Справа № 160/5287/25
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2025 рокуСправа №160/5287/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до 1-Військової частини НОМЕР_1 , 2- Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Військова частина НОМЕР_2 ),третя особа: Військова частина НОМЕР_3 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до 1- Військової частини НОМЕР_1 , 2- Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Військова частина НОМЕР_2 ), третя особа: Військова частина НОМЕР_3 , в якому просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2025 року відкрито провадження у справі №160/5287/25, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
28.02.2025 через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву від Військової частини НОМЕР_1 .
Відповідач-1 заперечує проти задоволення позовних вимог, вказуючи на те, що висновок ВЛК (або інший медичний висновок) повинен містити вказівку саме на те, що стан здоров`я військовослужбовця не дозволяє йому проходити службу саме у цій місцевості. У документах позивача такі висновки відсутні.
Відповідно до п. 82 Положення про проходження громадянами України військової служби призначення військовослужбовців на посади здійснюється за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово лікарської комісії. Тобто, мова йде саме про переміщення на іншу посаду (про що позивач не просить), а не до іншого військового підрозділу.
Положення Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України 07.04.2017 №124, Положення про проходження громадянами України військової служби, а також положення профільних нормативних актів військового законодавства України не містить зобов`язання (тобто обов`язку) командира військової частини (оперативного командування, Міністерства оборони України) перевести військовослужбовця до вибраної останнім військової частини на вибрану посаду у випадку, якщо військовослужбовець за висновком ВЛК визнаний придатним для служби в військових частинах забезпечення, ТЦК та СП та ін.
У вказаному випадку військовослужбовець (за його згодою або бажанням) може бути переведений на відповідну посаду у військовому підрозділі забезпечення, та, відповідно, не буде залучатись до участі у бойових діях. Однак, про переміщення на іншу посаду позивач рапорта не подавав.
Від Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Військова частина НОМЕР_2 ) відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надійшов.
Відповідач-2 про розгляд справи повідомлений належним чином, шляхом доставлення 27.02.2025 до його електронного кабінету ухвали суду, що підтверджується довідкою Дніпропетровського окружного адміністративного суду про доставку електронного листа.
За правилами ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Військовою частиною НОМЕР_3 також не надано пояснень на позовну заяву.
В період з 21.04.2025 по 25.04.2025 суддя знаходилась на лікарняному, що підтверджується довідкою начальника відділу управління персоналом Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Справа розглянута в перший день виходу судді з лікарняного.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Позивач ОСОБА_1 був мобілізований до лав ЗСУ у 2022 році.
Позивач проходить військову службу на посаді водія 2 кулеметного відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону Військової частини НОМЕР_1 .
Визначено, що ОСОБА_1 є непридатним до служби у підрозділах спеціального призначення, десантно-штурмових військах, морській піхоті, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах.
В позовній заяві позивач зазначає, що у зв`язку з наявністю хвороб та обмеженою придатністю ним було подано рапорт командиру Військової частини НОМЕР_1 про переведення до тилового підрозділу за станом здоров`я. До рапорту була додана письмову згода від Військової частини НОМЕР_3 від 18.12.2024 №5948 про прийняття позитивного рішення щодо розміщення солдата ОСОБА_1 на вакантній посаді стрільця взводу охорони роти охорони батальйону охорони Військової частини НОМЕР_3 , шпк "солдат", ВОС-100915Т з пропозицією командуванню в/ч НОМЕР_1 направити солдата ОСОБА_1 у розпорядження командира Військової частини НОМЕР_3 .
Листом №307 від 14.01.2025 Військова частина НОМЕР_2 повідомила командира Військової частини НОМЕР_1 , що командуванням Військової частини НОМЕР_2 не прийнято позитивного рішення щодо переміщення солдата ОСОБА_1 на посаду стрільця взводу охорони роти , охорони батальйону, охорони Військової частини НОМЕР_3 , у зв`язку з недостатнім рівнем укомплектованості особовим складом Військової частини НОМЕР_5 . Запропоновано розглянути можливість призначення військовослужбовця на посади в підрозділи забезпечення.
Позивач про прийняте відносно нього рішення був повідомлений командуванням Військової частини НОМЕР_1 .
Вважаючи бездіяльність відповідачів протиправною, позивач з відповідним позовом звернувся до суду.
Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.
За приписами ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого продовжено і станом на час винесення рішення у справі.
Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII ( Закон №2232-ХІІ) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (ч.2 ст. 1 Закону №2232-ХІІ).
Відповідно до ч. 7 ст. 1 Закону №2232-ХІІ виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
За нормами ч. 3 ст. 1 Закону №2232-ХІІ військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
За визначенням у п. 1.1 глави 1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 №402 (Положення №402) військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Згідно п.1.2 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза -медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I - II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом.
Згідно п.1.1. глави 1 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); військовослужбовців до військової служби; військовослужбовців до військової служби за військовою спеціальністю; військовослужбовців до служби в Десантно-штурмових військах, плаваючому складі, морській піхоті; військовослужбовців та працівників Збройних Сил України до служби (роботи) у спеціальних спорудах, працівників допоміжного флоту ВМС Збройних Сил України.
Пунктом 6.1 глави 6 розділу Положення №402 встановлено, що направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ТЦК та СП, начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, слідчим, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням.
Відповідно до положень п. 20.3 глави 20 розділу ІІ Положення №402 при медичному огляді військовослужбовців та інших осіб ВЛК приймаються постанови такого змісту: а) "Придатний", б) "Непридатний", в) "Потребує", г) "Обмежено придатний до військової служби", ґ) "Тимчасово непридатний".
Як встановлено судом позивач відповідно до рішення ВЛК був визнаний придатним до служби у Військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах логістики, зв`язку , оперативного забезпечення, охорони.
Військовослужбовці, які отримали такий висновок мають право займати посаду, яка відповідає стану здоров"я та довідці військово-лікарської комісії. Якщо поточна військова частина не може забезпечити військового такою посадою, він має право на переміщення до іншої військової частини.
Відповідно до п. 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008, зокрема, призначення військовослужбовців на посади здійснюється на рівнозначні посади за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії.
Відповідно до пунктів 90, 91 Положення необхідність і терміновість переміщення військовослужбовців, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі і визнані військово-лікарською комісією за станом здоров`я обмежено придатними до військової служби, з посад, що вони займають, на інші посади, на яких вони можуть виконувати обов`язки військової служби з урахуванням стану здоров`я, підготовки і досвіду служби, визначаються командирами (начальниками), які мають право призначати військовослужбовців на відповідні посади.
Переміщення по службі в іншу місцевість військовослужбовців, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі і визнані придатними або обмежено придатними до військової служби, але при цьому вони самі чи члени їх сімей мають потребу за станом здоров`я у зміні місця служби (проживання), здійснюється на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії.
Військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених п.82 цього Положення. Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків, зокрема, неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії (п. 112 Положення).
За п. 113 Положення переміщення військовослужбовця за станом здоров`я або за станом здоров`я членів його сім`ї здійснюється за рапортом військовослужбовця та за наявності відповідного медичного висновку. Для переміщення в іншу місцевість військовослужбовець до рапорту додає відповідні документи, які підтверджують необхідність зміни місця проживання.
Відповідно до п. 1.1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402 (зі змінами) військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Аналізуючи обставини у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає, що ВЛК визначає придатність за станом здоров`я до військової служби військовослужбовців та які види служби й роботи протипоказані цій особі та можливість подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на посаді, яка найбільше відповідає стану його здоров`я.
Як вбачається з повідомлення Військової частини НОМЕР_2 нею було запропоновано Військовій частині НОМЕР_1 , в якій безпосередньо проходить військову службу позивач розглянути можливість призначення його на посади в підрозділи забезпечення.
Суд вважає, що Військовою частиною НОМЕР_2 в межах своїх повноважень вжито заходи щодо рапорту про переведення позивача, тому позовні вимоги до цієї військової частини є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
При цьому, суд зазначає, що запропоновані посади повинні відповідати висновку ВЛК щодо можливості позивача проходити службу лише у Військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах логістики, зв`язку , оперативного забезпечення, охорони.
Крім того, Військовою частиною НОМЕР_1 не було розглянуто питання можливості переведення позивача на посаду в підрозділ забезпечення, як було рекомендовано командуванням Військової частини НОМЕР_2 .
У зв`язку з наведеним , суд вважає, що належним способом захисту є :
Якщо поточна військова частина не може забезпечити військового такою посадою, він має право на переміщення до іншої військової частини.
Наразі посада позивача водія 2 кулеметного відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону не відповідає висновку ВЛК.
Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору , розподіл судових витрат на сплату судового збору судом не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись статями 243-246,250,262,295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до 1- Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ), 2- Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Військова частина НОМЕР_2 ), третя особа: Військова частина НОМЕР_3 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона