Справа № 160/13283/23
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 160/13283/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Щербака А.А., Баранник Н.П.,

за участю секретаря судового засідання: Тарантюк А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року (суддя 1-ї інстанції Конєва С.О.) в адміністративній справі №160/13283/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю КУРЕНІ до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

14.06.2023р. Товариство з обмеженою відповідальністю КУРЕНІ звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №6 від 12.05.2023р.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №6 від 12.05.2023р.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №6 від 23.05.2023р.

Позовні вимоги обґрунтовані незгодою з висновками акту перевірки про недоцільність здійснення реконструкції будівлі та купівлі електроенергії, що призвело до допущення товариством норм податкового законодавства та заниження податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 47604,07грн, завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту на суму 187120,07грн, завищення заявленої суми бюджетного відшкодування по декларації з ПДВ за грудень 2022 року на суму 301372грн. Висновки акту перевірки є припущеннями, в свою чергу підприємством під час перевірки були надані всі первинні документи на підтвердження правомірності своїх дій. Щодо завищення заявленої до бюджетного відшкодування по декларації з ПДВ за грудень 2022р. суми 301372грн, позивач вказує на те, що від`ємне значення за грудень 2022р., з урахуванням уточнення показників листопада 2022р. становило 3566162грн, при цьому, до бюджетного відшкодування заявлено лише 309628,96грн, тобто завищення суми бюджетного відшкодування по декларації з ПДВ за грудень 2022р. на 301372грн. позивачем не здійснювалось, а отже порушення п.200.1, п.200.4 та п.200.7 ст. 200 ПК України в діях позивача відсутнє. Стосовно стверджень податкового органу про ненадання товариством під час перевірки всіх документів, що були витребувані, то вони не відповідають дійсності та спростовуються як актом перевірки так і відповідями на запити, які в свою чергу містять переділ документів, що до них додавалися.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року позов задоволено.

Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій зазначено на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга містить висновки акту перевірки щодо фактичних обставин справи, а також доводи про ненадання належної оцінки доводам податкового органу. Так відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «КУРЕНІ» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2022 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 20.01.2023 № від`ємного значення з податку на додану вартість у сумі 20910050грн, у тому числі заявленого до бюджетного відшкодування з бюджету у сумі 15170461грн, з урахуванням періодів формування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків, за результатами якої складений акт №1745/04-36-07-06/21548624 від 03.06.2023р. Перевіркою було встановлено, що для здійснення реконструкції будівлі ТОВ «КУРЕНІ» використано електроенергії всього 996 518,6775 кВт/год. (відповідно до актів виконаних будівельних робіт форми КВ) за весь період реконструкції, що не є доцільним та не несе економічної вигоди. Крім того, до складу податкового кредиту грудня 2022 року ТОВ «КУРЕНІ» віднесено суму податку на додану вартість 122004,41грн. по використаній електроенергії для здійснення реконструкції та залишок від`ємного значення з ПДВ у сумі 65115,66грн. по використаній електроенергії у попередніх періодах, який утворився при здійсненні перерахунку від`ємного значення з ПДВ по декларації з ПДВ за листопад 2022 року та призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 47604,71грн в наслідок порушень п п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.п.186.2.2 п.186.2 ст.186 п.178.1 ст.178 та п.198.5 ст. п.п.138.3.1 п.138.3 ст.138 та п.189.9 ст.189 ПК України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». ТОВ «КУРЕНІ» до у ГУ ДПС у Дніпропетровській області (СОБОРНА ДПІ) надано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок до декларації з ПДВ за листопад 2022 року від 20.01.2023 № та самостійно зменшено від`ємне значення з ПДВ у сумі 139516 грн. (рядок 19 та 21 податкової декларації з ПДВ за листопад 2022 року). Таким чином, вважає, що під час розгляду справи не було спростовано висновки акту перевірки, що товариство в порушення п.200.1 та 200.4 ст.200 ПК України здійснено завищення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (рядок 19 декларації з ПДВ) на суму 187 120,07 грн., та як наслідок завищено від`ємне значення з ПДВ у сумі 139516 грн. (187120 47604). Також під час перевірки товариством не було надано всіх витребуваних документів на запит податкового органу. Скаржника вважає, що оскаржені рішення податкового органу, що прийняті за результатами перевірки, є правомірними та обґрунтованими.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи відзиву, у задоволенні апеляційної скарги просив відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги і відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів доходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 20.01.2023р. позивачем до контролюючого органу була подана податкова декларація з ПДВ № за грудень 2022р., в якій від`ємне значення задекларовано у сумі 20 910 050 грн., бюджетне відшкодування (Д3, Д4) складало 15 170 461 грн., яка була прийнята контролюючим органом про що свідчить зміст наведеної декларації та копія Квитанції №2 про її прийняття (а.с.249-250 том 1, а.с.1-10 том 2).

