Справа № 640/20175/19
Суддя: Богатинський Богдан Вікторович
Дата ухвалення: 2025-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року Справа № 640/20175/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Богатинського Б.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови від 12.04.2019 №573, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» (далі - позивач, TOB «Карпатигаз») до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - відповідач, НКРЕКП), у якій позивач просить суд:

Визнати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 573 від 12.04.2019 протиправною та скасувати.

Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач неправомірно в порушення ч. 5 ст. 59 Закону України «Про ринок природного газу» прийняв постанову №573, чим порушив права та охоронювані законом інтереси позивача та вимоги чинного законодавства, тобто таке рішення відповідача є протиправним. Правопорушення позивача не є серйозними та не є тривалими та були усунуті одразу під час виявлення, жодних негативних наслідків правопорушення позивача для інтересів ринку природного газу та його суб`єктів не спричинило, а поведінка позивача була спрямована на зменшення негативних наслідків правопорушення, негайне припинення правопорушення після його виявлення, сприяння виявленню правопорушення Регулятором під час перевірки вважаються пом`якшуючими обставинами. TOB «Карпатигаз» не здійснювало господарську діяльність з постачання природного газу за період, що перевірявся, що вказує на відсутність будь-яких негативних наслідків даного правопорушення для інтересів ринку природного газу та його суб`єктів. З початку 2019 року по даний час TOB «Карпатигаз» також не здійснює діяльність з постачання природного газу. TOB «Карпатигаз» здійснювало оптовий продаж природного газу, дана діяльність не підлягає ліцензуванню. Позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 січня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

31 січня 2020 року відповідачем подане клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням викликом сторін.

Відповідач позов не визнав, 31 січня 2020 року подав відзив на позовну заяву, в якому не погоджується з усіма обставинами, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача з наступного. Проведення планової перевірки виконання Ліцензіатом вимог Ліцензійних умов належить до виключних повноважень Комісії. Наявність у позивача діючої ліцензії на постачання природного газу є підставою для проведення заходів контролю щодо нього. При прийнятті постанови було дотримано принцип пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив. Позивач не заперечує наявність порушень. Оскаржувана постанова прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, пропорційно, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тому в силу вимог статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому підстави для задоволення позову відсутні. Відповідач просить позов залишити без задоволення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 лютого 2020 року відмовлено Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у задоволенні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін.

27 березня 2020 року позивачем подана до суду відповідь на відзив. Позивач з доводами відповідача не погоджується, просить позовну заяву задовольнити.

01 квітня 2020 року до суду надійшли заперечення відповідача, у яких відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, справа № 640/20175/19 передана на розгляд та вирішення Запорізькому окружному адміністративному суду.

Справа № 640/20175/19 надійшла до Запорізького окружного адміністративного суду 26 лютого 2025 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 лютого 2025 року справу передано на розгляд судді Запорізького окружного адміністративного суду Богатинського Б.В.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 року прийнято до провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови від 12.04.2019 №573. Призначено розгляд справи спочатку, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

25 березня 2025 року до суду надійшли додаткові пояснення відповідача. Відповідач не погоджується з усіма обставинами, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача. Позивач не заперечує наявність самих порушень, вказує на те, що частина з них була усунута до прийняття рішення, з приводу чого відповідач зазначає, що частину з допущених позивачем порушень неможливо усунути, зважаючи на визначені законодавством строки вчинення дій, як наприклад, порушення підпункту 6 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов щодо повідомлення НКРЕКП про всі зміни даних, зазначених у документах, що мають додаватися до заяви про отримання ліцензії протягом одного місяця з дня їх настання; підпункту 19 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов з постачання в частині подання до НКРЕКП річної фінансової звітності у встановленому законодавством порядку (щодо строку подання звітності) тощо. Деякі порушення позивачем усунуті не були: Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», норми якого є спеціальними, не передбачено зобов`язання Регулятора щодо прийняття рішення про накладення санкцій у п`ятиденний термін з моменту виявлення порушення. Посилання позивача на наявність аналогічних постанов, прийнятих НКРЕКП стосовно інших Ліцензіатів не може братися судом до уваги, враховуючи те, що у кожній конкретній постанові Ліцензіатами було допущено різні порушення Ліцензійних умов, та які були усунуті у відмінні терміни, тому вони не є ідентичними. Позиція НКРЕКП залишається незмінною та повністю викладена у відзиві на позовну заяву та у запереченнях на відповідь позивача на відзив, поданими у встановленому порядку. У зазначених процесуальних документах детально обґрунтовано всі відповідні аргументи та правові підстави, які підтверджують законність та обґрунтованість прийнятих НКРЕКП рішень. Решта позовних вимог позивача також спростована у відзиві та запереченні, а всі надані відповідачем пояснення є вичерпними. Додаткових обставин, що потребували б уточнення або доповнення на даний час не виникло, а тому вважаємо подані матеріали достатніми для розгляду справи. Відповідач просить суд врахувати вказані додаткові пояснення та залишити без задоволення адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз».

28 березня 2025 року позивачем подані до суду додаткові пояснення у справі. Позивач у повному обсязі підтримує викладене у заявах по суті справи (позовна заява, відповідь на відзив) та позиція позивача, щодо безпідставності та протиправності винесеної відповідачем постанови від 12.04.2019 №573 про накладання штрафу на ТОВ «Карпатигаз» залишається незмінною. Постанова відповідача від 12.04.2019 № 573 прийнята з порушенням строку встановленого Законом України «Про ринок природного газу». Днем виявлення правопорушення є 03.04.2019 - день складення акту перевірки № 136 від 03 квітня 2019 року, відповідно відповідач мав право прийняти рішення про накладення штрафу на позивача до 08.04.2019, натомість, відповідач прийняв рішення про накладання штрафу лише 12.04.2019.

На підставі матеріалів справи, судом встановлено наступні обставини.

З 28 березня 2019 року по 03 квітня 2019 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг проводилася планова перевірка TOB «Карпатигаз» щодо дотримання останнім вимог законодавства у сфері енергетики та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу.

За результатами перевірки відповідачем складено Акт № 136 від 03 квітня 2019 року.

12 квітня 2019 року відповідачем проведено відкрите засідання, на яке було винесено питання щодо розгляду порушень, встановлених вище переліченим актом.

За результатами засідання відповідачем прийнято постанову «Про накладення штрафу на TOB «Карпатигаз» за порушення ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу та здійснення заходів державного регулювання» від 12 квітня 2019 року № 573.

У вказаній постанові № 573 зазначено, що позивач порушив Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з постачання природного газу, затверджені постановою НКРЕКП від 16 лютого 2017 року № 201, а саме:

пункт 2.1 глави 2 Ліцензійних умов у частині здійснення господарської діяльності з постачання природного газу з дотриманням вимог Правил постачання природного газу, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, які регулюють ринок природного газу, зокрема:

Мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 21 вересня 2017 року № 1156 (далі - Мінімальні стандарти та вимоги), а саме:

пункту 4.8 глави 4 у частині оприлюднення Оператором ГРМ або постачальником щороку до 01 березня року, наступного за звітним, на своєму офіційному сайті інформації щодо дотримання мінімальних стандартів та вимог і сум виплачених компенсацій за недотримання цих стандартів та вимог за формою, наведеною в додатку 16 до Мінімальних стандартів та вимог,

пункту 4.9 глави 4 у частині направлення інформації, визначеної у пунктах 4.1, 4.6 та 4.8 Мінімальних стандартів та вимог, Оператором ГРМ або постачальником до НКРЕКП поштою на паперових носіях та в електронному вигляді, а також до її територіальних органів за місцезнаходженням Оператора ГРМ або постачальника,

абзацу другого пункту 7 Порядку розрахунку та встановлення ставки внесків на регулювання, затвердженого постановою НКРЕКП від 06 квітня 2017 року № 491 (далі - Постанова № 491), у частині подання звіту про сплату внеску на регулювання не пізніше другого робочого дня після встановленого строку сплати;

підпункт 6 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов у частині подання письмового повідомлення НКРЕКП про всі зміни даних, зазначених у документах, що мають додаватися до заяви про отримання ліцензії, протягом одного місяця з дня їх настання;

підпункт 7 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов у частині провадження ліцензованої діяльності виключно з використанням засобів провадження господарської діяльності, що зазначені у відомостях про них, які подані до НКРЕКП згідно з вимогами цих Ліцензійних умов;

