Справа № 360/632/24
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2025-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про зміну способу і порядку виконання судового рішення

02 травня 2025 року м. Дніпро Справа № 360/632/24

Луганський окружний адміністративний суд у складі судді Пляшкової К.О., розглянувши у письмовому провадженні звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Управління соціального захисту населення Ізюмської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Управління соціального захисту населення Ізюмської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням суду від 30 липня 2024 року у справі № 360/632/24, яке набрало законної сили 30 серпня 2024 року, позов адвоката Гребенара Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Управління соціального захисту населення Ізюмської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю;

визнано протиправним та скасовано рішення Управління соціального захисту населення Ізюмської міської ради від 28 липня 2023 року № 2796/107-вс «Про зняття з обліку та скасування дії довідок внутрішньо переміщених осіб»;

визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії та щомісячних страхових виплат з 01 січня 2024 року;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії і щомісячних страхових виплат з 01 січня 2024 року із виплатою заборгованості, яка виникла за період з 01 січня 2024 року по дату відновлення виплати пенсії та щомісячних страхових виплат.

Від адвоката Гребенара Олексія Володимировича (далі - представник заявника) в інтересах ОСОБА_1 (далі - заявник) до суду 02 лютого 2025 року надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 360/632/24 шляхом зобов`язання ГУПФУ в Харківській області подати у десятиденний строк з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали звіт про виконання рішення суду у цій справі.

Ухвалою від 14 лютого 2025 року заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 360/632/24 задоволено; зобов`язано ГУПФУ в Харківській області подати до суду у тридцятиденний строк з дня отримання ухвали звіт про виконання рішення суду від 30 липня 2024 року у справі № 360/632/24.

Від ГУПФУ в Харківській області до суду 13 березня 2025 року надійшов звіт про виконання рішення суду, в якому зазначено, що боржником вжито всіх залежних від нього заходів з метою забезпечення виконання рішення суду в повному обсязі.

Від адвоката Гребенара О.В. до суду 14 березня 2025 року надійшли заперечення щодо звіту про виконання рішення суду, в яких зазначено, що рішення суду, яке набрало законної сили, залишається невиконаним в повному обсязі.

Ухвалою від 24 березня 2025 року прийнято звіт ГУПФУ в Харківській області від 12 березня 2025 року № 2000-0805-7/38841 про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30 липня 2024 року у справі № 360/632/24 в частині поновлення ОСОБА_1 нарахування пенсії і щомісячних страхових виплат з 01 січня 2024 року;

встановлено ГУПФУ в Харківській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30 липня 2024 року у справі № 360/632/24 в частині виплати ОСОБА_1 заборгованості, яка виникла за період з 01 січня 2024 року по дату відновлення виплати пенсії та щомісячних страхових виплат (з 01 січня по 30 вересня 2024 року), а також виплати щомісячної страхової виплати за жовтень 2024 року 30 днів з дня отримання цієї ухвали.

Від ГУПФУ в Харківській області до суду 22 квітня 2024 року надійшов звіт від 21 квітня 2025 року № 2000-0805-7/60864, в якому зазначено, що на виконання рішення суду від 30 липня 2024 року у справі № 360/632/24 ОСОБА_1 поновлено нарахування щомісячних страхових виплат з 01 січня 2024 року та нараховано заборгованість за період з 01 січня 2024 року по 30 вересня 2024 року у сумі 58084,43 грн, виплата якої буде здійснена при надходженні відповідного фінансування. Кошти за жовтень 2024 року в сумі 6776,48 грн нараховано до виплати та 03 квітня 2025 року зараховані на поточний рахунок ОСОБА_1 , відкритий в банківській установі АТ «Ощадбанк».

Пунктом 9 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що особливості здійснення страхових виплат за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам визначаються Кабінетом Міністрів України. Страхові виплати внутрішньо переміщеним особам здійснюються відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам». З урахуванням пункту 15 Порядку виплату заборгованості по щомісячним страховим виплатам потерпілому ОСОБА_1 можливо буде провести після визначення Кабінетом Міністрів України відповідного окремого порядку.