У період з 18.04.2023р. по 26.04.2023р. на підставі п.п.78.1.5 п.78.1 ст.78, п.78.2 ст.78 ПК України, у зв`язку з отриманням заперечення позивача на акт документальної позапланової виїзної перевірки позивача від 21.03.2023р. згідно до наказу від 17.04.2023р. №1947-п контролюючим органом була проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2022р. від`ємного значення з ПДВ у сумі 20910050грн, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету в сумі 15170461грн з урахуванням періодів формування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків, за результатами якої складено акт №1745/04-36-07-06/21548624 від 03.05.2023р. (а.с.23-63,92-93 том 1).

Згідно висновків акту перевірки було встановлено наступні порушення, а саме:

- п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.п.186.2.2 п.186.2 ст.186, п.178.1 ст.178 та п.198.5, п.п.138.3.1 п.138.3 ст.138 та п.189.9 ст.189 ПК України, Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, що призвело до заниження податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 47604,07грн.;

- п.200.1 та п.200.4 ст.200 ПК України внаслідок чого встановлено завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту на суму 187120,07грн.;

- п.200.1, п.200.4 та п.200.7 ст.200 ПК України встановлено завищення заявленої суми бюджетного відшкодування по декларації з ПДВ за грудень 2022р. на 301372грн. (а.с.62-63 том 1).

Наведені висновки посадових осіб контролюючого органу ґрунтуються на аналогічних порушеннях, які були виявлені та оформлені актом №1744/04-36-07-06/21548624 від 03.05.2023р. (далі Акт №1744) за яким було збільшено суму податкових зобов`язань на загальну суму 750 549,55 грн., в т.ч. за листопад 2022р. 438 634,05 грн. та з причин того, що реконструкція будівлі ТЦ за адресою: м. Київ, вул. Маршала Малиновського, 12, яка належить позивачеві на праві власності, проводилась із повним призупиненням його використання за функціональним призначенням, проте, у перевіряємому періоді позивачем за договором про постачання електричної енергії споживачу від 29.08.2019р. №54553019 до складу податкового кредиту було віднесено суму ПДВ у розмірі 648035,06 грн. за отриману від ТОВ Київські енергетичні послуги електроенергію об`ємом 996 518,6775 кВт/год, що, на переконання посадових осіб відповідача, є недоцільним та не несе економічної вигоди (а.с.46-60 том 1).

Окрім того, окремо, за наслідками згаданої проведеної перевірки, 26.04.2023р. посадовими особами відповідача був складений і акт №1063/04-36-07-06/21548624 Про не надання документів до перевірки ТОВ КУРЕНІ (далі Акт №1063), у якому зроблено висновки про те, що на запити контролюючого органу № 1 від 18.04.2023р., запит №2 від 19.04.2023р., запит №1 від 21.04.2023р., запит №2 від 26.04.2023р. підприємством на момент проведення перевірки не надано повний та вичерпний пакет документів, пояснень та документального підтвердження, які розкривали суть та правомірність господарських операцій на порушення вимог п.44.1 ст.44, п.85.2 ст.85 ПК України, що тягне собою відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі 1020 грн. згідно до п.121.1 ст.121 ПК України про що свідчить зміст копії наведеного акту, наявного у справі (а.с.83-88 том 1).

