Справа № 458/360/25
Суддя: Кшик О. І.
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2025 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кшик О.І.

секретаря судового засідання Сисан С.І.

Справа № 458/360/25

Провадження №2-а/458/14/2025

позивач ОСОБА_1

представник позивача Задорожня В.О.

відповідач Головне управління Національної поліції

у Львівській області,

представник відповідача Бринь М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4332346 від 23.03.2025.

Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що 23.03.2025 інспектором ВП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Бринем М.О. щодо нього було винесено оскаржувану постанову, якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП за порушення п. 2.1. а) Правил дорожнього руху. Позивач вважає, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, зважаючи на грубе порушення норм матеріального та процесуального права. Так, поліцейський не провів повного розгляду адміністративної справи, не подав доказів вини ОСОБА_1 , зокрема нормативного акту, на підставі якого особа була позбавлена права керування транспортними засобами що має значення для кваліфікації дій за ч. 4 ст. 126 КУпАП, тоді як ОСОБА_1 не був обізнаний про таке судове рішення. Окрім цього, оскаржувана постанова не містить відомостей про точний час та місце вчинення правопорушення, фабула правопорушення відображає поверхневі відомості. До цієї постанови не долучено доказів на підтвердження вчинення правопорушення ОСОБА_1 , зокрема нормативного акту на підставі якого він позбавлений права керування транспортними засобами. При цьому, у постанові відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснювалася відеофіксація на місці події. Наведене вказує, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283, 284 КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

Процесуальні дії у справі.

Суд своєю ухвалою від 02.04.2025 відкрив провадження в справі та призначив судове засідання.

Суд своєю ухвалою від 09.04.2025 залишив без руху позовну заяву в зв`язку з несплатою судового збору за подання позовної заяви до суду.

11.04.2025 позивач усунув недоліки позовної заяви.

28.04.2025 представник відповідача подав до суду 2 DVD диски із матеріалами відеофіксації вчинення адміністративного правопорушення.

У судові засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, хоч був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, через представника подав заяву про розгляд справи без його участі.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Задорожня В.О., яка брала участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, позов підтримала, з наведених у ньому доводів та підстав. Зазначила, що під час винесення оскаржуваної постанови поліцейський не встановив усіх обставин справи, не здійснив повного розгляду адміністративної справи, в ході якого зобов`язаний був роз`яснити ОСОБА_1 його права, надати можливість скористатись послугами адвоката. Оскаржувана постанова не містить точних відомостей про всі обставини справи, а саме: час, місце вчинення правопорушення, у фабулі правопорушення вказані поверхневі відомості щодо складу правопорушення, не встановлено вини та умислу ОСОБА_1 . Поліцейський не подав доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , зокрема, ні на місці розгляду справи, ні під час розгляду справи в суді не подав доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, тоді як доведення вини особи та подання доказів цього є обов`язком саме відповідача, як суб`єкта владних повноважень згідно з ст. 71 КАС України. Також у постанові відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснювалася відеофіксація на місці події. Наведене вказує, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283, 284 КУпАП, а тому підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

У судовому засіданні представник відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області Бринь М.О. не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі, оскаржувану постанову вважає законною.

Обставини, які встановив суд та зміст спірних правовідносин.

Як видно з оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 23.03.2025 серії ЕНА № 4332346, винесеною інспектором ВП №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старшим лейтенантом поліції Бринем М.О., водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн.

Згідно з цією постановою, 23.03.2025 о 00.36 год в с. Верхнє, вул. Траса, 140, ОСОБА_1 керував автомобілем "MERCEDES-BENZ GLK 220 номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом Турківським районним судом Львівської області від 17.02.2025, чим порушив п. 2.1. а) Правил дорожнього руху - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Вважаючи постанову поліцейського про притягнення до адміністративної відповідальності незаконною, позивач просить її скасувати та закрити провадження у справі.

Відповідач відзиву не подав.

Норми права, які застосував суд вирішуючи спір, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 цього ж Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями).

Положеннями пунктів 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 80 КАС України речовими доказами є зокрема електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно з п. 2.1 а) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 2 статті 317-1 КУпАП визначено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Мотиви суду.