підпункт 19 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов у частині подання до НКРЕКП річної фінансової звітності у встановленому законодавством порядку;

підпункт 2 пункту 2.6 глави 2 Ліцензійних умов у частині розміщення ліцензіатом на своєму веб-сайті ціни на природний газ, способу та умов оплати за використаний природний газ, іншої інформації, що вимагається чинними нормативно-правовими актами;

підпункт 3 пункту 2.6 глави 2 Ліцензійних умов у частині розміщення ліцензіатом на своєму веб-сайті загальних умов постачання, прав та обов`язків постачальника та споживача, зазначення актів законодавства, якими регулюються відносини між постачальником та споживачем, наявних способів досудового вирішення спорів з постачальником, типових договорів на постачання природного газу побутовим споживачам (у разі наміру постачати природний газ побутовим споживачам), затверджених НКРЕКП.

Відповідно до постанови № 573, на позивача накладено штраф у розмірі 51 000,00 грн за порушення перелічені вище.

Вважаючи прийняту відповідачем постанову протиправною, та такою, що підлягає скасуванню позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус НКРЕКП, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначає Закон України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 22.09.2016 року № 1540-VIII (далі - Закон № 1540, в редакції чинній під час прийняття оскаржуваного рішення).

Відповідно до статті 1 Закону № 1540 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Регулятор є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, що є державною власністю, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Роботу Регулятора забезпечують його центральний апарат і територіальні органи.

Територіальні органи Регулятора утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі за його рішенням як структурні підрозділи, що не мають статусу юридичної особи.

Територіальні органи діють на підставі положень, що затверджуються Регулятором. Повноваження територіальних органів визначаються Регулятором відповідно до закону.

Статтею 2 Закону № 1540 встановлено, що регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема, зокрема у сфері енергетики: діяльності з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії; діяльності з транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), надання послуг установки LNG, постачання природного газу; діяльності з транспортування нафти, нафтопродуктів та інших речовин трубопровідним транспортом.

Згідно із статтею 3 Закону № 1540 регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: 1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом; 2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; 3) формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом; 4) державного контролю та застосування заходів впливу; 5) використання інших засобів, передбачених законом.

Основними завданнями Регулятора є: 1) забезпечення ефективного функціонування та розвитку ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; 2) сприяння ефективному відкриттю ринків у сферах енергетики та комунальних послуг для всіх споживачів і постачальників та забезпечення недискримінаційного доступу користувачів до мереж/трубопроводів; 3) сприяння інтеграції ринків електричної енергії, природного газу України з відповідними ринками інших держав, зокрема в рамках Енергетичного Співтовариства, співпраці з Радою регуляторів Енергетичного Співтовариства, Секретаріатом Енергетичного Співтовариства та національними регуляторами енергетики інших держав; 4) забезпечення захисту прав споживачів товарів, послуг у сферах енергетики та комунальних послуг щодо отримання цих товарів і послуг належної якості в достатній кількості за обґрунтованими цінами; 5) сприяння транскордонній торгівлі електричною енергією та природним газом, забезпечення інвестиційної привабливості для розвитку інфраструктури; 6) реалізація цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг; 7) сприяння впровадженню заходів з енергоефективності, збільшенню частки виробництва енергії з відновлюваних джерел енергії та захисту навколишнього природного середовища; 8) створення сприятливих умов для залучення інвестицій у розвиток ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; 9) сприяння розвитку конкуренції на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг; 10) інші завдання, передбачені законом.

Статтею 19 Закону № 1540 передбачено, що регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю.

Перевірка проводиться на підставі рішення Регулятора.

Для проведення перевірки створюється комісія з перевірки, що складається не менш як із трьох представників центрального апарату та/або територіальних органів Регулятора.

За результатами перевірки складається акт у двох примірниках, який підписується членами комісії з перевірки.

Один примірник акта про результати перевірки передається суб`єкту господарювання, діяльність якого перевірялася, або уповноваженій ним особі.

У разі виявлення порушень акт про результати перевірки вноситься на засідання Регулятора, за результатами якого Регулятор приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, санкції, передбаченої цим Законом.

Акт про результати перевірки разом із поясненнями та обґрунтуванням суб`єкта господарювання, діяльність якого перевірялася, підлягає оприлюдненню на офіційному веб-сайті Регулятора до розгляду акта на засіданні Регулятора.

Планові перевірки суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, проводяться не частіше одного разу на рік відповідно до річних планів, які затверджуються Регулятором до 1 грудня року, що передує плановому, та оприлюднюються на його офіційному веб-сайті.

План здійснення заходів державного контролю на відповідний плановий період оприлюднюється на офіційному веб-сайті Регулятора не пізніш як за п`ять днів до початку відповідного планового періоду.

Планова виїзна перевірка проводиться за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за 10 днів до дня його початку.

Строк проведення планової виїзної перевірки не може перевищувати 15 робочих днів, а щодо суб`єктів малого підприємництва - п`яти робочих днів.

У разі великих обсягів перевірки за рішенням Регулятора строк проведення планової виїзної перевірки може бути збільшений до 20 робочих днів, а для суб`єктів малого підприємництва - до семи робочих днів з внесенням відповідних змін до посвідчення на проведення перевірки.

Відповідальність за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг у вигляді, зокрема, санкцій та адміністративних стягнень передбачені статтею 22 Закону №1540-VIII.

Так, за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, Регулятор може застосовувати санкції у вигляді:

1) застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень;

2) накладення штрафу;

3) зупинення дії ліцензії;

4) анулювання ліцензії.

За порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до посадових осіб суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, Регулятор може застосовувати адміністративні стягнення.

У разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор розглядає питання відповідальності суб`єкта господарювання, його посадових осіб на своєму засіданні та приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання санкцій та/або застосування адміністративного стягнення до посадової особи такого суб`єкта господарювання. При застосуванні санкцій Регулятор має дотримуватися принципів пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив.

Регулятор застосовує штрафні санкції до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у розмірах, встановлених цим Законом, законами України "Про ринок електричної енергії", "Про природні монополії", "Про питну воду та питне водопостачання", "Про ринок природного газу", "Про теплопостачання".

Крім того, процедуру організації та проведення перевірок; порядок оформлення результатів перевірок; права та обов`язки голови та членів комісії з перевірки; права та обов`язки уповноваженої особи ліцензіата; контроль за виконанням рішень НКРЕКП; порядок застосування санкцій до ліцензіатів за порушення законодавства та ліцензійних умов установлює Порядок контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 14.06.2018 № 428 (далі - Порядок №428).

Відповідно до пункту 1.2. Порядку №428 (тут і надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дія цього Порядку поширюється на суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, які отримали ліцензії на провадження господарської діяльності (далі - ліцензіати) та регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю яких здійснюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Пунктами 8.1 - 8.10 Порядку №428 визначено, що у разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг та/або ліцензійних умов НКРЕКП розглядає на засіданні, що проводиться у формі відкритого слухання, питання відповідальності ліцензіата та приймає рішення про застосування до нього санкцій.

При застосуванні санкцій НКРЕКП має дотримуватися принципів пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив.

За порушення законодавства та ліцензійних умов у сферах енергетики та комунальних послуг НКРЕКП може застосовувати до ліцензіатів санкції у вигляді:

застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень;

накладення штрафу;

зупинення дії ліцензії (застосовується для суб`єктів господарювання у сфері енергетики та у порядку, затвердженому НКРЕКП);

анулювання ліцензії.

Рішення НКРЕКП про усунення порушень, виявлених під час здійснення перевірок, оформлюється розпорядженням, копія якого вручається особисто уповноваженій особі ліцензіата (з відміткою про вручення на примірнику, який залишається в НКРЕКП) або надсилається ліцензіату рекомендованим листом із повідомленням про вручення поштового відправлення не пізніше трьох робочих днів з дня прийняття.

Рішення НКРЕКП про накладення штрафу, застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень, зупинення дії ліцензії, анулювання ліцензії приймається у вигляді постанови, копія якої вручається особисто уповноваженій особі ліцензіата (з відміткою про вручення на примірнику, який залишається в НКРЕКП) або надсилається ліцензіату рекомендованим листом із повідомленням про вручення поштового відправлення не пізніше п`яти робочих днів з дня прийняття.