На підставі висновків акту перевірки №1745 та акту №1063 контролюючим органом 12.05.2023 та 23.05.2023р., відповідно, були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення, а саме:

- №6 форми В4 за яким позивачеві було зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ по податковій декларації за грудень 2022р. на суму 139516,00 грн., що підтверджується копією відповідного рішення та розрахунком до нього (а.с.17-19 том 1, а.с.61-62 том 2);

- №6 форми В1 за яким позивачеві було зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ по податковій декларації з ПДВ № від 20.01.2023р. за грудень 2022р., на суму 301372 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 150686грн. (50%), що підтверджується копією відповідного рішення та розрахунком до нього (а.с.14-16 том 1, а.с.59-60 том 2);

- №6 форми ПС за яким, у зв`язку із неповним поданням документів до перевірки згідно абз.4 п.121.1 ст.121 ПК України було застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 2040 грн., що підтверджується копією відповідного рішення та розрахунком до нього (а.с.20-22 том 1, а.с.57-58 том 2).

Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи спірні рішення дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та не надання відповідачем належних доказів на підтвердження законності спірних рішень.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Спірним у справі є правомірність і та обґрунтованість вищевказаних податкових повідомлень-рішень.

Щодо неправомірності прийняття відповідачем податкових повідомлень-рішень №6, №6 від 12.05.2023р., які стосуються зменшення суми від`ємного значення з ПДВ на суму 139516,00 грн. та зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 301372 грн. по податковій декларації з ПДВ за грудень 2022р., суд зазначає про таке.

Прийняття вказаних рішень про зменшення позивачеві від`ємного значення суми ПДВ у розмірі 139516 грн. та зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 301372 грн. по податковій декларації з ПДВ за грудень 2022р. послугували такі висновки:

1) порушення, які були виявлені та оформлені актом Акт №1744 від 03.05.2023р. за яким було збільшено суму податкових зобов`язань на загальну суму 750 549,55 грн., в т.ч. за листопад 2022р. 438 634,05 грн.;

2) реконструкція будівлі ТЦ за адресою: м. Київ, вул. Маршала Малиновського, 12, яка належить позивачеві на праві власності, проводилась із повним призупиненням його використання за функціональним призначенням, проте, у перевіряємому періоді позивачем за договором про постачання електричної енергії споживачу від 29.08.2019р. №54553019 до складу податкового кредиту було віднесено суму ПДВ у розмірі 648035,06 грн. за отриману від ТОВ Київські енергетичні послуги електроенергію об`ємом 996 518,6775 кВт/год, що, на переконання посадових осіб відповідача, є недоцільним та не несе економічної вигоди;

3) відповідно наданих до перевірки актів приймання передачі виконаних робіт (наданих послуг), а також актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за перевіряємий період зазначена електроенергія використовувалась Генпідрядником для проведення реконструкції об`єкта (а.с.46-52 том 1).

Отже, відповідач фактично ставить під сумнів використання електричної енергії позивачем у своїй господарській діяльності у період проведення реконструкції вищенаведеного приміщення ТЦ з призупиненням його діяльності та вважає зазначене недоцільним та не може нести економічної вигоди.

Пунктом 44.1 ст.44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно із п. 198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) в необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що до податкового кредиту не відносяться суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Згідно п. 200.1. ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Так, не є спірним, що ТОВ КУРЕНІ є власником громадської будівлі літ. А загальною площею 31411,9кв.м. (ТЦ Метрополіс), розташованої за адресою: м. Київ, вул. Маршала Малиновського, 12 (а.с.123 том 1).

За рішенням №23/09/2020-01 єдиного учасника ТОВ КУРЕНІ від 23.09.2020р. затверджено провести реконструкцію приміщень вказаної будівлі.

Для здійснення реконструкції позивачем було укладено ряд наступних договорів.

Так між позивачем (як Замовником) та ТОВ БК Ольвія (як Генпідрядником) було укладено договір Генерального підряду від 20.05.2021р. б/н за п.п.11.2.3 цього договору, позивач брав на себе зобов`язання забезпечувало Генпідрядника ТОВ БК Ольвія точками підключення до мереж електропостачання.

Відповідно до п. 6.2.9 Договору будівельного підряду №07/2021р. на комплекс робіт по облаштуванню фасадних систем від 07.07.2021 р. Замовник (ТОВ КУРЕНІ) зобов`язаній передати Підряднику (ТОВ Глімар) будівельний майданчик з вказівкою точок підключення до електромережі. Оплату за використану електроенергію і воду здійснює Замовник за свій рахунок від початку робіт і до підписання останнього акту виконаних робіт.

Договір підряду №17.12.2021 р. від 17.12.2021 р. між ТОВ КУРЕНІ - Замовником та ТОВ Будівельна компанія КАУПЕР - Підрядником, про виконання оздоблювальних робіт (ремонт офісних приміщень) зобов`язував Замовника забезпечити постачання Приміщення або майданчик електроенергією, освітленням і водою, необхідною для виконання робіт (п.4.2.4.).

Пункт 4.5. Договору підряду №04/11 від 04.11.2022 р. між ТОВ КУРЕНІ - Замовником та ТОВ Гідро-захист-буд - Підрядником про виконання робіт з гідроізоляції проблемних ділянок деформаційних швів передбачає обов`язок Замовника, забезпечити Підрядника водою та електроенергією в необхідній кількості.

Відповідно до п. 2.4.1. Договору №23/09/КУР від 27.10.2022 р. між ТОВ КУРЕНІ - Замовником та ТОВ Гідрогрупсервіс - Підрядником про прочищення каналізаційних мереж Замовник зобов`язаній передавати Підряднику джерела енерго- і водопостачання, зв`язку-/при наявності постійного джерела/, необхідних для виконання робіт.

Договором № 1800547 від 19.08.2021 р. між ТОВ КУРЕНІ - Замовником та ТОВ ШИНДЛЕР - Підрядником про поставку та монтаж обладнання (ліфти) покладався обов`язок на Замовника забезпечити стабільну напругу та підвести кабелі необхідних характеристик для тимчасового та постійного електроживлення Обладнання згідно з вимогами ПТЗ. Підключення обладнання виконує електрик Замовника у присутності представників Підрядника.

Згідно із Договором №11/02/КУР від 11.02.2022 р. між ТОВ КУРЕНІ - Замовником та ТОВ БУДФОКС - Підрядником (ремонт жироуловлювача, ремонт каналізаційної мережі) Замовник зобов`язаній передати джерела енерго і водопостачання, зв`язку (при наявності постійного джерела), необхідних для виконання робіт (п.2.4.1.).

Договором № 06102022 про поставку обладнання та виконання робіт від 06.10.2022р. між ТОВ КУРЕНІ - Замовником та ТОВ ІНОВА ТЕХНОЛОДЖІ - Виконавцем передбачений обов`язок Замовника забезпечити можливість підключення обладнання Виконавця до необхідних електромереж 220В 50ГЦ (п. 5.2.2).

Відповідно до Договору №15-01/2021 від 05.01.2021 р. про надання послуг екологічного характеру (аналітичний контроль викидів в атмосферне повітря стаціонарних джерел) між ТОВ КУРЕНІ - Замовником та ТОВ АВТОЕКОПРИЛАД - Підрядником замовник зобов`язаний підготувати місця проведення робіт, забезпечивши доступність, безпеку та освітленість(а.с.125-207 том 1).

З метою забезпечення будівлі ТЦ електричною енергією, 29.08.2019р. між ТОВ Київські електричні послуги (далі Постачальник) та позивачем (далі Споживачем) був укладений договір про постачання електричної енергії №54553019 ПВ (далі Договір) (а.с.208-217 том 1).

Відповідно до умов договору Постачальник продає електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами згаданого Договору.

За даними, які відображені у податкової декларації з ПДВ за грудень 2022р. (Додаток 1) позивачем за вказаними правовідносинами щодо отримання електричної енергії було віднесено до податкового кредиту у грудні 2022р. суму 122004,41 грн. (а.с.2-3 том 2).

