Справа № 520/8241/23
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 р.Справа № 520/8241/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Щурової К.А.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника другого відповідача та третьої особи - Трофіменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2025, головуючий суддя І інстанції: Полях Н.А., м. Харків, повний текст складено 20.02.25 року по справі № 520/8241/23

за позовом ОСОБА_1

до Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур , Харківської обласної прокуратурм третя особа Офіс Генерального прокурора

про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді та стягнення суми,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур (далі по тексту Комісія, перший відповідач), Харківської обласної прокуратури (далі по тексту ХОП, другий відповідач), Офісу Генерального прокурора (далі по тексту ОГП, третя особа), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур № 2 від 15 лютого 2022 року про неуспішне проходження атестації прокурором відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Харківської обласної прокуратури № 431к від 19 травня 2022 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області та з органів прокуратури;

- поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді прокурора відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області та в органах прокуратури;

- стягнути з Харківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20 травня 2022 року по день постановлення рішення судом.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2023 по справі № 520/8241/23 у клопотанні позивача про поновлення строку звернення до суду відмовлено.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Харківської обласної прокуратури, третя особа Офіс Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді та стягнення суми повернуто позивачу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2023 по справі № 520/8241/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2023 по справі № 520/8241/23 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 02.11.2023 по справі № 520/8241/23 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02 травня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року скасовано.

Справу направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2024 по справі № 520/8241/23 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур (вул. Різницька, буд. 13/15, м. Київ, 01011), Харківської обласної прокуратури (, вул. Б. Хмельницького, буд. 4, м. Харків, 61001), третя особа Офіс Генерального прокурора (РНОКПП 00034051, вул. Різницька.ю буд. 13/15, м. Київ, 01011) про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді та стягнення суми відмовлено в повному обсязі.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2024 по справі № 520/8241/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2024 по справі № 520/8241/23 залишено без змін.

17.01.2025 ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій просив суд першої інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2024;

Визнати протиправним та скасувати рішення Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур № 2 від 15 лютого 2022 року про неуспішне проходження атестації прокурором відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області ОСОБА_1 ;

Визнати протиправним та скасувати наказ керівника Харківської обласної прокуратури № 431к від 19 травня 2022 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області та з органів прокуратури;

Поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді прокурора відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області та в органах прокуратури;

Стягнути з Харківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20 травня 2022 року по день постановлення рішення судом.

В обґрунтування вимог вказаної заяви зазначив, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2024 по справі № 520/8241/23, залишене без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2024 по справі № 520/8241/23, підлягає перегляду за нововиявленими обставинами в порядку частини 2 статті 361 КАС України, оскільки безпосередньо під час розгляду справи по суті ОСОБА_1 не були відомі обставини того, що перешкодою для проходження ним у повному обсязі всіх етапів атестації у порівнянні з іншими прокурорами стали неправомірні дії працівників кадрової комісії та державної служби ХОП, які протиправно включили позивача одразу до графіку складення іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (ІІ етап), не пройшовши іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону (І етап).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2025 по справі № 520/8241/23 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Харківської обласної прокуратури, третя особа Офіс Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді та стягнення суми відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2025 у справі № 520/8241/23 за позовом ОСОБА_1 про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Визнати протиправним та скасувати рішення Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур № 2 від 15 лютого 2022 року про неуспішне проходження атестації прокурором відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати наказ керівника Харківської обласної прокуратури № 431к від 19 травня 2022 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області та з органів прокуратури;

Поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді прокурора відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області та в органах прокуратури;

Стягнути з Харківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20 травня 2022 року по день постановлення рішення судом.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про залишення судом першої інстанції поза увагою того факту, що обставини включення позивача до графіку проходження ІІ етапу атестації, замість І етапу внаслідок протиправних дій кадрової комісії, вже існували станом на момент звернення ОСОБА_1 до суду з позовом у справі № 520/8241/23, однак не були йому відомі та не були встановлені судом під час розгляду справи та прийняття рішення, а тому у розумінні частини 2 статті 361 Кас України є нововиявленими.

Як наслідок, Харківським окружним адміністративним судом, при ухваленні рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, не правильно застосовано норми пункту 7 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" № 113-ІХ від 19.09.2019 та пункту 3.2 розділу ІV Порядку проходження прокурорами атестації № 221 від 03.10.2019, що призвело до помилкових висновків про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Третя особа, у надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу заперечувала проти доводів, викладених у ній, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Наполягав, що обставини, на які покликається позивач, не є нововиявленими, так як були предметом дослідження у справі № 520/8241/23, а тому судом вже надавалась їм оцінка.

На переконання ОГП, судом вірно зроблено висновок про те, що ОСОБА_1 , будучи фаховим правником, працюючи на прокурорських посадах з 2008 року, перебував у стані правової визначеності щодо процедури атестації.

До того ж, подана позивачем 10.10.2019 заява про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію, також засвідчує обізнаність щодо умов та процедури проведення атестації, визначеної в Законі України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року № 113-IX (далі по тексту Закон № 113-IX) та Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого Наказом Генерального прокурора 03.10.2019 № 221 (далі по тексту Порядок № 221), у тому числі з можливими наслідками незадовільного проходження будь-якого з етапів атестації.

При цьому, позивач добровільно надав персональну згоду на те, що у разі прийняття кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації, його буде звільнено на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі по тексту Закон № 1697-VII). Така згода, на думку ОГП, є усвідомленням позивачем того, що у разі неуспішного проходження відповідного етапу атестації, кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Зауважив, що на обставини, які, на переконання ОСОБА_1 , є нововиявленими, були відомі йому, оскільки він безпосередньо проходив таку атестацію, не міг не розуміти, який саме етап наразі триває, а тому не був позбавлений можливості оскаржити такі дії, однак, жодних заходів не вчинив.

Додатково зауважив, що додаючи до заяви про перегляд справи за нововиявленими обставинами інформацію ОГП від 20.12.2024 та ХОП від 10.01.2025 ОСОБА_1 , в свою чергу, не зазначив, які саме обставини унеможливили здобуття таких доказів на етапі підготовки та подання адміністративного позову чи підготовчого провадження у справі.

Відповідачі правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав та мотивів, викладених у скарзі, просив суд апеляційної інстанції їх задовольнити.

Представник другого відповідача та третьої особи в судовому засіданні проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував, просив її відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника другого відповідача та третьої особи, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що під час розгляду справи № 520/8241/23 судами першої та апеляційної інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 починаючи з 18 листопада 2008 року працював в органах прокуратури Харківської області, на посадах помічника прокурора районів міста та області, прокурора прокуратури району міста та прокурором відділів прокуратури області, що підтверджується копією трудової книжки.

На виконання Закону № 113-IX 3 жовтня 2019 року Генеральним прокурором виданий наказ № 221, яким затверджено Порядок проходження прокурорами атестації, зі змінами, внесеними наказами Генерального прокурора від 17.12.2019 № 336, від 04.02.2020 № 65, від 19.02.2020 № 102, від 03.06.2021 № 178, від 03.09.2021 № 280, від 28.10.2022 № 232.

Наказом Генерального прокурора № 233 від 17 жовтня 2019 року затверджено "Порядок роботи кадрових комісій", зі змінами, внесеними наказами Генерального прокурора та виконувача його обов`язків від 17.12.2019 № 337, від 04.02.2020 № 65, від 13.03.2020 № 145.

Наказом керівника Харківської обласної прокуратури від 22.04.2021 № 1192к позивача поновлено на посаді прокурора відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області з 05.05.2020.

Підставою поновлення на посаді слугувало рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року, яким скасовано рішення № 63 від 02 квітня 2020 року кадрової комісії № 2 про неуспішне проходження першого етапу (тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону) атестації, а також наказу прокуратури Харківської області №847к від 30 квітня 2020 року про звільнення позивача з посади та з органів прокуратури, на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України "Про прокуратуру".

Керуючись п.10 Розділу І Порядку проходження атестації, 24.04.2022 засобами поштового зв`язку позивачем на ім`я Генерального прокурора направлено заяву про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію.

У зв`язку з ліквідацією другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, відповідно до наказу виконувача обов`язків Генерального прокурора від 07.10.2020 № 473 утворено шістнадцяту кадрову комісію, яку наділено повноваженнями атестації прокурорів регіональних прокуратур.

03 лютого 2022 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора оприлюднено графік, затверджений рішенням Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 01.02.2022 про складання прокурорами іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Зазначеним рішенням кадрової комісії позивача було допущено до проведення іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки та включено до графіку його проведення, призначеного на 07.02.2022.

Однак, графіку складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора до 07.02.2022 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора оприлюднено не було.

З огляду на те, що неявка прокурора, без поважних причин, для проходження відповідного етапу атестації у встановлені кадровою комісією дату, час та місце, мало наслідком прийняття кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором, 07.02.2022 позивач прибув для проходження атестації.

Під час реєстрації, члени кадрової комісії повідомили позивача, що 07.02.2022 проводиться лише іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, проведення іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора на цей день не заплановано.

За наслідками складання іспиту позивачем набрано 92 бали, що на 1 бал менше прохідного для подальшого проходження атестації.

Також, 07.02.2022 позивачем на підставі п.2 Розділу V Порядку подано заяву до Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур щодо некоректної роботи комп`ютерної техніки та ігнорування його звернення членами кадрової комісії під час складання іспиту, що в свою чергу вплинуло на остаточний результат іспиту. У заяві позивач прохав кадрову комісії перевірити вказаний факт та надати йому можливість перездати іспит.

Відповіді про результати розгляду вказаної заяви від шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур позивач не отримав.

Повторні заяви позивача від 08.02.2022 та 18.02.2022, спрямовані до шістнадцятої кадрової комісії засобами електронного зв`язку, залишені без реагування. Чи було прийнято рішення кадровою комісією про призначення нового часу (дати) складання іспиту іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, або про неуспішне проходження атестації, позивача не проінформовано.

Шістнадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур було прийнято рішення № 2 від 15.02.2022 про неуспішне проходження атестації прокурором відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області ОСОБА_1 .

На підставі рішення Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур № 2 від 15.02.2022, керівником Харківської обласної прокуратури було прийнято наказ №431к від 19.05.2022 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області та з органів прокуратури.

Не погоджуючись із таким рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач з метою захисту порушеного права звернувся до Харківського окружного адміністративного суду.

Приймаючи 30 січня 2024 року рішення у справі про відмову у задоволенні позову, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року, Харківський окружний адміністративний, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , будучи фаховим правником, працюючі на прокурорських посадах з 2008 року, про що зазначено у постанові Верховного Суду від 03.08.2022 (справа № 520/6697/2020)), перебував у стані правової визначеності щодо процедури атестації.

Подана позивачем 10.10.2019 заява про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію, також засвідчує його обізнаність щодо умов та процедур проведення атестації, визначених у Законі № 113-ІХ та Порядку № 221, у тому числі з можливими наслідками незадовільного проходження будь з якого етапів атестації, а також добровільно надав персональну згоду на те, що у разі прийняття кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації, його буде звільнено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону № 1697.

Така згода є усвідомленням, що у разі неуспішного проходження ним відповідного етапу атестації, кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

За наслідками складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора (перший етап атестації) 03.03.2020 ОСОБА_1 набрав 57 балів, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту і його не допущено до проходження наступного етапу атестації.

Ураховуючи викладене, другою кадровою комісією, керуючись п. 6 розділу І, п. 5 розділу ІІ Порядку № 221, прийнято рішення від 02.04.2020 № 63 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації.

Наказом прокурора Харківської області від 30.04.2020 № 847к ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області та з органів прокуратури Харківської області на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону № 1697-VII.

Не погодившись з рішенням кадрової комісії та наказом прокурора області, ОСОБА_1 оскаржив їх у судовому порядку.

За наслідками судового оскарження постановою Верховного Суду від 03.08.2022 у справі № 520/8241/23 скасовано Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12.07.2021 та відмовлено позивачу у задоволенні позову.

Водночас, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 у справі № 520/6697/20 наказом керівника Харківської обласної прокуратури 22.04.2021 №1192к ОСОБА_1 поновлено на посаді прокурора відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області.

Судом першої інстанції встановлено, що єдиною підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами заявника є інформація, викладена у отриманому позивачем 20 грудня 2024 року листі Офісу Генерального прокурора, в якому зазначено, що після поновлення його на посаді за рішенням суду, відповідно до наказу керівника Харківської обласної прокуратури від 22.04.2021 № 1192к, членами шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур не забезпечено позивачеві участі у складанні іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону (І етап атестації); вказаний іспит позивачем не складався, у зв`язку з чим членами шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур будь-які документи/матеріали (графік, протокол, рішення, відомість з кількістю набраних балів, відеофіксація складання іспиту позивачем) до Офісу генерального прокурора не передавалися, через те що вони не утворювалися/не складалися.

Натомість, наслідком включення позивача одразу до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (ІІ етап атестації), як посилається позивач, стало опрацювання вказаною кадрової комісією списку прокурорів регіональних прокуратур, які підлягають атестації, у тому числі поновлених за рішенням суду, який був сформований та затверджений кадровим підрозділом Харківської обласної прокуратури.

Листом Харківської обласної прокуратури від 10 січня 2025 року позивачеві наданий витяг із зазначеного списку, який був сформований кадровим підрозділом стосовно працівників, які підлягають атестації, у тому числі поновлених за рішенням суду та в подальшому спрямований до Офісу Генерального прокурора.

Позивач, зазначені обставини уважає нововиявленими, оскільки, на його думку, такі є істотними для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте), та не були йому відомі під час первинного розгляду позову у справі № 520/8241/23, у зв`язку із чим звернувся до суду із вказаною заявою.

Відмовляючи у перегляді рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2024 у справі № 520/8241/23 за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається позивач, не є нововиявленими, тобто такими, що є істотними для розгляду справи, оскільки з рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2024 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2024 вбачається, що наведені ОСОБА_1 обставини були предметом дослідження у цій справі, відтак судами надано їм оцінку.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі статтею 362 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частин 1-4 статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Стаття 361 КАС України встановлює вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень, але водночас надати можливість виправити судові рішення, неправосудність яких зазвичай обумовлена обставинами, незалежними від суду.

Істотними обставинами справи вважаються такі обставини, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім ті, що взагалі не були предметом розгляду по даній адміністративній справі в адміністративному суді у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Такі юридичні факти характеризуються тим, що вони одночасно повинні бути передбачені нормами права, спричиняють виникнення, зміну або припинення правовідносин, мають істотне значення для вирішення справи, тобто такі фактичні дані, які спростовують факти, покладені в основу судового рішення, існували на момент звернення до суду з позовом і під час розгляду справи судом, проте не могли бути відомі ані особі, яка заявила про це, ані суду, в провадженні якого перебувала справа.

Таким чином, під час розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд повинен дослідити, чи впливають зазначені стороною обставини на юридичну оцінку обставин, здійснену судом під час постановлення рішення, що переглядається, надати оцінку тому, чи відповідають зазначені стороною обставини ознакам нововиявлених обставин, а також встановити, чи дійсно сторона не знала та не могла знати про наявність обставин, на які вона посилається як на нововиявлені.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.

Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі № 2а-7523/10/1270, від 02 травня 2018 року у справі № 303/3535/16-а, від 04 вересня 2018 року у справі № 809/824/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 826/14224/15, від 01.02.2019 року у справі №2040/7218/18, від 15.05.2020 по справі № 820/4725/15, від 01.10.2020 по справі № 820/1576/15, які підлягають обов`язковому врахуванню апеляційним судом в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності судових рішень. Цей принцип визначає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, а не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав , обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», п. 40).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення від 18.11.2004 у справі «Праведная проти Росії», п. 27, 28).

Отже, необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявнику під час розгляду справи.

Однак, «не були і не могли бути відомі особі» слід розглядати як сукупність цих двох необхідних умов, тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що в якості нововиявленої обставини у розумінні частини 2 статті 361 КАС України для перегляду судового рішення від 30.01.2024 за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 зазначає надання працівниками кадрової комісії та ХОП при складенні графіку проведення іспиту недостовірної інформації щодо етапу атестації, який повинен був проходити ОСОБА_1 , що мало наслідком незабезпечення членами шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур участі позивача до складення іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону І етапу атестації, про що йому стало відомо з листа Офісу Генерального прокурора від 20.12.2024.

Зауважив, що про вказані обставини ані позивачу, ані суду першої інстанції під час розгляду справи по суті відомо не було, у зв`язку з ненаданням такої інформації на чисельні запити та заяви позивача.

Колегією суддів встановлено, що рішення кадрової комісії про включення позивача до графіку складання іспиту 07.02.2022 у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (ІІ етап) було прийнято 01.02.2022 та 03.02.2022 оприлюднено на офіційному сайті ОГП.

Відомостей про оскарження рішення кадрової комісії про включення позивача до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (ІІ етап) від 01.02.2022 матеріали справи не містять.

07.02.2022 позивач прибув для проходження атестації, що свідчить про його обізнаність із таким рішенням.

При цьому, під час реєстрації, члени кадрової комісії повідомили позивача, що 07.02.2022 проводиться лише іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (ІІ етап), проведення іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора (І етап) на цей день не заплановано.

Таким чином, колегія суддів зауважує, що викладені у листі від 20.12.2024 обставини не є новими та не спростовують обізнаності позивача щодо їх існування на час складання ним іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (другого етапу), у якому позивач взяв участь, незважаючи на те, що іспит у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону (І етап атестації) він не складав.

Так, у примітці до відомостей про результати іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, про що позивач ознайомлений шляхом особистого підпису, будь-яких зауважень з боку позивача щодо процедури та порядку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки зазначено не було.

Фактично незгода позивача з проведенням атестації у такому порядку виникла внаслідок прийняття рішення кадрової комісії від 15.02.2022 № 2 про неуспішне проходження прокурором атестації та наказу керівника Харківської обласної прокуратури від 19.05.2022 № 431к про звільнення позивача з посади.

Колегією суддів встановлено, що оцінка обізнаності позивача із обставинами включення його до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (ІІ етап) була надана судами першої та апеляційної інстанції в межах справи № 520/8241/23, про перегляд судового рішення в якій просить позивач, звертаючись до суду з заявою у порядку статті 361 КАС України.

Так, зокрема, у вказаній справі позивач, у наданій відповіді на відзив, наголошував на тому, що відсутність матеріалів проходження позивачем іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону (першого етапу атестації) після поновлення його на посаді за рішенням суду підтверджується відповідями з додатками Офісу Генерального прокурора від 20.03.2023 року та 28.03.2023 року. Зазначив, що був позбавлений рівних умов проходження атестації у порівнянні з іншими працівниками прокуратури, що стало наслідком порушення Конституційних прав.

На переконання колегії суддів, фактично дії позивача свідчать про його намагання спростувати отриманий негативний результат, попри те, що ОСОБА_1 фактично погодився зі встановленими умовами та правилами щодо переведення на посаду в обласну прокуратуру та проведення атестації та фактично використав своє право на проходження відповідного етапу атестації та завершив тестування.

Судами під час розгляду справи надано оцінку твердженням позивача про те, що члени шістнадцятої кадрової комісії приймаючи рішення 01.02.2022 про затвердження графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки на 07.02.2022 діяли, на думку позивача, не у спосіб, визначений Законом № 113-ІХ та Порядку проходження прокурорами процедури атестації.

Таким чином, з рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2024 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2024 вбачається, що вказані обставини були предметом дослідження у цій справі, відтак судами надано їм оцінку.

Наведені обставини спростовують твердження заявника про те, що викладені ним у заяві обставини є нововиявленими обставинами, про які йому не було відомо та не могло бути відомо на час розгляду справи.

Колегія суддів наголошує на неприпустимості перегляду або скасування постанови суду, яка набрала законної сили, на підставі необґрунтованого твердження про відкриття нових обставин.

Враховуючи вказане, не можуть бути визнані нововиявленими обставинами такі обставини, на які покликалась особа, що брала участь у справі у своїх поясненнях, апеляційній чи касаційній скарзі, або які могли бути встановлені при виконанні судом вимог процесуального закону щодо всебічного і повного дослідження обставин справи.

За правилами статті 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи.

В свою чергу, дослідження викладених у листі від 20.12.2024 обставин, на який посилається позивач як на підставу для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, призведе до переоцінки доказів у справі.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 07.02.2019 по справі № 591/4761/15-а.

Виходячи з вищевикладеного, обставини, на які посилається ОСОБА_1 фактично ґрунтуються на переоцінці тих доказів, яким вже була надана оцінка судами, а тому їх не можна віднести до нововиявлених обставин відповідно до частини 2 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів враховує, що у постанові від 19 лютого 2021 року в справі № 808/1628/18 об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду висловила позицію, згідно із якою судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог не передбачає можливості його примусового виконання й тому не може вважатися "не виконаним" у розумінні пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, а значить не може переглядатися за виключними обставинами із указаної нормативної підстави.

Тож, дотримуючись усталеної правової позиції щодо перегляду судових рішень, які набрали законної сили, з підстав, визначених статтею 361 КАС України, колегія суддів у цій справі зважає на те, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2024 по справі № 520/8241/23, щодо перегляду якого за нововиявленими обставинами звернувся позивач, є судовим рішенням, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог, відповідно, це судове рішення у розумінні частини 2 статті 361 КАС України - не може переглядатися за нововиявленими обставинами.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За приписами частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У справі "Горнсбі проти Греції" (Case of Hornsby v. Greece) зазначено, що виконання рішення, ухваленого судом, має розглядатися як складова частина "судового розгляду", передбаченого статтею 6, - важливість цього принципу в контексті адміністративного провадження - обов`язок адміністративних органів виконати рішення найвищого адміністративного суду держави.

Так, колегія суддів звертає увагу на те, що у справі за позовом ОСОБА_1 до Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Харківської обласної прокуратури, третя особа Офіс Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді та стягнення суми, апеляційним судом прийнято остаточне рішення по даній справі, а спроба здійснити перегляд справи на підставі обставин, які були відомі на етапі судового розгляду, не відповідає принципу юридичної визначеності.

Таким чином, ретельно проаналізувавши та перевіривши всі доводи заявника, колегія суддів вважає, що фактично вони зводяться до переоцінки доказів судом, суперечать принципу юридичної визначеності та вказують на незгоду ОСОБА_1 із судовим рішенням, що відповідно до норм статті 361 КАС України не є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у цій справі.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За визначенням, наведеним у статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми процесуального права.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329, 361-363 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2025 по справі № 520/8241/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді Я.М. Макаренко С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено та підписано 01.05.2025