У ході розгляду справи суд встановив, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 23.03.2025 серії ЕНА № 4332346, винесеною інспектором ВП №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старшим лейтенантом поліції Бринем М.О., водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП за порушення п. 2.1. а) Правил дорожнього руху - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами та застосована стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн.

Поліцейський в оскаржуваній постанові встановив, що 23.03.2025 о 00.36 год в с. Верхнє, вул. Траса, 140, ОСОБА_1 керував автомобілем "MERCEDES-BENZ GLK 220 номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом Турківським районним судом Львівської області від 17.02.2025, чим порушив п. 2.1. а) Правил дорожнього руху.

Згідно з п 5 Розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Оскаржувана постанова складена поліцейським в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздрукована за допомогою спеціального технічного пристрою, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Зокрема, поліцейським у повній та достатній мірі в постанові зазначено відомості про час та місце, суть та обставини правопорушення, відомості про транспортний засіб, особу, щодо якої розглядається справа, дату та місце розгляду справи, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення з урахуванням того, що така складена в електронному вигляді.

Відтак, суд відхиляє як безпідставні, доводи представника позивача, про відсутність в оскаржуваній постанові таких відомостей.

Водночас, суд встановив, що в п 7 оскаржуваної постанови «До постанови додаються» зазначено: відеофіксація.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, приписами ч. 3 ст. 283 КУпАП передбачено обов`язок щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Суд зазначає, що Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 р. №580-VIII надано право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення, однак, у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб (марку та номер відеореєстратора, тощо), за допомогою яких здійснено фото чи відеозапис, такі фото/відеозапис згідно з вимогами статті 73 КАС України не можуть вважатися належними та допустимими доказами вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а.

Як видно з оскаржуваної постанови, поліцейським здійснювався відеозапис вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

У цій справі, як позивачем так і відповідачем було долучено DVD+R диски з відеозаписом щодо обставин адміністративного правопорушення.

Разом з тим, в оскаржуваній постанові відповідач не зазначив технічний засіб, яким здійснено цей відеозапис.

Відтак оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності в порушення вимог ч. 3 ст. 283 КУпАП, відповідно до якої чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, не містить інформації про належну фіксацію правопорушення.

Як наслідок, такий відеозапис згідно з вимогами ст. 73, 74 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого нормами процесуального права.

З урахуванням встановлених обставин, той факт, що оскаржувана постанова не містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фіксацію правопорушення, вказує на недотримання інспектором поліції вимог ч. 3 ст. 283 КУпАП до змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення, що є самостійною підставою для її скасування.

Згідно з роз`ясненнями наданими у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Суд також зазначає, що суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

А згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, в оскаржуваній постанові, кваліфікуючи дії ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП поліцейський вказав про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами Турківським районним судом Львівської області від 17.02.2025, однак, на підтвердження цього не додав ні до постанови, ні у ході судового розгляду справи, копії відповідного судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідач не спростував доводів, які викладені в позовній заяві, не представив суду достатніх, допустимих та належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, що б давало підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та винесення оскаржуваної постанови.

Суд зазначає, що застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідає принципу верховенства права, а прийняття рішень про притягнення особи до адміністративної відповідальності повинно ґрунтуватись на повному, всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи та оцінці здобутих доказів.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові у справі № 463/1352/16-а від 08.07.2020 у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відтак, беручи до уваги те, що відповідач не представив суду достатніх, допустимих та належних доказів на підтвердження винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, що є необхідним для прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому за встановлених обставин у цій справі оскаржувана постанова є незаконною і на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України підлягає скасуванню з закриттям провадження в справі.

Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати у цій справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем за подання позову до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позов ОСОБА_1 задоволено, тому судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 605,60 грн підлягають до стягнення з відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. 9, 77, 134, 139, 241, 246, 262, 286 КАС України,

вирішив:

Задоволити позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 23.03.2025 серії ЕНА № 4332346 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а провадження в справі закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (79000, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 (адреса: 77017, с. Долиняни, Івано-Франківська область, РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач:

Головне управління Національної поліції у Львівській області (79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, ).

Рішення суду складено та підписано 05.05.2025.

Суддя О.І. Кшик