Справа № 320/40491/24
Суддя: Діска А.Б.
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 квітня 2025 року № 320/40491/24

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Діски А. Б.,

за участі секретаря судового засідання - Роговець О. М.,

представника позивача - Білінського Б. П.,

представників відповідачів - Нікішиної О. М., Ходорича О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), директора Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Буділова Михайла Михайловича, Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), директора Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Бережного Михайла Вікторовича, третя особа - Громадська організація "Міжнародне антикорупційне бюро" про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, стягнення шкоди,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Голова управління Українського міжнародного комерційного центру (колективне підприємство) Мурзіна Валентина Іванівна із позовом до комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), директора комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Бережного Михайла Вікторовича, Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), директора Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Буділова Михайла Михайловича, в якому просить:

1. Визнання протиправною бездіяльності Буділова Михайлов Михайловича, директора Департаменту з питань територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яка полягає у невижтті заходів щодо зупинення незаконного будівництва за адресою: м. Київ, вулиця Велика Житомирська 16.

2. Визнання протиправною бездіяльності Буділова Михайлов Михайловича, директора Департаменту з питань територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яка полягає у невижтті заходів щодо припинення незаконного використання території приватного будинку за адресою: м. Київ, вулиця Велика Житомирська 18-Б з 13.10.2023 року до сьогоднішнього дня.

3. Визнання протиправними та незаконними дії комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо вчинення демонтажу кованої металевої огорожі та інших елементів конструкції що є приватною власністю за адресою: м. Київ, вулиця Велика Житомирська 18-Б. за підробленими документами, які ніякого відношення до майнового комплекса не мають.

4. Визнання протиправною бездіяльності комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в особі директора Бережного Михайла Вікторовича щодо невиконання рішення директора Департаменту з питань територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 19.03.2024 про повернення приватної кованої металевої огорожі за адресою м. Київ вул. В. Житомирська, 18-Б.

5. 3обов`язання комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в особі директора Бережного Михайла Вікторовича повернути приватну ковану металеву огорожу за адресою м. Київ вул. В. Житомирська, 18-Б на виконання рішення Департаменту з питань територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 19.03.2024.

6. 3обов`язання комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в особі директора Бережного Михайла Вікторовича на безоплатній основі відновити становище, яке існувало до 13.10.2023, шляхом повторного монтажу металевої огорожі та інших елементів конструкції, що є приватною власністю за адресою м. Київ вул. В. Житомирська, 18-Б.

7. Стягнення на користь ОСОБА_1 з Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в особі директора Буділова Михайна Михайловича 126445000 (сто двадцять шість мільйонів чотириста сорок п`ять тисяч) гривень, що еквівалентно за курсом НБУ 2750000 (два мільйона сімсот п`ятдесят тисяч) Євро втрачених інвестицій у зв`язку з непідписанням інвестиційного договору про реконструкцію будівлі за адресою: м. Київ, вул. Велика Житомирська, 18-Б. 14 вересня.

8. Стягнення на користь ОСОБА_1 з комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в особі директора Бережного Михайла Вікторовича, Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в особі директора Буділова Михайла Михайловича 5000000 (п`ять мільйонів) гривень моральної шкоди.

Ухвалою суду від 18.10.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Представником Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради подано до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску позивачкою строків звернення до суду з цією позовною заявою. В обґрунтування такої заяви представник відповідачів зазначає, що позивачем заявлено вимогу про визнання протиправними дій Департаменту територіального контролю міста Києва щодо надання розпорядження від 06.09.2023, проте з позовом до суду позивач звернулась лише 26.08.2024, тобто з пропуском строку звернення до суду. Також позивач була присутньою при демонтажі огорожі 13.10.2023. Оскільки позивач пропустила строк звернення з вимогами щодо оскарження припису від 31.08.2023 та доручення департаменту від 06.09.2023, проведення демонтажу від 13.10.2023.

Позивачкою подано до суду заперечення на клопотання представника відповідачів щодо залишення позовної заяви без розгляду, в якому вказує, що вона неодноразово зверталась до відповідачів у порядку досудового врегулювання спору, а в такому випадку встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дати вручення рішення за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги не було прийнято, то для звернення до суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень з відповідною скаргою.

Позивач вказує, що Департаментом територіального контролю міста Києва так і не розглядались у повному обсязі поставлені у зверненні питання. До сьогоднішнього дня позивач не отримувала письмового рішення за результатами засідання від 19 березня 2024 року.

Щодо розпорядження від 06.09.2023 позивач зазначає, що його не отримувала та вона не просить його скасувати. Про вказане розпорядження позивачу стало відомо з листа Департаменту територіального контролю міста Києва від 29.04.2024. При цьому, вказане розпорядження не стосується її власності. Також позивач не отримувала припис, на який посилається відповідач.

Розглянувши заявлене представником відповідачів клопотання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

За частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Оцінка поведінки суб`єкта владних повноважень за критерієм правомірності судом при вирішенні адміністративного позову, безумовно, повинна ґрунтуватися насамперед на конституційному положенні про законність діяльності органів державної влади, місцевого самоврядування та їх посадових осіб.

В свою чергу, відповідно до статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно із частиною першою статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За змістом частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. (частина друга статті 122 КАС України).

Відповідно до ч. 4 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Водночас перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Ураховуючи те, що в цій справі позовні вимоги спрямовані на повернення металевої огорожі, яку, на думку позивачки, було протиправно демонтовано, у зв`язку з чим вона неодноразово протягом певного часу зверталась до відповідачів для врегулювання в досудовому порядку порушеного права та вже потім звернулась до суду з позовом про визнання протиправними дій та бездіяльності відповідачів, то в цій справі є триваюче порушення прав позивачки.

В свою чергу, суд зазначає, що бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити. Тобто бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.02.2025 по справі №990/29/22 враховує, що в чинному законодавстві України не визначено поняття «триваюче правопорушення».

Разом із цим, за загальноприйнятим у теорії права визначенням триваючим вважають правопорушення, яке починається з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, коли винна особа не виконує конкретний покладений на неї обов`язок або виконує його неповністю чи неналежним чином, а потім така бездіяльність триває протягом певного проміжку часу до моменту виконання установлених обов`язків або виявлення правопорушення.

Тобто протиправна бездіяльність не закінчується після спливу законодавчо визначено строку, а продовжує тривати доти, доки не будуть встановлені обставини, які дозволять визначити, чи були дотриманні приписи закону в точному його розумінні.

Підсумовуючи наведене вище, Велика Палата Верховного Суд у вказаній постанові констатує, що строк звернення до суду існує не для того, щоб надавати можливість суб`єкту владних повноважень уникнути відповідальності. Триваюче право повинно бути захищено, а триваюче порушення - припинено, тобто протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень може бути оскаржена до суду в будь-який час за весь період, протягом якого вона триває. В іншому разі суб`єкт владних повноважень отримав би легітимацію з боку держави у формі забезпечення можливості зловживання правом та безкінечне продовження протиправної поведінки з огляду на відсутність дієвого механізму спонукання до виконання обов`язку.

Таким чином, з огляду на подані позивачем пояснення та заявлені позовні вимоги, доводи представника відповідачів, викладені в клопотанні про залишення позовної заяви без розгляду є необґрунтованими, а тому вказане клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 118, 122, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника відповідачів про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 02.05.2025.

Суддя Діска А.Б.