Також згідно Акту №1745 від 03.05.2023 видно, що позивач листом за вих. №2 від 26.04.2023р. повідомив контролюючий орган про те, що відповідно до п.11.2.3 Договору Генерального підряду від 20.05.2021р. позивач забезпечував Генпідрядника точками підключення до мереж електропостачання та в перевіряємому періоді до складу податкового кредиту віднесено суму ПДВ у розмірі 648 035,06 грн. за використану електроенергію у період з 31.07.2021р. по 31.12.2022р. об`ємом 996518,6775 кВт/год., у т.ч. і у грудні 2022р. у сумі 122004,41 грн., які були включені до податкового кредиту грудня 2022р. (а.с.51-52 том 1).

На підставі Актів приймання виконання будівельних робіт форми КБ-2в судом встановлено, що реконструкція торгівельного центру була розпочата в липні 2021р. та завершена в кінця жовтня 2022р. (а.с.217-250 том 2, а.с.1-250 том 3, а.с.1-250 том 4, а.с.1-22 том 5).

За результатами проведеної реконструкції (згідно Актів та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності), площа будівлі збільшилася та становить 32194.7 кв.м. (а.с.123-124 том 2)

Отже, враховуючи встановлені обставини справи на підставі поданих доказів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підтвердження факту використання позивачем придбаної електроенергії саме у своїй господарській діяльності, кінцевою метою якої (реконструкції ТЦ) було збільшення орендних платежів через збільшення його загальної площі та підвищення відвідуваності ТЦ, що відповідає меті підприємницької діяльності отримання прибутку, а отже доводи податкового органу про недоцільність придбання позивачем електроенергії у кількості, що була придбана, є помилковому та недоведеними.

Колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність посилання контролюючого органу на те, що підставами для згаданих вище висновків слугували аналогічні порушення позивачем податкового законодавства за Актом №1744 від 03.05.2023р. по податковій декларації з ПДВ за листопад 2022р., на що відповідач посилається у Акті №1745 від 03.05.2023р., оскільки рішення прийняті за результатами вказаної перевірки були оскаржені, а отже не набули статусу узгоджених. Таким чином висновки податкового органу на обґрунтування порушень попередньої перевірки не були підтвердженими на час проведення цієї перевірки.

Також судом встановлено, зі змісту Акту №1745 від 03.05.2023р., що у ході проведення перевірки позивача відповідачем виявлені такі порушення:

-заниження податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 47604,07грн.;

- завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту 187120,07 грн.;

- завищення заявленої суми бюджетного відшкодування за декларації з ПДВ за грудень 2022р. на 301372 грн. (а.с.62-63 том 1).

В той же час, зміст оспорюваного податкового повідомлення-рішення №6 від 12.05.2023р. містить іншу суму про завищення від`ємного значення з ПДВ 139516 грн. проте, щодо цієї суми опис порушення у Акті №1745 взагалі відсутній.

Також і додані до оспорюваних податкових повідомлень-рішень розрахунки до них не містять відображення обґрунтування проведених відповідачем розрахунків саме у наведених сумах (а.с.16,19 том 1).

Податковий орган у додаткових письмових поясненнях в обґрунтування правомірності проведених розрахунків у згаданих вище сумах за оспорюваними податковими повідомленнями-рішеннями від 12.05.2023р., вказав на наступне:

- до складу податкового кредиту грудня 2022р. (в попередніх додаткових поясненнях відбулася описка та було вказано грудень 2021р.) позивачем віднесено суму ПДВ 122004,41 грн. по використаній електроенергії для здійснення реконструкції та залишок від`ємного значення у сумі 65115,66 грн. по використаній електроенергії у попередніх періодах, який утворився при здійсненні перерахунку від`ємного значення з ПДВ по декларації з ПДВ за листопад 2022р. та призвело до заниження податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 47604,71 грн. внаслідок порушення податкового законодавства;

