Справа № 200/6313/24
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року справа №200/6313/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року у справі № 200/6313/24 (головуючий суддя у І інстанції Михайлик А.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність щодо непроведення розрахунку розміру пенсії по інвалідності відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі пенсії за віком з 21.12.2023;

- зобов`язати перерахувати та сплачувати пенсію відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 21.12.2023 в розмірі пенсії за віком.

В обґрунтування позову зазначив, що отримує пенсію по інвалідності III групи у розмірі 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 Закону № 1058.

В травні 2024 року позивач, вважаючи неправомірним визначення пенсії по інвалідності у розмірі 50% пенсії за віком, звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком.

Відповідач протиправно відмовив в такому перерахунку.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невизначення під час призначення з 21.12.2023 пенсії по інвалідності ОСОБА_1 в розмірі пенсії за віком.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 з 21.12.2023 пенсії по інвалідності із врахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні, у розмірі пенсії за віком.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 968,96 грн.

Не погодившись з судовим рішенням відповідач ГУ ПФУ в Харківській області, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Дії щодо зобов`язального характеру про перерахунок пенсії позивача має вчиняти територіальний орган ПФУ, визначений за принципом екстериторіальності, а саме ГУ ПФУ у Київській області. ГУ ПФУ в Харківській області заяву позивача про зміну розрахунку не розглядав, жодних рішень щодо заяви позивача не приймав.

Управлінням розглянуто заяву позивача про призначення пенсії по інвалідності від 21.12.2023. За наслідком розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення від 25.12.2023 номер справи 91, яким ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності 3-ї групи трудове каліцтво/профзахворювання (без наявності акту Н1/П4) у розмірі 50 % пенсії за віком.

Відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування під час обчислення пенсії за віком для до страхового стажу зараховується додатковий стаж: період з дня встановлення інвалідності до досягнення віку 60 років. Втім, розмір пенсії по інвалідності відповідно до ст. 32 цього Закону залежить від групи інвалідності та призначається в таких розмірах: інвалідам I групи - 100 відсотків пенсії за віком; інвалідам II групи - 90 відсотків пенсії за віком; інвалідам III групи 50 відсотків пенсії за віком.

Частиною 2 статті 33 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування встановлено, що непрацюючі інваліди II групи, визнані інвалідами після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону, та непрацюючі інваліди III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, за наявності страхового стажу у чоловіків 35 років.

Втім, в заяві від 21.12.2023 позивач не вказав що його вибір призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, тому управлінням розглянуто заяву про призначення пенсії по інвалідності відповідно до ст. 32 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Позивачем та відповідачами - ГУ ПФУ в Донецькій області, ГУ ПФУ у Київській області рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

З огляду на наведене суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги відповідача ГУ ПФУ в Харківській області.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП Діловодство спеціалізованого суду.

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему Електронний суд матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі Електронний суд.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Встановлені обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (з дислокацією м.Селидове) як одержувач пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва відповідно до Закону №1058.

Позивач має інвалідність ІІІ групи внаслідок трудового каліцтва, інвалідність встановлено до 01.01.2027, що підтверджується випискою з Акту огляду МСЕК серії 12 ААВ № 216523.

21.12.2023 позивач звернувся через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії по інвалідності 3-ї групи.

Надану позивачем заяву про призначення пенсії розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Харківській області.

Згідно з протоколом призначення пенсії розмір пенсії позивача становить 7407,06 грн, обчислений на рівні 50% пенсії за віком 14 814,12 грн (розмір пенсії за віком 14 479,24 грн, доплата за понаднормовий стаж - 334,88 грн).

В протоколі зазначено, що тривалість стажу позивача: 51 рік 2 місяці 11 днів, у т.ч. страховий стаж до 01.01.2004 -3 роки 10 місяців 7 днів, після 01.01.2004 15 років 9 місяців 25 днів, додатковий стаж за список №1 - 11 років, додатковий стаж (період з дня встановлення інвалідності до досягнення 60 років) - 20 років 6 місяців 9 днів.

23.05.2024 позивач звернувся через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою про зміну виду розрахунку та виплату пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком.

Заяву опрацьовано за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області, яким проведено перерахунок У зв`язку з уточненням даних в ЕПС (не з вини пенсіонера) з 01.06.2024.

Згідно з протоколом перерахунку розмір пенсії по інвалідності становить 7428,50 грн, пенсію обчислено на рівні 50% пенсії за віком 14 857,00 грн (розмір пенсії за віком 14479,24 грн, доплата за понаднормовий стаж - 377,76 грн).

Згідно з протоколом страховий стаж позивача 51 рік 2 місяця 11 днів, у т.ч. страховий стаж до 01.01.2004 - 3 роки 10 місяців 7 днів, після 01.01.2004 - 15 років 9 місяців 25 днів, додатковий стаж за Список № 1 - 11 років, додатковий стаж (період з дня встановлення інвалідності до досягнення 60 років) - 20 років 6 місяців 9 днів.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що загальна тривалість стажу позивача 51 рік 9 місяців 25 днів, тому позивач має право на отримання розміру пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком, виходячи із наявного страхового стажу, обчисленого у відповідності до вимог ст. 24 Закону № 1058.

Оцінка суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону № 1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

На підставі частини першої статті 10 Закону № 1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону № 1058 особи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, мають право на пенсію по інвалідності за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 26 цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 33 Закону № 1058 пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

На підставі частини другої статті 33 Закону №1058 непрацюючі особи з інвалідністю II групи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та особи з інвалідністю III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 28 Закону № 1058 мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років (…) страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені статтею 24 Закону № 1058.

Згідно з абзацом 1 частини першої статті 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

На підставі абзацу 2 частини першої статті 24 Закону № 1058 до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Частиною другою статті 24 Закону № 1058 визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Системний аналіз вищезазначений положень Закону № 1058 свідчить, що особа з інвалідністю ІІІ групи, якій призначена пенсію по інвалідності, вправі обрати способи розрахунку такої пенсії - або у розмірі 50% пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 Закону № 1058, або у розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 цього Закону.

При цьому, при обчисленні пенсії по інвалідності (під час її розрахунку за правилами ст. 33 Закону № 1058) до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Як свідчать матеріали справи, починаючи з грудня 2023 року позивач отримує пенсію по інвалідності на підставі Закону № 1058 у розмірі 50% пенсії за віком на підставі ч. 2 ст. 32 Закону № 1058.

Страховий стаж позивача становить 51 рік 2 місяця 11 днів, у т.ч. страховий стаж до 01.01.2004 - 3 роки 10 місяців 7 днів, після 01.01.2004 - 15 років 9 місяців 25 днів, додатковий стаж за Список № 1 - 11 років, додатковий стаж (період з дня встановлення інвалідності до досягнення 60 років) - 20 років 6 місяців 9 днів.

Проте, під час обчислення тривалості страхового стажу для призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком пенсійним органом не враховано страховий стаж позивача за період з дня встановлення інвалідності до досягнення 60 років - 20 років 6 місяців 9 днів, що суперечить абз. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України № 1058.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у позивача права на отримання розміру пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком, виходячи із наявного страхового стажу, обчисленого у відповідності до вимог ст. 24 Закону № 1058.

Згідно частини першої статті 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про перерахунок пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку № 22-1 свідчить про наступне:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_2 звернувся із заявою від 21.12.2023 про призначення пенсії по інвалідності 3-ї групи.

Вищевказану заяву розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, яке рішенням від 25.12.2024 призначило позивачу пенсію по інвалідності 3-ї групи.

Отже, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у правовідносинах є Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву позивача про призначення пенсії по інвалідності та здійснив її розрахунок всупереч вимогам абз. 8 ч. 2 ст. 33 та абз. 2 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV.

Таким чином, саме Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зобов`язано здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 з 21.12.2023 пенсії по інвалідності із врахуванням висновків суду, в розмірі пенсії за віком.

Є безпідставними посилання відповідача на неможливість призначення позивачу пенсії у розмірі пенсії за віком на підставі абз. 8 ч. 2 ст. 33 Закону № 1058 через невизначення позивачем в заяві бажаного розміру пенсії, оскільки чинним законодавством не встановлено такого обов`язку особи, що звертається за призначенням пенсії до органів пенсійного фонду.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року у справі № 200/6313/24 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року у справі № 200/6313/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 05 травня 2025 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 05 травня 2025 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв