Справа № 580/2283/25
Суддя: Валентина ЯНКІВСЬКА
Дата ухвалення: 2025-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

01 травня 2025 року Справа № 580/2283/25
м. Черкаси

Cуддя Черкаського окружного адміністративного суду Янківська В.П., розглянувши у письмовому провадженні клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін у адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Уманьміськбуд до Головного управління ДПС у Черкаській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень і зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

03 березня 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю Уманьміськбуд подало позов до Головного управління ДПС у Черкаській області, Державної податкової служби України, в якому просить:

1) визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління ДПС у Черкаській області про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 12188194/40494369 від 12.12.2024; № 12188211/40494369 від 12.12.2024; № 12188212/40494369 від 12.12.2024; № 12188193/40494369 від 12.12.2024; № 12188192/40494369 від 12.12.2024; № 12188190/40494369 від 12.12.2024; № 12188189/40494369 від 12.12.2024; № 12188214/40494369 від 12.12.2024; № 12188213/40494369 від 12.12.2024; № 12188210/40494369 від 12.12.2024; № 12188200/40494369 від 12.12.2024; № 12188202/40494369 від 12.12.2024; № 12188203/40494369 від 12.12.2024;

2) зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні, подані товариством з обмеженою відповідальністю Уманьміськбуд, датою її подання: податкова накладна №19 (від 22.02.2024); податкова накладна №20 (від 22.02.2024); податкова накладна №37 (від 08.03.2024); податкова накладна №44 (від 31.03.2024); податкова накладна №53 (від 10.04.2024); податкова накладна №59 (від 30.04.2024); податкова накладна №74 (від 10.05.2024); податкова накладна №82 (від 31.05.2024); податкова накладна №96 (від 10.06.2024); податкова накладна №99 (від 30.06.2024); податкова накладна №114 (від 10.07.2024); податкова накладна №118 (від 31.07.2024); податкова накладна №130 (від 09.08.2024); податкова накладна №144 (від 10.09.2024).

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у вказаній справі.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву просить здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Вирішуючи клопотання представника відповідачів суд зазначає таке.

Частиною 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Суд зазначає, що представником відповідачів не наведено посилань на обставини, які можливо з`ясувати, та які докази на їх підтвердження чи спростування може бути надано лише в судовому засіданні. Також не підтверджено неможливість надання пояснень та доказів в межах спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

При цьому, суд також зазначає, що практика Європейського суду з прав людини, яка в силу положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08.12.1983 у справі "Ахеп v. Germany", рішення від 25.04.2002 у справі "Varela Assalino contre le Portugal"). Так, y випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (ні в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд звертає увагу на те, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими Кодексом адміністративного судочинства України для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 зазначеного кодексу, з усіма правами, наданими сторонам Кодексом адміністративного судочинства України.

Також, положення Кодексу адміністративного судочинства України гарантують права учасників справи безпосередньо знайомитись з матеріалами справи, зокрема, і з аргументами іншої сторони та інших учасників та реагувати на ці аргументи відповідно до процесуального законодавства.

Згідно з частиною 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з частиною 2 статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Водночас, відповідно до частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, обов`язок суду здійснити безпосереднє, всебічне, повне та об`єктивне дослідження доказів по справі не залежить ні від виду провадження, в якому розглядається адміністративна справа, ні від проведення судового засідання.

Характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін.

Враховуючи те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, в задоволенні клопотань представника відповідачів слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 257-262 КАС України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя Валентина ЯНКІВСЬКА