Справа № 820/163/18
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 травня 2025 року

Київ

справа № 820/163/18

адміністративне провадження № К/990/16052/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Хохуляка В.В., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2024 у справі №820/163/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОПАРК ПОЖТЕХНІКА» до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкового повідомлення рішення,

ВСТАНОВИВ:

16.04.2025 до суду вчетверте надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Харківській області (далі - скаржник, ГУ ДПС), подана через підсистему «Електронний суд» 16.04.2025.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

1. Відповідно до частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини другої вказаної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

З поданих матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалене 12.11.2024, повний текст складено 20.11.2024, відповідно останнім днем його оскарження було 20.12.2024, проте касаційну скаргу направлено до суду лише 16.04.2025, тобто з пропуском строку, встановленого для цього.

За змістом касаційної скарги ГУ ДПС просить поновити строк на касаційне оскарження та вказує, що касаційну скаргу вперше було подано 19.12.2024, тобто, в межах строку на касаційне оскарження. Ухвалами Верховного Суду від 25.12.2024, 06.02.2025, 18.03.2025 касаційна скарга поверталась скаржнику. Водночас, повторно касаційна скарга подана без надмірних зволікань.

Оцінивши наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, колегія суддів вважає їх неповажними з огляду на таке.

Суд встановив, що касаційні скарги ГУ ДПС, які подавалися 19.12.2024, 20.01.2025, 03.03.2025 Верховний Суд повернув ухвалами від 25.12.2024, 06.02.2025, 18.03.2025 на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України як такі, що не містили підстав для касаційного оскарження судових рішень. Суд визнав незмістовними посилання скаржника на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження, оскільки скаржник навів обґрунтування підстави касаційного оскарження судових рішень безвідносно до висновків судів попередніх інстанцій, які стали підставою для задоволення позову. Суд звернув увагу скаржника, що зміст касаційної скарги, поданої 19.12.2024, є майже ідентичним до касаційної скарги, на підставі якої Верховний Суд вже здійснив касаційний перегляд судових рішень (постанова від 21.12.2023) і направив справу на новий судовий розгляд. Посилаючись на висновки Верховного Суду і Верховного Суду України про те, що статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть, за формального підтвердження її первинними документами, скаржник залишив поза увагою, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2022 у справі №160/3364/19 (яку враховували суди попередніх інстанцій) відступила від зазначених висновків. Повторно подані ГУ ДПС за своїм змістом були майже ідентичні до попередньо поданої, окрім формального посилання скаржника на неврахування судами висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 21.02.2020 у справі №2а-0870/1161/11, без зазначення інших обов`язкових умов в їх взаємозв`язку. Суд роз`яснив вимоги, яким має відповідати касаційна скарга у випадку її подання на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України. Електронні примірники цих ухвал суду ГУ ДПС отримало через підсистему «Електронний суд» 25.12.2024 о 19:01, 07.02.2025 о 09:42, 19.03.2025 о 05:20.

16.04.2025 через підсистему «Електронний суд» ГУ ДПС направило касаційну скаргу вчетверте, тобто, майже через місяць з дня отримання копії ухвали Верховного Суду про повернення попередньо поданої касаційної скарги. При цьому, проаналізувавши зміст вчетверте поданої касаційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави вважати, що ГУ ДПС усунуло недоліки, які стали підставою для повернення попередніх касаційних скарг.

Колегія суддів, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Однак, доводів про наявність таких поважних причин скаржник не наводить.

Водночас слід зазначити, що за усталеною позицією Верховного Суду недотримання особою вимог процесуальних норм щодо форми та змісту касаційної скарги за загальним правилом не є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження. Це правило ще в більшій мірі стосується суб`єкта владних повноважень, щодо якого презюмується, що в його розпорядженні є достатньо засобів, зокрема організаційного характеру, для виконання визначених законодавством завдань.

ГУ ДПС не зазначає обставин, які позбавляли його можливості привести свою касаційну скаргу у відповідність із пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. При цьому, Верховний Суд скаржнику неодноразово надавав вичерпні роз`яснення щодо форми і змісту касаційної скарги, яким вона повинна відповідати в частині належного викладення підстав, в тому числі у разі її подання на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Посилання скаржника на те, що звернення з касаційною скаргою вперше відбулось з дотриманням встановленого законом строку є незмістовними, оскільки ГУ ДПС не обґрунтовує проміжки часу, що спливали між датами отримання ухвал про повернення касаційних скарг і до моменту їх чергового подання, як такі, що були об`єктивно необхідні задля приведення касаційної скарги у відповідність із вимогами КАС України.

Слід зазначити, що право на апеляційний та у визначених законом випадках касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на наведене, подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху для надання скаржнику часу подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, у якій зазначити поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження з відповідними обґрунтуваннями та доказами причин пропуску такого строку.

2. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Зміст вчетверте поданої касаційної скарги є майже ідентичним до попередніх касаційних скарг, які Верховний Суд вже визнав неналежно оформленими. Скаржник, посилаючись на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, додатково до попередньо наведених доводів приводить посилання на постанови Верховного Суду від 19.12.2023 у справі №540/4247/21, від 31.10.2023 у справі №826/9086/17, від 15.02.2024 у справі №440/4814/22. Водночас, у касаційній скарзі ГУ ДПС лише наводить реквізити означених постанов, жодних чином не обґрунтовуючи подібність правовідносин у наведених справах до справи, в якій подано касаційну скаргу, та не вказуючи, яку норму права неправильно було застосовано судом апеляційної інстанції.

Також скаржник у касаційній скарзі в загальному вказує на незастосовність до спірних правовідносин висновків, викладених Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 07.07.2022 у справі №160/3364/19. Проте, відповідні доводи наведені ГУ ДПС в загальному, без конкретизації того, в чому полягає помилка судів в застосуванні висновків з означеної постанови. Слід зазначити, що у наведеній справі Велика Палата Верховного Суду виснувала, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. У касаційній скарзі відсутні доводи стосовно того, в чому полягає помилковість застосування апеляційним судом зазначеного висновку.

Отже, звертаючись з касаційною скаргою вчетверте, скаржник так і не виправив недоліків, які стали підставою для повернення попередніх касаційних скарг, що свідчить про формальне ставлення скаржника до оформлення касаційної скарги та ігнорування ним роз`яснень, наданих Верховним Судом. Інше оформлення касаційної скарги при збереженні безпосереднього змісту доводів касаційної скарги не можна вважати усуненням недоліків, які стали підставою для повернення попередньо поданих касаційних скарг.

Фактично, у касаційній скарзі відповідач висловлює незгоду саме зі здійсненою судом апеляційної інстанції оцінкою встановлених у справі обставин у взаємозв`язку із наданими на їх підтвердження доказами і доводить необхідність зміни такої (на його користь), що не може бути визнано належним обґрунтуванням неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права (обов`язкової умови при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України).

Верховний Суд вже надавав вичерпні роз`яснення щодо обов`язкових умов, які мають зазначатися у своєму взаємозв`язку, у випадку подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, тому колегія суддів вважає недоцільним їх чергове роз`яснення скаржникові.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, може унеможливити в подальшому її розгляд.

У зв`язку з наведеним, скаржнику необхідно подати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом.

Частиною другою статті 332 КАС України встановлено, що до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

З огляду на викладене, касаційна скарга залишається без руху з наданням скаржнику строку для усунення виявлених недоліків.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 329-330, 332 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2024 у справі №820/163/18 - залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії зазначеної ухвали суду для усунення недоліків касаційної скарги, а саме:

- подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, у якій вказати поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень з відповідним обґрунтуванням та доказами причин пропуску такого строку;

- надати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судового рішення має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом.

Роз`яснити, що у разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, будуть визнані судом неповажними, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

У разі невиконання вимог ухвали в іншій частині в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.

Також роз`яснити скаржнику, що у разі подання уточненої касаційної скарги в електронній формі через електронний кабінет скаржник має додати докази надсилання її копії іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 КАС України (шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності у іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у іншого учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі листом з описом вкладення).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіМ.М. Гімон В.В. Хохуляк В.П. Юрченко