Справа № 160/2612/25
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2025 рокуСправа №160/2612/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, у якому позивач просить суд:
Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Пудло Вікторії Олегівни Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про відмову в проведенні реєстраційних дій №76306929 від 27 листопада 2024 року.
Зобов`язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.11.2024 про державну реєстрацію прав з доданими до неї документами, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідачем у встановлений судом строк, письмових заперечень проти позову, пояснень чи доказів щодо заявлених позовних вимог, на підтвердження або спростування обставин, зазначених у позові, не надано, як і заяви про визнання позову.
Згідно із ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 на підставі заповіту її померлого батька, ОСОБА_2 від 15.03.2002, та згідно з рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.02.2008 у справі № 2-2033/08, ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.02.2008 у справі № 2-2033/08, які набрали законної сили набула права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом, зокрема на земельну ділянку, розташовану на території Покровської сільської ради, площею 2,470.
21.11.2024 року ОСОБА_1 звернулась до Центру надання адміністративних послуг м. Дніпра із заявою про проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 2,470 гектарів, яка розташована на території Покровської сільської ради.
До заяви позивачкою були поданні, зокрема рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.02.2008 у справі № 2-2033/08 та державний акт на право приватної власності на землю І-ДП № 122464 від 03.03.2003 р., що виданий громадянину України ОСОБА_2 (а.с. 21-22, 23-27).
За результатом розгляду заяви державним реєстратором прав на нерухоме майно Пудло В.О. Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради було прийнято рішення № 76306929 від 27 листопада 2024 року відмову в проведенні реєстраційних дій.
Позивачка не погодившись із вказаним рішенням відповідача звернулась до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004 р. (далі - Закон №1952-IV).
Відповідно до статті 2 Закону №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону №1952-IV, державній реєстрації прав підлягають, зокрема, речові права на нерухоме майно, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; право довірчої власності (крім права довірчої власності як способу забезпечення виконання зобов`язань); інші речові права відповідно до закону.
Державний реєстратор:
1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:
відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;
2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;
3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії ( ч.3 ст.10 ЗУ №1952).
Згідно з ч.5 ст.12 Закону України № 1952 відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.
Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей про речові права, обтяження речових прав, що містяться в цьому реєстрі.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст.24 Закону України «Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підстави для відмови в державній реєстрації прав: подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: 9) судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості ( ч. 1 ст.27 ЗУ № 1952).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 29 Закону України «Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», встановлено, що державна реєстрація права власності на земельну ділянку, набутого та оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови наявності відповідних відомостей в Державному земельному кадастрі. Державна реєстрація права власності на земельну ділянку, набутого в результаті переходу права власності та не оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови встановлення факту переходу прав від особи, відомості про яку містяться в Державному земельному кадастрі, до особи, яка заявляє свої права.
Відповідач відмовив у державній реєстрації позивачу на підставі ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в зв`язку з тим, що подані для проведення державної реєстрації документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
Судом, із змісту судового рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.02.2008 року встановлено, що за ОСОБА_1 визнано право власності в порядку спадкування за заповітом, зокрема на земельну ділянку, яка розташована на території Покровською сільської ради площею 2,470 га, будь-яких, доказів, що вказана земельна ділянка стосується саме земельної ділянки, яка визначена у державному акті на право приватної власності на землю І-ДП № 122464 від 03.03.2003 р, у рішенні не зазначено.
Судом за даними публічної кадастровий карти України встановлено наявність інформації про земельні ділянки, які розташовані на території Покровською сільської ради з площею 2,470 га, з різними кадастровими номерами (а.с. 41).
Суд, зауважує, що позивачка не позбавлена права на отримання в установлений законом поряду, набутої у спадок земельної ділянки, яка розташована на території Покровською сільської ради площею 2,470 га кадастрового номеру, та повторну звернутися до держаного реєстратора про її державну реєстрацію.
у Державному реєстрі речових прав про це не зазначено, тому відповідач правомірно прийняв рішення про відмову в державній реєстрації.
Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростували правомірність прийнятого відповідачем рішення державним реєстратором про відмову в проведенні реєстраційних дій № 76306929 від 27 листопада 2024 року, тому позов задоволенню не підлягає.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.
Щодо судового збору, то відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання рішення протиправним та зобов`язати вчинити певні дії залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев