Справа № 380/6938/25
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 рокусправа № 380/6938/25
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Грень Н.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Самбірського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування рішень,

у с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Самбірського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, з вимогами:

- Визнати протиправними та скасувати прийняті Головним державним виконавцем Самбірського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Співаком Романом Богдановичем прийняті наступні постанови у Виконавчому провадженні за № 77618871:

- від 25.03.2025 р. «Про відкриття виконавчого провадження»;

- від 25.03.2025 р. «Про арешт коштів боржника» ;

- від 25.03.2025 р. «Про стягнення виконавчого збору».

Ухвалою від 11.04.2025 позовну заяву залишено без руху.

15.04.2025 на адресу суду надійшло клопотання на виконання вимог ухвали.

Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що Головним державним виконавцем Самбірського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Співаком Романом Богдановичем прийняті наступні постанови у Виконавчому провадженні за №77618871: - від 25.03.2025 р. «Про відкриття виконавчого провадження»; - від 25.03.2025 р. «Про арешт коштів боржника». - від 25.03.2025 р. «Про стягнення виконавчого збору» Зазначені Постанови вважає такими що прийняті безпідставно, не обґрунтовано та є такими, що підлягають скасуванню у судовому порядку. З урахуванням наведеного просив позов задовольнити.

Ухвалою від 21.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (вх 34327 від 24.04.2025) у якому заперечує проти задоволення позовних вимог. У Самбірському відділі державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває на виконанні виконавче провадження №77618871 щодо примусового виконання постанови ЛВ №227 виданої 07.10.2024 р. ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), про стягнення із ОСОБА_1 50000 грн. штрафу. 25.03.2025 р. відповідно до вимог статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №77618871 боржником отримано 01.04.2025р. у відповідь на клопотання від 29.03.2025р. про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження, про що свідчить підпис та відмітка боржника про отримання копії постанови. 25.03.2025р. керуючись статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення виконавчого збору. 25.03.2025р. керуючись статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт коштів боржника. Посилання позивача на відсутність у виконавчому документі ідентифікаційного коду боржника, не можна вважати підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Такий висновок відповідає практиці Верховного суду України викладеній у постанові від 25 червня 2014 року № 6-62цс14.

Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд з`ясував зміст позовних вимог, розглянув надані сторонами документи, з`ясував фактичні обставини справи, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив таке.

07.10.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , полковником ОСОБА_2 винесена постанова за справою №227 про адміністративне правопорушення за ознаками ч.3 ст.210 КУпАП, стосовно військовозобов`язаного ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до якої останній був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення штрафу у сумі 25 000 гривень.

Однак у встановлений строк ОСОБА_1 у встановлений 15-денний термін з дня вручення постанови не сплатив накладений на нього штраф.

Постанову №227 від 07.10.2024 позивач у судовому порядку не оскаржував.

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження до Відділу державної виконавчої служби Самбірського районного управління юстиції Львівської області від 25.03.2025, у якій просить стягнути з ОСОБА_1 накладений штраф у подвійному розмірі у сумі 50 000 гривень.

Головним державним виконавцем Самбірського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Співаком Романом Богдановичем прийняті наступні постанови у Виконавчому провадженні за № 77618871:

- від 25.03.2025 р. «Про відкриття виконавчого провадження»;

- від 25.03.2025 р. «Про арешт коштів боржника».

- від 25.03.2025 р. «Про стягнення виконавчого збору».

Зазначені Постанови позивач вважає такими що прийняті безпідставно, не обґрунтовано та є такими, що підлягають скасуванню у судовому порядку, відтак звернувся із цим позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2020 №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (стаття 3 Закону №1404-VІІІ).

Згідно з частиною четвертою статті 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з частиною першою статті 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною другою статті 12 Закону № 1404-VIII передбачено, що строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Як видно з матеріалів справи, постанова ІНФОРМАЦІЯ_6 №227 від 07.10.2024 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в сумі 50 000 грн є виконавчим документом, за якими стягувачем є державний орган ІНФОРМАЦІЯ_2 . У постанові вказано, що дата набрання законної (юридичної) сили 18.10.2024. Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Отже, на підставі частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» постанова відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області №227 від 07.10.2024 могла бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців.

Разом з тим, суд зазначає, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався і діє станом на дату ухвалення цього рішення.

Відповідно до пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII доповненого Законом України від 15 березня 2022 року №2129-ІХ, який набрав чинності з 26 березня 2022 року, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Суд встановив, що постанова про відкриття виконавчого провадження ВП№77618871 щодо примусового виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_5 від 07.10.2024 №227 про стягнення 50 000 грн штрафу з ОСОБА_1 винесена державним виконавцем 25.03.2025, тобто після набрання чинності Законом України Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» №2129-ІХ від 15 березня 2022 року.

Суд зазначає, що оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження», як спеціальним нормативно-правовим актом, у цьому випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.03.2023 року у справі №260/2595/22, яка у відповідності до частини п`ятої статті 242 КАС України враховується судом при прийнятті рішення у цій справі.

Крім цього суд критично оцінює доводи позивача, щодо порушення відповідачем ст.4 Закону України « Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що Постанова №227 від 07.10.2024, видана ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідає вимогам передбаченим статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у даній постанові вказано:

-назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по-батькові та посада посадової особи, яка його видала;

- повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

- резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

- дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

- строк пред`явлення рішення до виконання.

Доводи позивача, щодо відсутності у виконавчому документі ідентифікаційного коду боржника, не можна вважати підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Таким чином, суд вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд висновує про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст.139 КАС України, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 139, 241-247, 250, 251, 255, 287 КАС України, суд

у х в а л и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Самбірського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування рішень відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

СуддяГрень Наталія Михайлівна