Також на виконання рішення суду по вказаній справі виплату пенсії ОСОБА_1 поновлено з 01 січня 2024 року. Пенсійні кошти за період з 01 січня 2024 року по 30 вересня 2024 року в сумі 203531,93 грн буде виплачено на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165 «Про затвердження Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території».

Станом на 21 квітня 2025 року бюджет Пенсійного фонду України на 2025 рік не затверджено і на цей час діє тимчасовий розпис доходів і видатків ГУПФУ в Харківській області на 1 квартал 2025 року, затверджений наказом Пенсійного фонду України від 30.12.2024 № 172 «Про тимчасовий розпис доходів і видатків Пенсійного фонду України на І квартал 2025 року», та тимчасовий розпис доходів і видатків ГУПФУ в Харківській області на ІІ квартал 2025 року, затверджений наказом Пенсійного фонду України від 31.03.2025 № 49 «Про тимчасовий розпис доходів і видатків Пенсійного фонду України на ІІ квартал 2025 року». Згідно з цими наказами кошти на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), які не виплачено за період до місяця їх відновлення, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, на І квартал та ІІ квартал поточного року не передбачено.

Для забезпечення виконання рішення суду в повному обсязі ГУПФУ в Харківській області до Пенсійного фонду України 20 лютого 2025 року, 11 квітня 2025 року та 14 квітня 2025 року надіслано листи за вих. № 2000-0403-5/27750, № 2000-0403-5/27752, № 2000-0403-5/57029 та № 2000-0403-5/57711 щодо виділення коштів. За результатами розгляду вищезазначених запитів Пенсійний фонд України надав відповіді, в яких зазначено, що взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

ГУПФУ в Харківській області з посиланням на правові позиції Верховного Суду зазначає, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Ситуація щодо невиплати ОСОБА_1 нарахованих на виконання рішення суду сум зумовлена дефіцитом бюджетних призначень на фінансування таких виплат у загальнодержавному масштабі. Отже, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів при фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості виконати судове рішення.

На підтвердження вказаних у звіті обставин ГУПФУ в Харківській області суду надано копії: листів на Пенсійний фонду України; довідки про суму заборгованості по пенсії в розмірі 203531,93 грн; довідки про суму заборгованості по ФСС в розмірі 58084,43 грн; рішення від 06 листопада 2024 року № 40 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду.

Ухвалою від 23 квітня 2025 року звіт ГУПФУ в Харківській області від 21 квітня 2025 року № 2000-0805-7/60864 про виконання рішення суду призначено до розгляду в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи) на 02 травня 2025 року;

запропоновано стягувачу ( ОСОБА_1 ) у строк до 29 квітня 2025 року включно подати до суду пояснення щодо звіту ГУПФУ в Харківській області від 21 квітня 2025 року № 2000-0805-7/60864;

запропоновано стягувачу ( ОСОБА_1 ) та боржнику (ГУПФУ в Харківській області) у строк до 29 квітня 2025 року включно подати до суду пояснення щодо зміни способу і порядку виконання рішення суду у справі № 360/632/24 шляхом стягнення з ГУПФУ в Харківській області на користь ОСОБА_1 нарахованих на виконання рішення суду сум пенсії і щомісячних страхових виплат.

Від адвоката Гребенара О.В. (представника стягувача) до суду 29 квітня 2025 року надійшла заява із запереченнями щодо прийняття звіту про виконання рішення суду та клопотаннями про: накладення на керівника ГУПФУ в Харківській області штрафу у розмірі, передбаченому статтею 382-3 КАС України; встановлення нового строку для подання звіту; зміни способу і порядку виконання рішення суду в частині зобов`язання ГУПФУ в Харківській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії та щомісячних страхових виплат, яка виникла за період з 01 січня 2024 року по дату відновлення виплати пенсії та щомісячних страхових виплат, на стягнення з ГУПФУ в Харківській області на користь ОСОБА_1 заборгованості з невиплаченої пенсії за період з січня 2024 по вересень 2024 в сумі 203531,93 грн та заборгованості з невиплачених щомісячних страхових виплат за період з січня 2024 по вересень 2024 в сумі 58084,43 грн.

У заяві зазначено, що рішення суду, яке набрало законної сили, залишається невиконаним в повному обсязі.

Так ГУПФУ в Харківській області не надає доказів щодо нарахування суми заборгованості по щомісячним страховим виплатам з листопада 2024 року по сьогоднішній день, і в якому саме розмірі.

Незрозумілою є сума виплаченої страхової виплати за жовтень 2024 року, яка є відмінною від нарахованої суми такої виплати за вересень 2024 року - 6561,33 грн. Крім того, якщо це виплата саме за жовтень 2024, то чому в подальшому не сплачуються щомісячні страхові виплати. Але якщо це сума за поточний місяць, то її розмір є не зрозумілим, оскільки з 01 березня 2025 року розмір суми щомісячної страхової виплати згідно з постановою КМУ від 25.02.2025 № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» повинен був збільшитися на коефіцієнт 1,115. Але якщо здійснити перевірку шляхом множення попередньої суми 6561,33 грн на 1,115, то не виходить 6776,48 грн, як сплачено ГУПФУ в Харківській області, а має бути 7315,88 грн. Суму 6776,48 грн можна отримати тільки множенням попередньої виплати до 01 березня 2024 року 6077,56 грн на коефіцієнт збільшення за 2025 рік, але ще потрібно застосувати коефіцієнт збільшення за 2024 рік, який відповідно до постанови КМУ від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» складає 1,0796. Тобто вказувати, що рішення суду виконано в частині поновлення щомісячних страхових виплат з 01 січня 2024 року неможливо, оскільки виплата щомісячних страхових виплат не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, вважають, що ГУПФУ в Харківській області не виконане рішення суду в частині зобов`язання поновити нарахування та виплату щомісячних страхових виплат з 01 січня 2024 року, і тому звіт про виконання рішення суду не може бути прийнятий судом, що в свою чергу є підставою за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень для суду постановити ухвалу про відмову у прийнятті звіту та накладенні на керівника суб`єкта владних повноважень - ГУПФУ в Харківській області штрафу у розмірах, передбачених статтею 382-3 КАС України.

Щодо зміни способу і порядку виконання рішення суду у справі № 360/632/24 шляхом стягнення з ГУПФУ в Харківській області на користь ОСОБА_1 нарахованих на виконання рішення суду сум пенсії і щомісячних страхових виплат, то з дня набрання законної сили рішенням суду у справі № 360/632/24 минуло вже більше двох місяців, а саме 8 місяців. Рішення суду залишається не виконаним повністю в тих частинах, в яких зазначалося у самому рішенні. Тому наявні визначені у частини третій статті 378 КАС України підстави для зміни способу і порядку виконання рішення суду в частині зобов`язання ГУПФУ в Харківській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії та щомісячних страхових виплат, яка виникла за період з 01 січня 2024 року по дату відновлення виплати пенсії та щомісячних страхових виплат, на стягнення з ГУПФУ в Харківській області на користь ОСОБА_1 заборгованості з невиплаченої пенсії за період з січня 2024 по вересень 2024 в сумі 203531,93 грн та заборгованості з невиплачених щомісячних страхових виплат за період з січня 2024 по вересень 2024 в сумі 58084,4 грн.

ГУПФУ в Харківській області у визначений судом строк не скористалося правом подати до суду пояснення щодо зміни способу і порядку виконання рішення суду у справі № 360/632/24.

При розгляді звіту про виконання рішення суду, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, у пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до частин другої, третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.

Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23 квітня 2020 року у справі № 560/523/19, від 01 лютого 2022 року у справі № 420/177/20 та від 18 травня 2022 року у справі № 140/279/21.

Подібний підхід був застосований Верховним Судом у постанові від 26 січня 2021 року у справі № 611/26/17, у якій Суд зазначив, що обов`язковість судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантовано статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтями 129, 129-1 Конституції України, статтями 2, 14, 370 КАС України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності до приписів мотивувальної та резолютивної частин рішення).

В адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Зазначені висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 01 лютого 2022 року у справі № 420/177/20 та ухвалах від 26 січня 2021 року у справі № 611/26/17, від 7 лютого 2022 року у справі № 200/3958/19-а.

