивача заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та документів на підтвердження цього права, повинен був надати оцінку наданим позивачем документам та прийняти мотивоване рішення за наслідком розгляду заяви або про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або про відмову в наданні відстрочки.

Індивідуальний акт державного органу - це юридична форма рішення суб`єкта владних повноважень, виданого (прийнятого) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк і цей акт породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Норми Порядку № 560 свідчать, що розгляд заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відноситься до дискреційних повноважень відповідача, оскільки до його компетенції відноситься як розгляд документів, що підтверджують право на відстрочку, так і надання оцінки законності підстав для відстрочки з направленням відповідних запитів до органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку тощо.

Проте, ІНФОРМАЦІЯ_6 , всупереч приписів нормативно правових актів, під час розгляду заяви позивача про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, не надав оцінки наданим позивачем документам в підтвердження права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, що свідчить про протиправність рішення відповідача та не розгляд по суті заяви позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, тому рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 21.10.2024 № 15 є протиправним та підлягає скасуванню, а відповідач зобов`язаний повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, на підставі п.п. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу(в редакції, чинній на момент подання заяви), за наслідком розгляду якої прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в її наданні.

Суд зауважує, що суд не може підміняти компетенцію відповідача у зазначених вище питаннях, та не може надавати оцінку наявності чи відсутності підстав для надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за обставин цієї справи, коли відповідач не надавав оцінки наданим позивачем документам в своєму рішенні про відмову у наданні відстрочки позивачу.

Проте, суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову з підстав відсутності у позивача права на відстрочку від призову, перебрав на себе дискреційні повноваження відповідача, не звернувши уваги на підставу відмови в рішенні № 15 від 21.10.2024 (подання заяви та документів не особисто) та на те, що відповідачем не надавалася оцінка документам, наданим позивачем в підтвердження наявності підстав для надання відстрочки від призову на військову службу.

Отже, суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі позовних вимог, надавши оцінку відсутності підстав для надання позивачу відстрочки від призову на військову службі під час мобілізації з огляду на те, що в рішенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , оформленому протоколом від 21.10.2024 року № 15, єдиною підставою для відмови позивачу в наданні відстрочки від призову зазначено подання заяви та документів не особисто, за відсутності в рішенні оцінки щодо права позивача на таку відстрочку.

За таких обставин апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, оскільки, як вже зазначено вище, суд не може втручатися в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень та надавати оцінку наявності у позивача права на відстрочку за умови, що відповідач заяву позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації по суті не розглянув.

Відповідно до частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.

Здійснюючі апеляційний розгляд справи в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми процесуального права, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги позивача, скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням постанови про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст.139 КАС України підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 3029,20 грн.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі № 200/7780/24 задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі № 200/7780/24 скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом від 21 жовтня 2024 року № 15 про відмову ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 адреса повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (в редакції, чинній на момент подання заяви) та за наслідком розгляду цієї заяви прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в її наданні.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати по справі в розмірі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 20 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 05 травня 2025 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 05 травня 2025 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв