Справа № 420/26073/24
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/26073/24

Перша інстанція: суддя Хурса О. О.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Градовського Ю. М., Єщенка О. В.

розглянувши, в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу Служби безпеки України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року у справі за позовом адвоката Єрьоміної Вікторії Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до Служби безпеки України про визнання бездіяльності протиправною та про зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У серпні 2024 року адвокат Єрьоміна В.А., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду першої інстанції з позовом до Служби безпеки України (далі СБ України), в якому просила:

визнати протиправною бездіяльність, щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 в період з 29.01.2020 по 20.05.2023 грошового забезпечення, а також виплачених за вказаний період: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії, грошової допомоги на оздоровлення, розмір яких був визначений, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 01.01.2020, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2021, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», станом на 2022 рік, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», станом на 01.01.2023, на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704 (далі Постанова №704), з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 (далі Порядок №44);

зобов`язати здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 20.05.2023 грошового забезпечення, а також виплачених за вказаний період: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії, грошової допомоги на оздоровлення, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», станом на 01.01.2021, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», станом на 01.01.2022, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», станом на 01.01.2023, на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 Постанови №704, з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку №44;

визнати протиправною бездіяльність щодо відмови ОСОБА_1 у видачі оновленої довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон №2262-ХІІ), розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови №704;

- зобов`язати видати на ім`я ОСОБА_1 оновлену довідку про розмір грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, що враховується для перерахунку його пенсії, з урахуванням проведеного перерахунку грошового забезпечення, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон №2011-XII) та з врахуванням положень Постанови №704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, в тому числі процентної надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби), доплати, підвищення) та премії у відсотках, встановлених станом на день звільнення за відповідною або аналогічною посадою, з якої його було звільнено з військової служби із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом за 1 січня відповідного календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого на 01 січня відповідного календарного року) на відповідні тарифні коефіцієнти, та провести їх виплату, з урахуванням раніше виплачених сум за відповідною або аналогічною посадою, з якої його було звільнено з військової служби, для здійснення обчислення та перерахунку з дня звільнення пенсії та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області вказану довідку.

В обґрунтування заявлених позовних вимог адвокат Єрьоміна В.А. зазначає, що її довіритель проходів військову службу в СБ України. На теперішній час, ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу СБ України та всіх видів забезпечення.

Вважаючи бездіяльність даного суб`єкта владних повноважень щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення в належному розмірі, вона зазначає, що пункт 4 Постанови № 704 (в первинній редакції) встановлював, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

В подальшому як заявляє адвокат, зміни, які були внесені, 28.02.2018, в даний Закон, були визнані судовим рішенням протиправними та скасовані.

Таким чином, як зазначає представниця позивача, починаючи з 29.01.2020, а саме з дня набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 826/6453/18, стала діяти редакція пункту 4 Постанови № 704, яка діяла до зазначених змін.

Отже, на її переконання, через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом України про Державний бюджет на певний рік, на 1 січня календарного року у осіб, із числа військовослужбовців виникають підстави для перерахунку грошового забезпечення.

Обґрунтовуючи вимоги про обов`язок СБ України видати ОСОБА_1 оновлену довідку про розмір його грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, адвокат Єрьоміна В.А. зазначає, що через неправильне нарахування та виплату її довірителю грошового забезпечення за період служби, відповідно до територіального органу Пенсійного фонду роботодавцем були надані і довідки, де був зазначений менший розмір грошового забезпечення, який враховується при призначенні пенсії.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, позов адвокат Єрьоміна В.А., в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково.

Суд визнав протиправними дії СБ України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 з 29.01.2020 по 19.05.2023 грошового забезпечення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії, грошової допомоги на оздоровлення, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом Про Державний бюджет України на відповідний рік, а саме на 01.01.2020, на 01.01.2021, на 01.01.2022 та на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт.

Суд зобов`язав СБ України здійснити ОСОБА_1 з 29.01.2020 по 19.05.2023 перерахунок грошового забезпечення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії, грошової допомоги на оздоровлення, премії, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020, Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021, Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт відповідно до пункту 4 Постанови №704 та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

В частині позовних вимог про обов`язок СБ України видати ОСОБА_1 оновлену довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, суд відмовив.