НКРЕКП застосовує штрафні санкції до ліцензіатів у розмірах, встановлених законами України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», «Про ринок електричної енергії», «Про природні монополії», «Про ринок природного газу» та «Про теплопостачання».

Ліцензіати, на яких накладено штраф, зобов`язані сплатити його у 30-денний строк з дня одержання копії постанови про накладення штрафу.

Ліцензіат зобов`язаний усунути порушення у визначений рішенням строк та не пізніше десяти робочих днів після їх усунення надати до НКРЕКП письмовий звіт з належним чином завіреними копіями підтверджуючих документів.

Ліцензіат має право письмово звернутись до НКРЕКП із заявою про продовження строку усунення порушень не пізніше десяти робочих днів до дати закінчення встановленого рішенням НКРЕКП строку із зазначенням у зверненні поважних причин. НКРЕКП може прийняти рішення про продовження строку усунення порушень, якщо визнає такі причини поважними.

За даними звіту ліцензіата щодо усунення порушень та на основі підтверджуючих документів СП НКРЕКП готує матеріали для прийняття НКРЕКП відповідного рішення.

Після припинення процедури розгляду порушення ліцензіатом законодавства та ліцензійних умов СП НКРЕКП на підставі доповідної записки, погодженої членом НКРЕКП відповідно до розподілу обов`язків та Головою НКРЕКП, долучає всі матеріали та документи до справи ліцензіата.

За приписами ст. 59 Закону України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 №329-VIII (далі - Закон № 329-VIII, в редакції чинній під час прийняття оскаржуваного рішення) суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом.

Правопорушеннями на ринку природного газу зокрема є:

1) порушення ліцензіатами відповідних ліцензійних умов провадження господарської діяльності;

2) несанкціонований відбір природного газу;

3) використання природного газу споживачами в обсягах, що перевищують підтверджені в установленому порядку постачальниками;

4) неподання або несвоєчасне надання звітності, передбаченої цим Законом, а також подання недостовірної інформації у такій звітності;

5) використання приладів обліку природного газу, не повірених або не атестованих в установленому порядку;

6) необґрунтована відмова в доступі до газотранспортної або газорозподільної системи, газосховища або установки LNG або у приєднанні до газотранспортної або газорозподільної системи;

7) несанкціоноване втручання в роботу газової інфраструктури;

8) самовільне під`єднання до системи, зривання або пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра, заглушок тощо, що впливає на безпеку постачання природного газу або результати вимірювання;

9) відмова у доступі уповноважених працівників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи, постачальника до приміщень, житлових та підсобних приміщень, де розташовані газові прилади (пристрої), лічильники газу, якщо обов`язок надання такого доступу встановлюється законодавством;

10) невиконання законних постанов, розпоряджень, наказів, рішень та приписів суб`єктів владних повноважень на ринку природного газу, а також створення перешкод для виконання службових обов`язків посадовими особами таких суб`єктів;

11) неподання або несвоєчасне подання оператору газотранспортної системи, оператору газорозподільної системи, оператору газосховища, оператору установки LNG та суб`єктам владних повноважень на ринку природного газу інформації, передбаченої законодавством, або надання завідомо неправдивої інформації;

12) створення перешкод у виконанні робіт, пов`язаних з обслуговуванням об`єктів постачання природного газу та вжиття заходів до повного або часткового припинення постачання природного газу споживачам;

13) порушення технічних регламентів, норм, правил і стандартів;

14) необґрунтована відмова у складенні та підписанні актів приймання-передачі природного газу;

15) невиконання вимог Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" щодо встановлення вузлів обліку природного газу та/або припинення розподілу природного газу споживачам, які використовують природний газ без його комерційного обліку.

У разі скоєння правопорушення на ринку природного газу до відповідних суб`єктів ринку природного газу можуть застосовуватися санкції у виді:

1) попередження про необхідність усунення порушень;

2) штрафу;

3) зупинення дії ліцензії;

4) анулювання ліцензії.