У відповідності до частини першої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 382-1 КАС України встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Згідно із частиною першою статті 383-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Абзацом першим частини першої статті 383-3 КАС України визначено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 383-3 КАС України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 382-3 КАС України у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

У частині дев`ятій статті 382-3 КАС України визначено, що суд розглядає питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення за правилами статті 378 цього Кодексу.

Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу (частина одинадцята статті 382-3 КАС України).

Як вже вище вказано, ухвалою від 24 березня 2025 року встановлено ГУПФУ в Харківській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30 липня 2024 року у справі № 360/632/24 в частині виплати ОСОБА_1 заборгованості, яка виникла за період з 01 січня 2024 року по дату відновлення виплати пенсії та щомісячних страхових виплат (з 01 січня по 30 вересня 2024 року), а також виплати щомісячної страхової виплати за жовтень 2024 року 30 днів з дня отримання цієї ухвали.

Судом встановлено, що звіт ГУПФУ в Харківській області від 21 квітня 2025 року № 2000-0805-7/60864 відповідає вимогам, встановленим частинами другою, третьою статті 382-2 КАС України.

Розглянувши звіт про виконання рішення суду від 21 квітня 2025 року № 2000-0805-7/60864 разом з доданими до нього доказами, суд встановив, що ГУПФУ в Харківській області на виконання рішення суду від 30 липня 2024 року у справі № 360/632/24 додатково до раніше вчинених ним дій та вжитих заходів, про що повідомлено у звіті від 12 березня 2025 року № 2000-0805-7/38841, нараховано та виплачено ОСОБА_1 у квітні 2025 року щомісячну страхову виплату за жовтень 2024 року в розмірі 6776,48 грн. Кошти зараховані на поточний рахунок ОСОБА_1 , відкритий в банківській установі АТ «Ощадбанк».

Стягувач не заперечує вказану у звіті обставину, що 03 квітня 2025 року на його картковий рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк», зараховано кошти в сумі 6776,48 грн. При цьому стягувач не погоджується з розміром виплаченої йому страхової виплати за жовтень 2024 року, оскільки йому є незрозумілим алгоритм нарахування цієї виплати.

Однак суд вважає, що він не повноважний у межах визначеної статтями 382 - 382-3 КАС України процедури судового контролю за виконанням судового рішення надавати оцінку правомірності рішенням, діям чи бездіяльності, вчиненим відповідачем суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду, оскільки це не відповідатиме меті судового контролю - спонукання суб`єкта владних повноважень до виконання судового рішення.

У свою чергу перевірка належності (правильності) виконання суб`єктом владних повноважень рішення суду шляхом надання правової оцінки рішенням, діям чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаним з виконанням судового рішення у справі, відповідає меті застосування заходу впливу, передбаченого статтею 383 КАС України, - забезпечення належного виконання судового рішення. При цьому такий захід впливу на суб`єкта владних повноважень обмежується предметом спору та питаннями, які досліджував і вирішував суд при розгляді справи.

Зі змісту рішення суду від 30 липня 2024 року у справі № 360/632/24 слідує, що предметом спору було право позивача на отримання раніше призначених йому пенсії та щомісячних страхових виплат, яке за наслідками розгляду справи підтверджено судом. Однак конкретний розмір пенсійних та страхових виплат, на отримання яких позивач має право, не були предметом доказування в цій справі, тому суд такі питання не досліджував та не вирішував.

Тобто, якщо ОСОБА_1 не погоджується з розміром нарахованої та виплаченої йому у квітні 2025 року страхової виплати за жовтень 2024 року, то це свідчить про виникнення між сторонами нового спору, що виключає можливість його вирішення та розгляду в порядку встановленому як статтями 382 - 382-3 КАС України, так і статтею 383 КАС України.

Також з наведених в ухвалі від 24 березня 2025 року мотивів суд не надає оцінки твердженням стягувача про невиплату йому ГУПФУ в Харківській області з листопада 2024 року щомісячної страхової виплати, оскільки такі обставини не входили до предмету розгляду по вказаній справі та вчинені ГУПФУ в Харківській області після постановлення рішення у справі.

Підсумовуючи наведені вище обставини, суд зазначає, що боржником частково виконано рішення суду від 30 липня 2024 року у справі № 360/632/24, а саме в частині виплати позивачу щомісячної страхової виплати за жовтень 2024 року, тому в цій частині суд приймає звіт ГУПФУ в Харківській області.

Проте, з наданих в матеріали доказів судом встановлено, що нараховані ОСОБА_1 на виконання рішення суду від 30 липня 2024 року у справі № 360/632/24 за період з 01 січня по 30 вересня 2024 року суми пенсії (203531,93 грн) та щомісячних страхових виплат (58084,43 грн) залишаються невиплаченими.

Наданими в матеріали справи листами, які направляються боржником до Пенсійного фонду України, підтверджено, що боржником в межах наданих йому повноважень вживаються заходи з метою повного виконання рішення суду, проте такі заходи є недієвими, оскільки не призвели до повного виконання рішення суду.

Згідно із частиною третьою статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.

Статтею 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» визначено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Абзацом першим частини першої статті 378 КАС України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною третьою статті 378 КАС України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Отже з наведених положень слідує, що невиконання рішення суду в частині зобов`язання ГУПФУ в Харківській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії і щомісячної страхової виплати з 01 січня 2024 року по 30 вересня 2024 року (по дату відновлення їх виплати, що відбулося з 01 жовтня 2024 року) протягом двох місяців з дня набрання законної сили цим судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Як вже встановлено в ухвалі від 24 березня 2025 року, на виконання рішення суду ГУПФУ в Харківській області нараховано ОСОБА_1 пенсію за період з січня по вересень 2024 року в сумі 203531,93 грн та страхову виплату за період з січня по вересень 2024 року в сумі 58084,43 грн.

З дати набрання рішенням суду від 30 липня 2024 року у справі № 360/632/24 законної сили пройшло більше двох місяців.

Проте нарахована на виконання цього рішення суду заборгованість стягувачу не сплачена.

Отже судом встановлено, що наявні підстави для заміни способу і порядку виконання рішення суду від 30 липня 2024 року у справі № 360/632/24 в частині зобов`язання ГУПФУ в Харківській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії та щомісячних страхових виплат, яка виникла за період з 01 січня 2024 року по дату відновлення виплати пенсії та щомісячних страхових виплат, на стягнення з ГУПФУ в Харківській області на користь ОСОБА_1 заборгованості з виплати пенсії за період з січня 2024 по вересень 2024 в сумі 203531,93 грн та заборгованості з виплати щомісячних страхових виплат за період з січня 2024 по вересень 2024 в сумі 58084,43 грн.

Також за наслідками розгляду звіту суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до начальника ГУПФУ в Харківській області штрафу, оскільки звіт в частині виплати ОСОБА_1 щомісячної страхової виплати за жовтень 2024 року судом прийнятий, а неповне виконання судового рішення обумовлене причинами, які не залежать від волевиявлення ГУПФУ в Харківській області.

Керуючись статтями 241, 243, 248, 256, 295, 378, 382, 382-1, 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 21 квітня 2025 року № 2000-0805-7/60864 про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30 липня 2024 року у справі № 360/632/24 в частині виплати ОСОБА_1 щомісячної страхової виплати за жовтень 2024 року в сумі 6776,48 грн.

Змінити спосіб і порядок виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30 липня 2024 року у справі № 360/632/24 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії та щомісячних страхових виплат, яка виникла за період з 01 січня 2024 року по дату відновлення виплати пенсії та щомісячних страхових виплат, на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження: 61022, місто Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, код за ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованості з виплати пенсії за період з січня 2024 по вересень 2024 в сумі 203531,93 грн (двісті три тисячі п`ятсот тридцять одна гривня 93 коп.) та заборгованості з виплати щомісячних страхових виплат за період з січня 2024 по вересень 2024 в сумі 58084,43 грн (п`ятдесят вісім тисяч вісімдесят чотири гривні 43 коп.).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Cуддя К.О. Пляшкова