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позов в частині обов`язку СБ України перерахувати ОСОБА_1 грошове забезпечення з 29.01.2020 по 19.05.2023, суд першої інстанції, виходив із того, що розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, являється розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня календарного року.

Суд виснував, що через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законами України «Про Державний бюджет України» на 2020-2023 роки, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на перерахунок їх грошового забезпечення, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 Постанови № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

Проаналізувавши зміни до пункту 4 Постанови №704, відповідно до яких установлено, що, починаючи з 20.05.2023, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762,00 грн. та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14, суд першої інстанції висловив таку правову позицію.

На думку суду, зазначені зміни були відсутні на час виникнення спірних правовідносин, а відтак не стосуються даного спору.

Суд погодився з доводами позивача, що порушене право ОСОБА_1 на отримання грошового забезпечення в належному розмірі, має бути відновлено до дати внесення змін у пункту 4 Постанови №704, тобто до 19.05.2023.

Розглядаючи позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до Порядку №44, суд відзначив, що виплата грошової компенсації проводиться лише при виплаті грошового забезпечення, з якого утримуються відповідні податки.

Суд звернув увагу, що на СБ України, як податкового агента, Законом покладено кореспондуючий обов`язок утримати відповідні суми податків та зборів із одночасною компенсацією такої суми позивачу.

Отож, як вважав суд, відсутні підстави зобов`язувати відповідача здійснити на користь позивача заявлену компенсацію, оскільки відповідний обов`язок виникає одночасно з виплатою нарахованої відповідачем сум грошового забезпечення, які не були належним чином виплачені під час проходження військової служби, тобто у майбутньому, а отже, на переконання суду, відповідні позовні вимоги є передчасними, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.

Вирішуючи вимоги ОСОБА_1 , в частині зобов`язання СБ України надати довідку про розмір грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, що враховується для перерахунку пенсії заявника, суд покликавшись на пункт 4 частини 1 статті 5 КАС України про те, що захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин, заявив про їх передчасність.

Мотивуючи такий висновок, суд указав, що на час розгляду справи, відповідач не здійснив перерахунок і виплату, за спірні періоди грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги при звільненні, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористані основну та додаткову відпустки, премії.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Вважаючи рішення суду першої інстанції, в частині задоволених вимог незаконним та необґрунтованим, СБ України подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати у вказаній та ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі.

Насамперед, в представник скаржника наголошує в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції безпідставно проігнорував надані ним докази, що ОСОБА_1 проходив військову службу в СБУ з 28.09.1999 по 12.05.2007 та з 24.02. 2022 по 08.02.2024.

Себто, як він стверджує, в зазначений позивачем проміжок часу з 29.01.2020 по 23.02.2022 включно, останній військову службу в СБ України не проходив.

Далі, скаржник, досліджуючи підстави для перерахунку грошового забезпечення позивача, а також матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, премії за період з 23.02.2022 по 20.05.2023 висловив таку правову позицію.

На його думку, адвокат Єрьоміна В.А., діючи в інтересах ОСОБА_1 , а також суд першої інстанції дійшли помилкового висновку, що СБ України зобов`язано було при визначенні розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 застосовувати Постанову №704 в редакції станом на день її прийняття, тобто з урахуванням рішення суду у справі №826/6453/18.

Зокрема, як стверджує скаржник є необґрунтованими доводи суду, що після ухвалення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18 від 29.01.2020, розміри окладів за військовим званням військовослужбовців визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) на відповідний тарифний коефіцієнт.

На його переконання, суд визнавши нормативно правовий акт протиправним та нечинним повністю або в окремій його частині та виявивши недостатню правову врегульованість відповідних публічно-правових відносин, яка може потягнути за собою порушення прав, свобод та інтересів невизначеного кола осіб, суд мав право зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти новий нормативно-правовий акт на заміну нормативно-правового акта, визнаного незаконним повністю або у відповідній частині.

Проте, як свідчить наведене вище судове рішення, там відсутній обов`язок стосовно суб`єкта владних повноважень прийняти новий нормативно-правовий акт, до того ж Кабінет Міністрів України жодних нормативно-правових актів з цього приводу не ухвалював.

Резюмуючи викладене, представник СБ України відзначає про відсутність у нього підстав застосовувати, при визначенні складових грошового забезпечення, пункту 4 Постанови №704, відповідно до якого розміри окладів за військовим званням військовослужбовців визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року відсутні.

Позивач та її адвокат своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Ураховуючи, що апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

Відповідно до копії довідки Управління роботи з особовим складом СБ України від 19.09.2024 №11/1/4-1710 ОСОБА_1 проходив військову службу в СБ України з 28.09. 1999 по 12.05. 2007 та з 24.02. 2022 по 08.02.2024.

У зазначений позивачем проміжок часу з 29.01.2020 по 23.02.2022 включно останній військову службу в СБ України не проходив.

За змістом копії довідки УСБУ в Одеській області від 23.07.2023 №2 ОСОБА_1 проходив військову службу:

з 01.08.1986 до 28.09.1999 служба у Збройних Силах;

з 28.09.1999 до 12.05.2007 служба в органах СБ України.

Звільнений в запас СБ України 12.05.2007.

З 24.02.2022 до 08.02.2024 призваний на військову службу під час мобілізації. Звільнений за підпунктом «в» пункту 61 та підпункту «б» (за станом здоров`я) пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у відставку з 08.02.2024.

Згідно листа Управління роботи з особовим складом СБ України від 17.05.2024 №11/1/4-9189к випливає, що матеріали для призначення пенсії ОСОБА_1 направлені до Управління СБ України в Одеській області.

10.06.2024 ОСОБА_1 , через Управління СБ України в Одеській області, подав до ГУ ПФУ в Одеській області заяву про перерахунок пенсії, на підставі якої УСБУ в Одеській області 12.06.2024 оформило подання про перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

Сторони не заперечують, що нарахування та виплата грошового забезпечення за період з 24.02.2022 до 08.02.2024 проводилась, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для часткового задоволення апеляції, з огляду на таке.

Визначаючи межи апеляційного розгляду, колегія суддів установила, що дослідженню підлягають доводи СБ України щодо незаконності рішення суду першої інстанції про задоволення вимог ОСОБА_1 про обов`язок роботодавця здійснити ОСОБА_1 з 29.01.2020 по 19.05.2023 перерахунок сум грошового забезпечення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії, грошової допомоги на оздоровлення, премії, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України «Про Державний бюджет України на 1 січня відповідного календарного року.

Відповідаючи на вказаний довід апеляційної скарги, колегія суддів висловлює таку правову позицію.

Так, відповідно до частини 1 статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із частинами 2, 3 наведеної статті, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до частини 4 статті 9 Закону 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Постановою №704 затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Пункт 2 Постанови № 704 встановлює, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Додатком 1 до Постанови № 704 визначена тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пункт 4 Постанови № 704 (в первинній редакції на дату прийняття) визначав, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Також додатки 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

21.02.2018 Кабінет Міністрів України ухвалив постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі і вище Постанова № 103), пунктом 6 якої внесені зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Зокрема, у Постанові № 704 пункт 4 викладено в такій редакції:

« 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».

Тобто, на момент набрання чинності Постановою № 704 (01.03.2018) пункт 4 був викладений в редакції змін, викладених згідно із пунктом 6 постанови № 103, а саме:

« 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».

Отже, станом на 01.03.2018 пункт 4 Постанови № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.

Слід врахувати, що Законом України від 05.10.2000 № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі Закон № 2017-III) визначені правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, згідно із положеннями статті 1 якого державні соціальні стандарти це встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами соціальні норми і нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних соціальних гарантій.

Згідно статті 6 Закону № 2017-III базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров`я та освіти .

Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

При цьому, згідно із частиною 2 статті 92 Конституції України виключно законами України встановлюються, Державний бюджет України і бюджетна система України (пункт 1) та порядок встановлення державних стандартів (пункт 3).

Слід зазначити, що законодавець делегував Кабінету Міністрів України повноваження на встановлення умов, порядку та розміру перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.

Так, під «умовами» слід розуміти встановлення Кабінетом Міністрів України необхідних обставин, які роблять можливим здійснення перерахунку пенсії.

Під «порядком» розуміється, що Кабінет Міністрів України має право на встановлення певної послідовності, черговості, способу виконання, методики здійснення перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Величина грошового забезпечення як виплати, що є визначальною при перерахунку пенсії, встановлюється Кабінетом Міністрів України в межах повноважень щодо визначення розміру перерахунку пенсій.

Відтак, зазначення у пункті 4 Постанови № 704 в формулі обрахунку розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням базового державного соціального стандарту (прожиткового мінімуму для працездатних осіб) як розрахункової величини для їх визначення, не суперечить делегованим Уряду повноваженням щодо визначення розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ.

Разом з цим, колегія суддів враховує, що Кабінет Міністрів України не уповноважений та не вправі установлювати розрахункову величину для визначення посадових окладів із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили.

Закон України «Про державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 № 1928-IX (далі Закон №1928-ІХ) та Закон України «Про державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 № 2710-IX (далі- Закон № 2710-IX) таких застережень щодо застосування, як розрахункової величини для визначення грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2018 року на 2022 рік не містять.

Тобто, положення пункту 4 Постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року до 01.01.2020 - набрання чинності Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» не входили в суперечність із актом вищої юридичної сили.

Аналізуючи перелічені вище нормативно правові акти, а також усталену практику Верховного Суду з приводу того через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом України про Державний бюджет на певний рік, на 1 січня календарного року у осіб з числа військовослужбовців виникають підстави для перерахунку грошового забезпечення (наприклад: постанова від 16.12.2024 у справі №4006254, від 02.08.2022 № 440/6017/21), колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 за період з 22.02.2022 по 19.05.2023, тобто за період коли він проходив службу в органах СБ України.

Суд першої інстанції не звернув на це уваги та безпідставно задовольним позовні вимоги позивача за період з 29.01.2020 по 23.02.2022.

Відповідаючи на довід скаржника про те, що Уряд, після скасування судовим рішенням пункту 6 Постанови № 103, яким були внесені зміни до пункту 4 Постанови №704 не прийняв жодного нормативно правового акта, який би регулював спірні правовідносини, що виключає можливість перераховувати грошове забезпечення військовослужбовців за новим прожитковим мінімумом, колегія суддів відзначає таке.

Перерахунок грошового забезпечення слід проводити на підставі Закону України «Про Державний бюджет України, якщо відбувається зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Варто відзначити, що, у справі «Кечко проти України» (заява № 63134/00) Європейський суд з прав людини зазначив, що в межах свободи дій держави перебуває право визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідних для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23). Тобто коли соціальна чи інша подібна виплата закріплена законом, вона має виплачуватися на основі чітких і об`єктивних критеріїв, і якщо людина очевидно підходить під ці критерії - це породжує у такої людини виправдане очікування в розумінні статті 1 Першого протоколу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження, в ході апеляційного розгляду, а відтак, остання підлягає частковому задоволенню.

У зв`язку з тим, що суд першої інстанції помилково визначив період, за якій слід перерахувати ОСОБА_1 складові грошового забезпечення, судове рішення слід, в цій частині змінити.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 317 КАС України, підставами для зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

В іншій частині рішення суду першої інстанції слід вважати законним та обґрунтованим.

Розподіл судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України не передбачений.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Служби безпеки України задовольнити частково.

Абзаци другий та третій резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року, в частині періоду визнання протиправними дій Служби безпеки України про нарахування та виплату з 29 січня 2020 року по 19 травня 2023 року грошового забезпечення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії, грошової допомоги на оздоровлення, а також про зобов`язання здійснити, за вказаний період, їх перерахунок та їх виплату змінити, виклавши ці абзаци в новій редакції.

Визнати протиправними дії Служби безпеки України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 з 24 лютого 2022 року по 19 травня 2023 року грошового забезпечення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії, грошової допомоги на оздоровлення, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 на відповідний тарифний коефіцієнт.

Зобов`язати Службу безпеки України здійснити ОСОБА_1 з 24 лютого 2022 року по 19 травня 2023 року перерахунок розміру грошового забезпечення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії, грошової допомоги на оздоровлення, премії, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого, Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпні 2018 року №704 та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Ю. М. Градовський

суддя О. В. Єщенко

Повне судове рішення складено 05.05.2025.