- за результатами перевірки зменшено віднесену суму ПДВ 108920 грн. до складу бюджетного відшкодування по ТОВ ОККО ЕНЕРДЖИ, зменшену суму від`ємного значення з ПДВ по уточнюючому розрахунку за листопад 2022р. 139516 грн., яка відсутня у рядку 19 та 21 декларації з ПДВ за листопад 2022р. та не переносилась до рядку 16 та рядку 19 декларації з ПДВ за грудень 2022р. та яка не приймала участі у формуванні від`ємного значення з ПДВ грудня 2022р. та залишок від`ємного значення з ПДВ у сумі 52936 грн. по використаній електроенергії, який утворився при здійсненні перерахунку від`ємного значення з ПДВ по декларації з ПДВ за листопад 2022р. та не перенесена до від`ємного значення з ПДВ грудня 2022р., що призвело до заниження задекларованої суми бюджетного відшкодування ПДВ по декларації з ПДВ за грудень 2022р. на 301372 грн. Таким чином, на переконання відповідача, в порушення податкового законодавства позивачем завищено різницю між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (рядок 19 декларації з ПДВ) на суму 187120,07 грн., та, як наслідок, завищено від`ємне значення з ПДВ у сумі 139516 грн. 4) (а.с.122-123 том 5).

Проте, такий розрахунок із вищенаведеними сумами щодо зменшення від`ємного значення на суму 139516 грн. та зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 301372грн. саме за податковою декларацією з ПДВ за грудень 2022р. є необґрунтованим та не доведеним відповідачем, з огляду на таке.

Тобто, за наведеним розрахунком 108920 +139516+52936 =301372 грн.

а) 108920 грн. сума ПДВ по ТОВ ОККО ЕНЕРДЖІ (газ для обігріву ТЦ за період грудень 2022р.).

При цьому, відповідно до Таблиці 2 Додатку 3 до податкової декларації з ПДВ - звітним податковим періодом у якому виникло значення 108920 грн. ПДВ по ТОВ ОККО ЕНЕРДЖІ є грудень 2022р.

б) 52936 грн. залишок від`ємного значення по використаній електроенергії за листопад 2022р.

У Акті №1745 від 03.05.2023р., відзиві на позов та додаткових поясненнях, відсутній розрахунок суми залишку від`ємного значення по використаній електроенергії та періоди у яких він був сформований, при цьому, у додаткових поясненнях, відповідач, наводячи розрахунок ППР стосовно зменшення бюджетного відшкодування та ППР про завищення від`ємного значення, наводить різні суми такого залишку.

65114,66 грн. (для ППР по бюджетному відшкодуванню) та 52936 грн. (для ППР по від`ємному значенню).

Відповідно до Таблиці 2 Додатку 3 до податкової декларації з ПДВ до бюджетного відшкодування за використану електроенергію заявлено 107500,44 грн. звітним податковим періодом у якому виникло це значення по ТОВ Київські електричні послуги є виключно грудень 2022р.

Проте жодна із наведених відповідачем сум позивачем до бюджетного відшкодування не заявлялась.

Таким чином є неспростовані висновки суду першої інстанції, що відповідачем використані різні суми від`ємного значення по використаній електроенергії за один і той же період, не є розрахунковими величинами, що базуються на дослідженні первинної документації та поданих деклараціях позивача, оскільки Акт №1745 таких посилань не містить.

в) 139516 грн. сума самостійно зменшеного від`ємного значення за листопад 2022р.

Щодо цієї суми щодо самостійного зменшення від`ємного значення за листопад 2022р., то, висновки суду також є правильними, що у даному випадку, зменшення від`ємного значення у листопаді 2022р. також не призведе до виникнення у грудні 2022р. ПДВ до сплати, оскільки відповідно до Додатку №2 до податкової декларації сума від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного (звітного) періоду за грудень 2022р. складає 3701418,00 грн.

Таким чином висновки суду першої інстанції про відсутність з боку податкового органу будь-яких обґрунтувань в частині проведених розрахунків, які були покладені в основу оспорюваних податкових повідомлень-рішень, є правильними та не спростованими, а викладені у акті перевірки обставини не базуються на первинних документах в порушення вимог Порядку №727, та не спростовані жодними доводами апеляційної скарги. Таким чином оскаржені податкові повідомлення-рішення від 12.05.2023р. є необґрунтованими.

Щодо податкового повідомлення-рішення №6 від 23.05.2023р.

Так вазаним податковим повідомленням-рішенням контролюючий орган за порушення п.44.1 ст. 44, п.85.2 ст.85 ПК України на підставі пп.54.3.3 п.54.3, абз.4 п.121.1 ст.121 пп.69.2 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України застосував до ТОВ КУРЕНІ штрафні (фінансові) санкції (штраф) в сумі 2040,00 грн.(а.с.20-22 том 1).

Підставою для застосування цих санкцій став акт №1063/04-36-07-06/21548624 від 26.04.2023р. (далі Акт №1063), за змістом якого підприємством на момент проведення перевірки (зокрема, у період з 18.04.2023 р. по 26.04.2023 р.) не надано повний та вичерпний пакет документів, пояснень та документального підтвердження, які розкривали суть та правомірність здійснених господарських операцій, а саме:

- документи щодо проведення інвентаризації основних засобів, ТМЦ станом на 31.12.2020 р., 31.12.2021 р., 31.12.2022 р.;

- документи щодо відображення в бухгалтерському обліку здійснення реконструкції будівлі (на якому бухгалтерському рахунку обліковувалась будівля до реконструкції та в момент реконструкції);

- наказ про затвердження складу інвентаризаційної комісії на підприємстві на 2022 рік;

- ліцензії, дозволи, сертифікати, ТУ (ДСТУ) та калькуляцію на товари власного виробництва;

- документи щодо умов зберігання товарно-матеріальних цінностей, документального оформлення їх руху (оприбуткування, переміщення та відвантаження);

- журнали-ордери загальні і розгорнуті за відповідні періоди по рахунках бухгалтерського обліку (у розрізі субрахунків) та/або по субконто (з найменуваннями у кількісних та вартісних показників) 11, 12, 15, 20, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 30, 33, 35, 36, 37, 50, 60, 61, 64, 66, 67, 68, 70, 71, 73, 74, 79, 90, 91, 92, 93, 94, 97.

Проте суд першої інстанції виснував про подання всіх можливих первинних документів під час перевірки, що також свідчить про протиправність оскарженого рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Так враховуючи норму ст. 121 ПК України, платник податків несе відповідальність у разі, зокрема, не надання до перевірки не будь-яких документів, а первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно із п.85.2 ст.85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Отже, обов`язок платника надати до перевірки документів обмежений наданням документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Як свідчать встановдені обставини справи, в ході проведення перевірки посадовим особам ТОВ КУРЕНІ вручено запит №1 від 18.04.2023р. (вручений 19.04.2023р.), запит №2 від 19.04.2023р. (вручено 20.04.2023р.), запити №1 від 21.04.2023 р. (вручено 21.04.2023 р.) та №2 від 26.04.2023 р. (вручено 26.04.2023р.) щодо надання пояснення та документального підтвердження з питань, що стосуються предмета перевірки, однак за змістом акта від 26.04.2023 р. на вказані запити контролюючого органу позивачем були надані пояснення без документального підтвердження, частково надані документи на пояснення з деяких питань, а також в останній день перевірки о 16:23 год. було надано: акт прийому-передачі матеріалів (в монтаж) до договору підряду №07/2021 від 07.07.2021 р.; обороти по рахунках 10, 13, 11, 15, 20, 20, 22 за червень 2021 грудень 2022 років щомісячно; розрахунки загальновиробничих витрат до акту КБ-2в; паспорти на ліфти та екскалатори, про що свідчать відомості наведені у Акті №1063 (а.с.83-88 том 1).

