Справа № 620/3277/25
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2025-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 травня 2025 року м. Чернігів Справа № 620/3277/25

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Соломко І.І., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 (м. Маріуполь,Маріупольський р-н, Донецька обл.,87548) про визнання протиправним рішення та стягнення шкоди,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , в якому просить:

- визнати рішення командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 протиправним в частині виплат ОСОБА_1 грошового забезпечення у зв`язку зі зникненням її сина ОСОБА_3 в розмірі половини всіх нарахувань;

- зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 змінити наказ щодо виплат ОСОБА_1 грошового забезпечення у зв`язку зі зникненням її сина ОСОБА_3 в повному (100%) розмірі з 17.06.2024;

- стягнути з командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 шкоду, яка дорівнює розміру 50% грошового забезпечення її сина ОСОБА_3 , з 17.06.2024 по день прийняття рішення з врахуванням індексації грошового забезпечення та компенсації втрати частини грошового забезпечення у зв`язку з затримкою термінів її виплати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем прийнято рішення про виплату позивачу грошового забезпечення за зниклого безвісті її сина ОСОБА_3 , без врахування всіх обставин, що мали значення для його прийняття, а тому просить позовні вимоги задовольнити повністю у спосіб, встановлений у прохальній частині позову.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом :

- приведення змісту позовних вимог та виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідно до положень статей 5, 160,161,245 КАС України з урахуванням мотивів цієї ухвали суду;

- надання обґрунтованих клопотань про залучення третьої особи та витребування доказів;

- надання доказів сплати судового збору або документи, які звільняють від сплати судового збору.

08.04.2025 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача та продовжено строк для виконання ухвали суду від 31.03.2025 до 30.04.2025.

28.04.2024 на виконання ухвалу суду, представником позивача надано заяву, в якій зазначено на яких підставах належить залучити Військову частину НОМЕР_1 , в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та необхідність витребування доказів, наполягає на відкритті провадження та розгляду справи.

Щодо клопотання про витребування доказів, суд зазначає наступне.

Представник позивача у клопотанні просить витребувати у командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 наказ щодо виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за зниклого безвісті її сина ОСОБА_3 , оскільки на її звернення, вказане рішення не надано.

За приписами ч. 1.ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Враховуючи положення наведених норм, суд вважає за необхідне клопотання представника позивача задовольнити, витребувати у командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 наказ щодо виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за зниклого безвісті її сина ОСОБА_3 .

Щодо клопотання про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Військової частини НОМЕР_1 , суд зазначає наступне.

Представник позивача у клопотанні просить залучити в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Військової частини НОМЕР_1 , оскільки спірні виплати проводить саме зазначена військова частина, отже прийняте судом рішення, може вплинути на права та обов`язки Військової частини НОМЕР_1 .

Положеннями ч. 2 ст.49 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, зокрема, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

На підставі викладеного, суд доходить висновку про задоволення клопотання представника позивача про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Військової частини НОМЕР_1 .

Щодо судового збору.

Представник позивача наполягає на застосуванні у спірних правовідносинах положень п.1 ч.1 ст.5 Закону України ''Про судовий збір'', оскільки предметом спору є протиправна невиплата відповідачем грошового забезпечення позивачу (матері) військовослужбовця, зниклого безвісті.

Суд зазначає, що відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України ''Про судовий збір'' від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до положень п.9 ч. 1 ст. 4 КАС України позивач це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду.

Отже, наведена норма встановлює пільги по сплаті судового збору для позивачів, залежно від характеру спору, для вирішення якого особа звертається до суду. Зазвичай такі позовні вимоги витікають із застосування конкретного законодавчого акту, або з визначених Законом правовідносин, які є підставою для звернення до суду.

Так, предметом позову є отримання позивачем грошового забезпечення зниклого безвісті військовослужбовця її сина у повному (100%) розмірі.

При цьому аналіз наведеної норми чітко не визначає, що до кола позивачів віднесені саме такі особи, що свідчить про неоднозначність її застосування.

Водночас вимога щодо «якості закону» та обов`язок суду застосувати найбільш сприятливий для особи спосіб тлумачення закону, який не відповідає визначеним критеріям якості закону, ґрунтуються передусім на положеннях ч. 1 ст. 57 Конституції України, яка встановлює, що «кожному гарантується право знати свої права і обов`язки». Із цієї конституційної норми відомо те, що у випадку встановлення судом того факту, що закон сформульований у спосіб, який не дозволяє особі знати свої права і обов`язки, застосування (тлумачення) такого закону повинно відбуватися судом на користь особи, яку позбавили (звузили) на підставі цього закону певного права або встановили (розширили) для неї нові обов`язки.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010 констатував, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Крім того, у Рішенні Конституційного Суду України у справі від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 міститься наступний висновок «із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі».

У практиці, зокрема, адміністративного судочинства можна побачити приклади застосування принципу in dubio pro tributario (пріоритет із найбільш сприятливим для особи тлумаченням норми права), який запозичено з кримінального судочинства та загальноприйнято розуміти так: у разі якщо норма закону або іншого нормативного акта, виданого на основі закону, або якщо норми різних законів, або нормативних актів дозволяють неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків особи у її взаєминах із державою (в особі відповідних суб`єктів владних повноважень), тлумачення такого закону здійснюється на користь особи (суб`єкта приватного права).

Отже, суд враховує наведену позицію та вважає застосувати положення п.1 ч.1 ст.5 Закону України ''Про судовий збір'' у спірних правовідносинах та звільнити позивача від сплати судового збору.

Щодо позовних вимог, викладених у прохальній частині позову, то їх розгляд буде здійснюватися судом відповідно до статті 9 КАС України.

Позовна заява подана в установлений законом строк особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, вона відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, вказану позовну заяву належить розглядати за правилами адміністративного судочинства і її подано з дотриманням правил підсудності.

Підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі відсутні.

Керуючись статтями 12, 160, 161, 171, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивача Рейніша Леоніда Валерійовича про витребування доказів та залучення третьої особи задовольнити.

Витребувати у командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 наказ щодо виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення у зв`язку зі зникненням її сина ОСОБА_3 .

Залучити в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Військову частину НОМЕР_1 .

Відкрити провадження у справі. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Встановити відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Треті особи мають право подати, з дотриманням вимог ч.ч. 2 - 4 ст. 162 КАС України, пояснення щодо позову (п. 9. ч. 10. ст. 171 КАС України) - протягом десяти днів з дня вручення третім особам ухвали про відкриття провадження у справі, а щодо відзиву - протягом десяти днів з дня його отримання.

Сторони можуть подати відповідь на пояснення третіх осіб (ч. 3 ст. 165 КАС України) завчасно, але не пізніше ніж за сім днів до початку розгляду справи по суті.

Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч. 7 ст. 262, ч. 1 ст. 259 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до п. 12 ч. 9 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України у разі розгляду справи за місцезнаходженням суб`єкта владних повноважень - повідомити про наявні в суді матеріали, які підлягають врученню суб`єкту владних повноважень як стороні, та про можливість їх отримання лише безпосередньо у суді.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо розгляду даної справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://adm.cn.court.gov.ua/sud2570/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.І. Соломко