Регулятор у разі скоєння правопорушення на ринку природного газу приймає у межах своїх повноважень рішення про накладення штрафів на суб`єктів ринку природного газу (крім споживачів) у таких розмірах, зокрема: від 3000 до 50000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - на суб`єктів господарювання, що провадять господарську діяльність на ринку природного газу, що підлягає ліцензуванню:

а) за провадження господарської діяльності на ринку природного газу, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії, у тому числі провадження господарської діяльності на ринку природного газу за відсутності остаточного рішення про сертифікацію, прийнятого щодо відповідного суб`єкта;

б) за порушення ліцензійних умов провадження відповідного виду господарської діяльності на ринку природного газу, що підлягає ліцензуванню;

в) за порушення правил обліку та звітності суб`єктів ринку природного газу, передбачених цим Законом;

г) за неподання інформації Регулятору, оператору газотранспортної системи або іншому суб`єкту ринку природного газу, якщо обов`язковість подання такої інформації встановлена законодавством;

ґ) за відмову у доступі до газотранспортної або газорозподільної системи, газосховища або установки LNG у непередбачених законом випадках;

д) за недодержання встановлених технічних норм та стандартів безпеки.

Під час визначення санкцій за порушення, передбачені цією статтею, Регулятор враховує серйозність і тривалість правопорушення, наслідки правопорушення для інтересів ринку природного газу та його суб`єктів, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Поведінка правопорушника, спрямована на зменшення негативних наслідків правопорушення, негайне припинення правопорушення після його виявлення, сприяння виявленню правопорушення Регулятором під час перевірки вважаються пом`якшуючими обставинами.

Поведінка правопорушника, спрямована на приховування правопорушення та його негативних наслідків, на продовження вчинення правопорушення, а також повторне вчинення правопорушення на ринку природного газу вважаються обтяжуючими обставинами.

Рішення Регулятора про накладення санкцій за порушення, передбачені цією статтею, може бути прийняте протягом п`яти днів з дня виявлення правопорушення Регулятором.

Накладення санкцій, передбачених цією статтею, не допускається, якщо порушення було виявлено через три або більше років після його скоєння (у разі триваючого порушення - його припинення) або виявлення його наслідків.

За одне правопорушення на ринку природного газу може застосуватися лише один вид штрафної санкції (штраф) або штраф разом із зупиненням дії ліцензії.

Рішення про накладення санкцій Регулятором оскаржуються в судовому порядку.

Суми стягнених штрафів зараховуються до Державного бюджету України.

Суми штрафів у разі їх несплати стягуються в судовому порядку.

Отже, відповідач наділений повноваженням проводити перевірки позивача та застосовувати відповідні санкції у разі виявлення правопорушення на ринку природного газу.

Щодо доводів позивача про порушення строку прийняття рішення про накладення санкцій за порушення, суд зазначає таке.

Відповідач щодо строку прийняття рішення пояснив, що норми Закону № 1540 є спеціальними по відношенню до норм іншого законодавства, яким передбачено порядок проведення перевірок і накладення штрафних санкцій, оскільки передбачають особливі терміни перед винесенням рішення для забезпечення права ліцензіата на захист у ході проведення перевірки.

Згідно з нормами Закону № 1540 процедура перед призначенням до розгляду акту на засідання НКРЕКП є значно тривалішою, ніж терміни встановлені Законом України «Про ринок природного газу» (який прийнято раніше за Закон № 1540), а тому, враховуючи вимоги вищої юридичної сили норм Законів України, які прийняті пізніше, мають бути застосовані саме вимоги Закону № 1540.

Строки прийняття Постанови № 573 відповідають пункту 5.4. Порядку № 428, яким передбачено, що у разі виявлення порушень акт про результати перевірки розглядається на засіданні НКРЕКП, що проводиться у формі відкритого слухання, не пізніше п`яти робочих днів після отримання від ліцензіата, діяльність якого перевірялася, письмових пояснень та обґрунтувань до акта перевірки, але не пізніше десяти робочих днів з дати отримання ліцензіатом акта про результати перевірки.

Оцінюючи такі доводи сторін, суд враховує таке.

Так, судом встановлено, що рішення про накладення санкцій за порушення, а саме оскаржувана постанова прийнята відповідачем 12.04.2019 на підставі акта перевірки від 03.04.2019.

Як вже вказано судом вище, положеннями частини шостої статті 59 Закону № 329-VIII визначено, що рішення Регулятора про накладення санкцій за порушення, передбачені цією статтею, може бути прийняте протягом п`яти днів з дня виявлення правопорушення Регулятором.

Суд зазначає, що вказаний строк є преклюзивним (присічний, присікальний або обмежений) (від лат. praeclusio - закривання або перешкода) і чинним на момент спірних правовідносин законодавством не було передбачено можливості його поновлення.

Слід також зазначити, що встановлення законодавцем обмеженого строку притягнення до відповідальності є однією із умов дисциплінування суб`єкта владних повноважень для належного виконання законодавчо визначених обов`язків.

Згідно з ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд акцентує увагу на тому, що Верховний Суд вже сформував висновки щодо застосування норм Порядку контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов, затвердженого Постановою НКРЕКП від 14.06.2018 № 428 у їх взаємному зв`язку з нормами Закону України «Про національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» та спеціальними законами у цій сфері щодо строків застосування штрафних санкцій за порушення ліцензійних умов.

Так, у постанові від 18.05.2023 у справі №640/18331/19 Верховний Суд зазначив: «… відповідно до законів України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», «Про ліцензування видів господарської діяльності» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, постановою від 14.06.2018 за №428 затвердила Порядок контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов (далі - Порядок №428). Пунктом 5.4. Порядку №428 встановлено, що у разі виявлення порушень акт про результати перевірки розглядається на засіданні НКРЕКП, що проводиться у формі відкритого слухання, не пізніше п`яти робочих днів після отримання від ліцензіата, діяльність якого перевірялася, письмових пояснень та обґрунтувань до акта перевірки, але не пізніше десяти робочих днів з дати отримання ліцензіатом акта про результати перевірки. За результатами розгляду приймається рішення про застосування до ліцензіата санкцій, передбачених законами України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», «Про ринок електричної енергії», «Про природні монополії», «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», «Про ринок природного газу» та «Про теплопостачання».

Отже, колегія суддів касаційного адміністративного суду зазначає, що чинним на час проведення перевірки та прийняття відповідачем оскаржених постанов законодавством було встановлено строки розгляду акта перевірки та застосування до ліцензіата санкцій за порушення відповідного законодавства.

Зокрема, за порушення ліцензійних умов на ринку електричної енергії Законом України № 1540-VIII встановлено строк для розгляду акта перевірки та застосування санкцій за порушення - п`ять днів з дня виявлення правопорушення Регулятором.

Цей строк, а не строк, визначений пунктом 5.4. Порядку №428, слід застосовувати з огляду на норми частин 1 та 3 статті 7 КАС України, згідно яких суд вирішує справи відповідно до Конституції та Законів України. При цьому у разі невідповідності правового акту закону України суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. У правовідносинах за цією справою правовим актом, який має вищу юридичну силу є Закон №1540-VIII. Як встановили суди під час розгляду справи, акти перевірки складені відповідачем 14.06.2019. Однак оскаржувані постанови відповідач прийняв 30.08.2019, порушивши при цьому строки ухвалення рішення про застосування до ліцензіата санкцій за правопорушення на ринку електричної енергії та у сфері теплопостачання.

Щодо необхідності дотримання строку для застосування санкцій НКРЕКП у межах повноважень, визначених Законом №1540-VIII та наявності підстав для скасування рішень вказаного органу, ухвалених з порушенням таких строків, вказано в постанові Верховного Суду від 14.03.2023 по справі №540/2183/19, ухваленій за подібних правовідносин».

Суд вважає застосовним вказаний висновок Верховного Суду і до обставин цієї справи з огляду на подібність правовідносин у справах, предметом позову яких є визнання протиправними і скасування постанов Регулятора про накладення штрафу з підстав прийняття таких постанов поза межами встановлених законами строків.

При цьому слід зазначити, що як Законом № 329-VIII (частина шоста статті 59) так і Законом України «Про ринок електричної енергії» (частина шоста статті 77) на час ухвалення оскаржених у цій справі постанов було визначено строк застосування штрафних санкцій протягом п`яти днів з дня виявлення правопорушення.

При цьому заслуговує на увагу висновок Верховного Суду, який викладений у постанові від 18.05.2023 у справі з подібними правовідносинами №640/18331/19, згідно якого: « 39. Крім того, Верховний Суд у постанові від 20 травня 2022 року по справі №340/370/21 висловив правову позицію, згідно якої недотримання відповідачем форми прийняття рішення про зобов`язання позивача усунути виявлені під час перевірки порушення вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та порушення Ліцензійних умов з розподілу електричної енергії, не можна вважати формальним порушенням встановленої процедури. Будь-які процедурні порушення, пов`язані із самим процесом оформлення результатів діяльності суб`єктів владних повноважень по фіксації недотримання суб`єктом приватного права вимог законодавства оцінюється судом з урахуванням всіх обставин справи та необхідністю досягненням балансу між інтересами особи правопорушника та публічними інтересами. Зазначене, особливо стосується фіксації порушень з боку суб`єктів приватного права у публічній сфері, зокрема, питань охорони земель, безпеки довкілля, благоустрою населених пунктів, розпорядження комунальною та державною власністю, запобігання виникнення техногенних катастроф тощо. Не є правовим пуризмом суттєві порушення процедури прийняття рішень суб`єктом владних повноважень, у тому числі, недотримання встановленої форми відповідного рішення. Зокрема, правова процедура встановлює межі вчинення повноважень органами публічної влади і, в разі її неналежного дотримання, дає підстави для оскарження до суду таких дій особою, чиї інтереси вони зачіпають. Установлена правова процедура є важливою гарантією недопущення зловживань з боку суб`єктів владних повноважень під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати, передусім, справедливе ставлення до особи, а також дотримання загального принципу юридичної визначеності, складовою якого є принцип легітимних очікувань. Колегія суддів касаційного адміністративного суду в цій справі не вбачає підстав для відступу від такого правового висновку і вважає за можливе застосувати його також щодо правових наслідків порушення строків розгляду НКРЕКП акта перевірки та застосування санкцій за порушення вимог законодавства у сфері теплопостачання та на ринку електричної енергії».

Про необхідність дотримання п`ятиденного строку для накладення штрафу з моменту закінчення перевірки вказано також у постановах Верховного Суду від 18.07.2018 у справі №826/14481/17, від 06.06.2019 у справі №804/7661/17, від 30.09.2020 у справі №300/775/19 та від 15.02.2022 у справі № 120/1139/19-а.

Крім того, у постанові від 22 лютого 2022 р. у справі № 640/17636/19 Верховний Суд вказав на те, що обставина порушення процедури притягнення особи до відповідальності тягне за собою визнання протиправним рішення, винесеного за його наслідками. У зазначеній справі також досліджувалось питання дотримання НКРЕКП п`ятиденного строку для вирішення питання про накладення штрафу за порушення Ліцензійних умов.

Відповідно до ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи наведений вище правовий висновок Верховного Суду, суд вважає, що зазначена обставина є самостійною підставою для скасування спірної постанови.

Допущення позивачем виявлених під час перевірки правопорушень не є спірним у цій справі, отже не потребує надання судової оцінки.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, суд приходить до висновку щодо неможливості застосування до позивача передбачених ст.59 Закону України «Про ринок природного газу» санкцій з порушенням встановленого наведеною статтею присічного строку.

В той же час, п. 2 оскаржуваної постанови відповідача не належать до переліку санкцій, визначених Законом України «Про ринок природного газу», а є заходом регуляторного впливу, що випливають із мети та завдань регулятора та не порушують права чи інтереси позивача і належать до дискреційних повноважень НКРЕКП.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Тому, у цій частині враховуючи наявність встановлених відповідачем правопорушень, оскаржувана постанова не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, наведені обставини свідчать про протиправність пункту 1 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 573 від 12.04.2019, а саме в частині накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» у розмірі 51000 грн.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи висновки суду про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, понесені позивачем витрати на оплату судового збору у розмірі 960,50 грн підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 255, 262 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови від 12.04.2019 №573, - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 12.04.2019 №573 в частині накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» у розмірі 51000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 960,50 грн (дев`ятсот шістдесят гривень п`ятдесят коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» (вул. Кудрявська, 13-19, м.Київ, 04053; ),

Відповідач - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (вул. Сім`ї Бродських, 19, м. Київ, 03057; ).

Повне судове рішення складено 02.05.2025.

Суддя Б.В. Богатинський