ТОВ КУРЕНІ повідомляло податковий орган про те, що товариство не є виробником товарів, а, отже, він не має, наведених вище документів, а саме:

- документи щодо умов зберігання товарно-матеріальних цінностей (далі - ТМЦ), документального оформлення їх руху (оприбуткування, переміщення та відвантаження);

- договори з актами приймання-передачі матеріалів та усіма додатками та додатковими угодами надавались під час перевірки, що підтверджується описами наданих документів від 21.04.2023 р. та 26.04.2023р.;

- журнали ордери загальні за відповідні періоди по рахунках бухгалтерського обліку (у розрізі субрахунків) та/або по субконто (з найменуванням у кількісних та вартісних показників) 11, 12, 15, 20, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 30, 33, 35, 36, 37, 50, 60, 61, 64, 66, 67, 68, 70, 71, 73, 74, 79, 90, 91, 92, 93, 94, 97.

Також судом встановлено, що під час перевірки надавалися обороти рахунків 10, 11, 12, 15, 201, 205, 209, 22, 311, 35, 36, 371, 373, 50, 631, 64, 66, 68, 70, 73, 79, 90, 92, 93. Опис наданих документів міститься у наявних в матеріалах справи копіях листів ТОВ КУРЕНІ від 19.04.2023 р., 26.04.2023 р. та 10.03.2023р. господарські операції по рахунках 23-28, 30, 33, 35, 60, 61, 67, 71, 74, 91, 97 не здійснюються.

Стосовно надання позивачем на запити контролюючого органу №1 від 18.04.2023р., №2 від 19.04.2023р.

Так, позивачем, супровідним листом за вих.1 від 19.04.2023р. (на запит №1 від 18.04.2023р.) були надані оригінали первинних документів за наведеним у ньому переліком, які були отримані посадовою особою контролюючого органу 19.04.2023р. о 12:48 год. про що свідчить особистий підпис посадової особи відповідача (а.с.64 том 1).

Також позивачем супровідним листом за вих. №1 від 20.04.2023р. (на запит №1 від 18.04.2023р.) були надані оригінали первинних документів за наведеним у ньому переліком, які були отримані згідно особистого підпису посадовою особою відповідача 20.04.2023р. о 12:10 год. (а.с.65-66 том 1).

Супровідним листом за вих. №3 від 20.04.2023р. (на запит №2 від 19.04.2023р.) позивачем були надані первинні документи (банківські виписки) за наведеним у ньому переліком, які були отримані особисто посадовою особою відповідача про що свідчить її підпис 20.04.2023р. о 15-45 год. (а.с.67 том 1).

Супровідним листом за вих. №1 від 21.04.2023р. (на запит №2 від 19.04.2023р.) позивачем були надані оригінали первинних документів за наведеним у ньому переліком, які були отримані посадовою особою відповідача 21.04.2023р. о 14:00 год. (а.с.68-69 том 1).

Супровідним листом за вих. №1 від 24.04.2023р. (на запит №1 від 21.04.2023р.) позивачем були надані оригінали первинних документів за наведеним у ньому переліком, які були отримання посадовою особою під підпис 24.04.2023р. (а.с.70 том 1).

Супровідним листом за вих. №1 від 26.04.2023р. (на запит №2, №3 від 26.04.2023р. отриманий в цей же день об 11:00 год.) позивачем були надані оригінали первинних документів за наведеним у ньому переліком, які були отримані посадовою особою відповідача 26.04.2023р. о 16:30 год. (а.с.72-73 том 1).

Вищенаведені проаналізовані судом обставини свідчать про виконання підприємством вимог контролюючого органу щодо надання на його запити пояснень та витребуваних документів.

Крім того, надаючи оцінку наведеному переліку документів у акті про їх ненадання під час проведення перевірки, колегія суддів зазначає, що контролюючим органом під час розгляду справи не наведено жодного доводу, що саме витребувані документи, зокрема ліцензії, дозволи тощо, є тими документами, що можуть підтвердити дотримання норм податкового законодавства при декларування від`ємного значення з ПДВ за спірний період.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем до перевірки були надані первинні документи, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліках, пов`язані з обчисленням і сплатою податку на додану вартість та правомірність формування податкового кредиту та визначення суми від`ємного значення за спірний період, а отже, підстави для застосування штрафних санкцій відсутні.

Враховуючи вищезазначене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розподіл судових витрат не здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року в адміністративній справі №160/13283/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 02.05.2025р.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник