Справа № 725/10468/24
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/10468/24

Головуючий у 1-й інстанції: Федіна А.В.

Суддя-доповідач: Шидловський В.Б.

05 травня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Курка О. П. Боровицького О. А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління порядку та контролю за благоустроєм міста Чернівецької міської ради на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 19 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління порядку та контролю за благоустроєм міста Чернівецької міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 10.12.2024 року позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову №0146554 від 28.10.2024 року, яка винесена інспектором з паркування Управління порядку та контролю за благоустроєм Чернівецької міської ради про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП; провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП закрито; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління порядку та контролю за благоустроєм Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн.

13.12.2024 року у системі «Електронний суд» представник позивача звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про ухвалення додаткового рішення в порядку ч.7 ст.139 КАС України та стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 5000 грн.

Додатковим рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 19.12.2024 стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління порядку та контролю за благоустроєм Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн.

Не погоджуючись із прийнятим додатковим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

26 лютого 2025 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від позивача, в якому останній вказав на безпідставність доводів апеляційної скарги, у зв`язку із чим просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Задовольняючи подану позивачем заяву, суд першої інстанції виходив з того, що зважаючи на акт наданих послуг, квитанцію до прибуткового касового ордера, додаткову угода до договору від 29.04.2022 року про надання правничої допомоги, розмір витрат позивача на правову допомогу у зв`язку із судовим розглядом даного спору становить 5000 грн., що є співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціною позову та складністю справи.

Колегія суддів лише частково погоджується з вказаною позицією суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами ч.ч.1, 2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Приписи ч.3 ст.134 КАС України визначають для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.4 ст.134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому в силу положень ч.5 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати у тому числі розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Аналогічна позиція підтримується Верховним Судом у постанові від 01.10.2018 року у справі № 569/17904/17.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що обов`язковою умовою для врахування судом таких доказів є їх подання до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що представником позивача - адвокатом Шеромовим В.Д. протягом встановленого процесуальним законом строку було надано документи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн, серед яких акт наданих послуг, квитанція до прибуткового касового ордера, додаткова угода до договору від 29.04.2022 року про надання правничої допомоги.

Колегія суддів звертає увагу, що фактичний об`єм позовної заяви становить дві сторінки, що не вимагало значного часу для її написання у даній категорії справ.

Крім того, суд апеляційної інстанції також вважає неспівмірною суму заявленого відшкодування за витрати на правову допомогу в суді першої інстанції інстанції у розмірі 5000 грн, оскільки на позивач накладено штраф у розмірі 340 грн.

Колегія суддів, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові від 19.09.2019 року у справі № 810/2760/17, вважає за необхідне звернути увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Водночас, колегія суддів не вбачає доцільності стягнення з відповідача судових витрат всієї суми, зокрема, 5000 грн.

Надаючи оцінку обґрунтованості витрат на правничу допомогу, колегія суддів вважає, що останні не можуть вважатися обґрунтованими щодо розміру заявленої на їх надання кількості часу та відповідного розміру оплати.

Відтак, судова колегія приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають зменшенню.

Таким чином, виходячи з критеріїв співмірності, обґрунтованості і пропорційності, присудженню за рахунок бюджетних асигнувань Управління порядку та контролю за благоустроєм Чернівецької міської ради підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 340 грн., розмір яких зменшується судом апеляційної інстанції з огляду на викладені вище мотиви.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав належної оцінки співмірності заявлених витрат з розміром накладеного на позивача штрафу, а тому доводи апеляційної скарги відповідача дають правові підстави для скасування оскаржуваного судового рішення у відповідній частині.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.315 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно скасувати рішення суду першої інстанції у відповідній частині та прийняти нову постанову про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення в порядку ч.7 ст.139 КАС України та стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління порядку та контролю за благоустроєм міста Чернівецької міської ради задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 19 грудня 2024 року скасувати в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління порядку та контролю за благоустроєм Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн.

В цій частині ухвалити нове додаткове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління порядку та контролю за благоустроєм Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 340 грн.

В решті додаткове рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 19 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Курко О. П. Боровицький О. А.