Справа № 539/1124/25
Суддя: Рудалєва Л. В.
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/1124/25
Провадження № 2-а/539/33/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області

у складі: головуючої судді - Рудалєвої Л.В.,

при секретарі - Бас В.Г.,

за участі: представника позивача - адвоката Шкабури В.В. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Лубни Полтавської області в порядку розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ з врахуванням вимог спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

УСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

10 березня 2025 року до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області (далі - суд) звернувся ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач) з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (юридична адреса: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 )(далі - відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_3 або РТЦК), про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, в якому просить:

скасувати постанову №1749 від 15 листопада 2024 року, винесену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , підполковником ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у сумі 17 000,00 грн;

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що стосовно нього 15 листопада 2024 року було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП (далі - оскаржувана постанова). При цьому, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач не прибув вчасно за повісткою до РТЦК, направленою засобами поштового зв`язку «Укрпошта» з описом вкладення цінного листа. Позивач наголошує на тому, що відповідачем порушено порядок розгляду питання про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки позивач повістку не отримував, вона повернулася до РТЦК з відміткою «Закінчення встановленого терміну зберігання», оскаржувана постанова не містить посилання на норми чинного законодавства, яку порушив позивач, а також протокол про вчинення адміністративного правопорушення позивачем складено не уповноваженою особою РТЦК. Таким чином, позивач вважає, що оскаржувана постанова є неправомірною та підлягає скасуванню.

21 березня 2025 року від представника позивача до суду найшли додаткові пояснення по справі, в яких акцентовано увагу на тому, що протокол про адміністративне правопорушення складено неуповноваженою особою РТЦК, а повістка не вручена позивачу у спосіб, передбачений законодавством України.

07 квітня 2025 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти заявлених позовних вимог, зазначаючи, що позивач порушив вимоги Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 (далі - постанова КМУ 1487), Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (далі - Порядок 560) оскільки не прибув до РТЦК за повісткою у визначений у ній день та час. У зв`язку із цим, на переконання відповідача, позивача було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Заяви та клопотання сторін

17 березня 2025 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків, указаних в ухвалі суду від 12 березня 2025 року, а також заява про поновлення процесуального строку.

19 березня 2025 року від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

21 березня 2025 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі (додано копії документів до матеріалів справи).

До відзиву на позовну заяву відповідач додав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою від 12 березня 2025 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 17 березня 2025 року суд відкрив провадження у справі та призначив судовий розгляд на 02 квітня 2025 року.

Ухвалою від 21 березня 2025 року суд дозволив представнику позивача брати участь у судових засіданнях по цій справі у режимі відеоконференції.

Розгляд справи відкладався на 23 квітня 2025 року у зв`язку із неявкою відповідача/його представника.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач/представник відповідача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - взятий на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 (а.с.32-34).

20 вересня 2024 року позивачу засобами поштового зв`язку «Укрпошта» було направлено повістку №242582 (а.с.62), зі змісту якої вбачається, що позивач повинен з`явитися 08 жовтня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження медичного огляду (а.с.78).

Згідно з трекером 354, роздрукованим з офіційного сайту «Укрпошта» відправлення (повістка) повернулася відправнику із відміткою «Закінчення встановленого терміну зберігання» (а.с.81).

08 жовтня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 звернувся із листом № 13/2026 до ВП №1 Лубенського РВП ГУНП у Полтавській області щодо доставлення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_4 для складення протоколу про адміністративне правопорушення як такого, що не з`явився за повісткою (а.с.79, зворотна сторона).

13 листопада 2024 року головним спеціалістом відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_4 , державним службовцем ОСОБА_3 складено протокол №1749 про адміністративне правопорушення (далі - Протокол), за змісту якого вбачається, що позивач після перевірки працівниками нацполіції по базі Інформаційного порталу Національної поліції був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_4 за порушення правил військового обліку, а саме: не прибув за повісткою, направленою засобами поштового зв`язку «Укрпошта» з описом вкладення цінного листа.

Правопорушення вчинене в особливий період, що передбачено частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до абзацу 5 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення їх до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний стан і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Відповідно до Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» в Україні розпочав діяти особливий період, який діє і до цього часу.

На Протоколі є інформація за підписом позивача, який пояснив, що не з`явився за повісткою, оскільки її не отримував, вину не визнає (а.с.60, зворотна сторона).

15 листопада 2024 року відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення, за результатами якої т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковником ОСОБА_2 було винесено постанову № 1749, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладено штраф у сумі 17000,00 грн (оскаржувана постанова) (а.с.12), відомості про вручення оскаржуваної постанови в день її винесення позивачу у матеріалах справи відсутні (а.с.12).

15 листопада 2024 року начальником групи військового обліку сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 складено рапорт про те, що 13 листопада 2024 року стосовно позивача було вкладено протокол про адміністративне правопорушення, який в присутності свідків був повідомлений про час та дату розгляду справи про адміністративне правопорушення. На розгляд справи позивач не з`явився (а.с.11).

26 лютого 2025 року постановою про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_4 старшим державним виконавцем Пирятинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іщенко Ю.Г. розпочато примусове виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_4 від 15 листопада 2024 року № 1749 про стягнення із позивача штрафу за адміністративне правопорушення у сумі 34 000,00 грн (а.с.10).

В межах вказаного вище виконавчого провадження 27 лютого 2025 року винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, що належать боржнику (позивачу) (а.с.9, зворотна сторона).

Отже, суд встановив, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини щодо винесення оскаржуваної постанови. Не погоджуючись із вказаними діями відповідача позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені доводи та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд виходив з такого.

Норми права, які застосував суд

Згідно з статею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Приписами статті 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно пунктом 2 Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 3 від 01 січня 2024 року (далі - Інструкція) уповноважені посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, яким надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення (додаток 1) (далі - протокол), передбачені статтями 210, 210-1, 211 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), визначаються наказами керівників відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно з частиною третьою статті 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як передбачено абзацом 11 статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17 березня 2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.

Згідно з частиною сьомою статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Відповідно до статті 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі статею 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За правилами статті 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Згідно зі статтею 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначено в Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Згідно з абзацами 2, 4 частини першої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року затверджений Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації та в особливий період (далі - Порядок 650).

У пункті 41 Порядку 560 зазначено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Оцінка суду

Згідно з пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обгрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду обгрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини першої статті 242 КАС України рішення суду повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному КАС України (частина четверта статті 242 КАС України).

Частиною п`ятою статті 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

З огляду на законодавство України, чинне на момент виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню у зв`язку із наступним.

По-перше, позивач, обгрунтовуючи свої вимоги, зазначає про те, що не отримував повітки, а тому не з`явився вчасно до відповідача за викликом. В матеріалах справи є інформація про те, що відправлення (повістка) повернулася до відповідача із відміткою «За закінченням терміну зберігання», що не є належним повідомленням позивача.

Відповідач, заперечуючи проти цього, звертає увагу на те, що вважається, що позивач належним чином повідомлений про необхідність прибуття до відповідача, оскільки така форма повідомлення передбачена Порядком 560.

Суд, вивчивши доводи сторін та аналізуючи чинне законодавство України із вказаного питання дійшов наступних висновків.

Аналізуючи зміст статей 7, 9, 38, 210-1, 235, 245, 251, 280 КУпАП, суд дійшов висновку, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Порядком 560 передбачено, яка відмітка на поштовому відправленні вважатиметься належним чином повідомленням (пункт 41 Порядку 560).

Як було зазначено вище та підтверджується матеріалами справи, на трекері поштового повідомлення міститься дата проставлення відмітки про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання».

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача і його представника, що позивач не може вважатися таким, що отримував повістку, адже причина повернення листа з повісткою «за закінченням терміну зберігання», а відповідно до підпункту 2 пункту 41 Порядку 560 повістка вважається отриманою, у разі повернення поштового відправлення, у день проставлення оператором поштового зв`язку відмітки про: «відмову отримати поштове відправлення» чи «про відсутність особи за адресою місця проживання особи».

Оскільки таких відміток під час повернення листа з повісткою оператор поштового зв`язку у трекері не заначив, то позивач не може вважатися таким, що отримав цю повістку.

Отже, суд дійшов висновку, що позивач не отримав повістки про необхідність його прибути 08 жовтня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 для проходження медичного огляду.

По-друге, позивач у позові зазначає про те, що посадова особа, яка склала Протокол, не мала повноважень цього робити.

Відповідач у відзиві на позовну заяву свою позицію щодо вказаних вимог не висловив.

Суд аналізуючи норми чинного законодавства України із вказаного питання, позицію сторін, а також матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Як було зазначено вище, статею 235 КУпАП визначено, що від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Оскільки відповідно до статті 235 КУпАП, справи про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію за статею 210-1 КУпАП розглядають керівники ТЦК, то і протоколи про вчинення таких адміністративних правопорушень мають складати уповноважені особи цих органів.

Однак, як у статті 255 КУпАП, що визначає перелік осіб, які мають право складати протокол про адміністративні правопорушення, так і у Положенні про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, що затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, станом на дату складання протоколу, про повноваження РТЦК (їх посадових осіб) складати протоколи не йдеться.

Як було зазначено вище, відповідно до пункту 2 Інструкції уповноважені посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, яким надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення, визначаються наказами керівників відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Проте, відповідачем не надано будь-яких доказів того, що станом на дату складання протоколу від 13 листопада 2024 року, головний спеціаліст відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_4 , державний службовець ОСОБА_3, була уповноважена на складання щодо позивача протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідач не довів, що посадова особа, яка склала Протокол, мала відповідні повноваження на його складання.

По-третє,

Як вбачається зі змісту статті 256 КУпАП протокол, серед іншого, має містити суть адміністративного правопорушення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення має містити, серед іншого, опис обставин, установлених під час розгляду справи (стаття 283 КУпАП).

У протоколі, складеному стосовно позивача посадовою особою відповідача, відображено інформацію про те, що відповідач не з`явився за повісткою до РТЦК. Проте, не зазначено, який саме законодавчий чи нормативно-правовий акт України зобов`язує це зробити і за невиконання якого наступає адміністративна відповідальність. Така ж інформація відображена і в оскаржуваній постанові, у зв`язку з чим її зміст не відповідає вимогам КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід задовольнити.

Судовий збір

Згідно з частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Так, під час подання позову позивач сплатив судовий збір у сумі 484,48 грн, що підтверджується квитанцією №237377344 від 07 березня 2025 року (а.с.1).

Таким чином, з відповідача та користь позивача слід стягнути за рахунок його бюджетних асигнувань судовий збір у сумі 484 грн 48 коп.

Керуючись статтями 77, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову №1749 від 15 листопада 2024 року, винесену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , підполковником ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у сумі 17 000,00 грн;

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (юридична адреса: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 (сорок вісім) копійок.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Інформація про учасників справи відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 (юридична адреса: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Суддя Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області Л.В.Рудалєва