Справа № 826/15450/16
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2025-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року Одеський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді - Завальнюка І.В.,

при секретарі Гоменюк Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Бізнес Естейт» до Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувала справа № 826/15450/16, в якій позивач просив визнати протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення від 23.03.2016 № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірним податковим повідомленням-рішенням було відмовлено позивачу в бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість у розмірі 2 200 000 грн. Мотиви такого рішення наведені відповідачем в акті 504 та полягають в тому, що позивач, подаючи уточнюючий розрахунок за березень 2014 року заявив до бюджетного відшкодування суму 2200000грн. При цьому платник податку не додав до уточнюючого розрахунку додатки 3 та 4. Позивач зазначає, що вказані мотиви не ґрунтуються ні на об`єктивних обставинах справи, ні на вимогах чинного законодавства. Так, подаючи уточнюючий розрахунок до декларації з ПДВ за лютий 2015 року (а не за березень 2014 року, як помилково вказано в акті 504) позивач не заявляв до бюджетного відшкодування жодної гривні. Всі показники сум, які були заявлені до бюджетного відшкодування, були остаточно сформовані та не змінювалися з березня 2014 року. Зокрема, 22.04.2014 року платник подав відповідачеві податкову декларацію з ПДВ за податковий період - березень 2014 року разом з необхідними додатками №№ 2,3,4,5,8 (копія додається). В додатку 3, а саме в рядку 3 в графі «Сума» позивачем було зазначено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню, в розмірі 14 359 232 грн. Дана сума була і залишається по сьогоднішній день єдиною сумою, яка заявлялася позивачем до відшкодування. Також позивачем було подано заяву про перерахування всієї суми бюджетного відшкодування на банківський рахунок платника (додаток 4 до декларації). На виконання вимог податкового законодавства відповідачем була проведена документальна перевірка з питань достовірності нарахування відповідної суми бюджетного відшкодування, результатом якої став акт №150/26-59-15-02-27 від 20.06.2014 року (копія додається) та податкове повідомлення-рішення № від 03.07.2014 року (копія додається), яким заявлену до бюджетного відшкодування суму було зменшено на 3906,27грн та нараховано штрафні санкції в розмірі 976,56грн. Не погодившись з отриманим податковим повідомленням-рішенням платник звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, який постановою v справі 826/12299/14 від 30.09.2014 року скасував ППР № від 03.07.2014 року. Постанова суду набрала законної сили та не була скасована судами апеляційної та касаційної інстанцій. Таким чином, сума бюджетного відшкодування, заявлена платником в декларації за березень 2014 року в розмірі 14 359 232 грн, є підтвердженою. Звертає увагу, що вказана сума бюджетного відшкодування позивачем не отримана і по сьогоднішній день і фактично є заборгованістю податкового органу перед платником. 20.03.2015 року позивач подав до податкового органу податкову декларацію з ПДВ за звітний період - лютий 2015 року, де в рядку 31 зазначив суму 2 200 000грн. Зазначення в даному рядку будь-якої цифри не є декларуванням ПДВ до бюджетного відшкодування. Вказана цифра знаходиться в декларації з моменту її подання та не змінювалася і не уточнювалася жодним уточнюючим розрахунком. 03.02.2016 року до вказаної декларації платником було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ за реєстраційним номером , про який іде мова в акті перевірки. З невідомих причин відповідач зробив висновок, що у вказаному уточнюючому розрахунку платником було допущено арифметико-логічні помилки. В той же час, в чому полягають ці помилки в акті перевірки не зазначено.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» ліквідаційною комісією 20.09.2023 скеровано дану справу до Одеського окружного адміністративного суду.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2025, головуючим по справі визначено суддю Завальнюка І.В., у зв`язку із чим справу належить прийняти до провадження.

Ухвалою судді від 07.02.2025 справу прийнято до провадження; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; замінено відповідача на його правонаступника - Головне управління ДПС у місті Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (04116, м. Київ, вулиця Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011).

Відзив на адміністративний позов від відповідача до суду не надійшов, у зв`язку із чим справу розглянуто за наявними матеріалами відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України.

Ухвалою суду від 08.04.2025 закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги із викладених у адміністративному позові підстав підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов.

Представник відповідача до суду не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому ухвалою суду від 05.03.2025 заяву представника Головного управління ДПС у місті Києві (ВП ДПС України) задоволено та надано останньому можливість брати участь у всіх підготовчих та судових засіданнях по даній справі в режимі відеоконференції із застосуванням системи «Електронний суд». Разом із тим, представник даним правом не скористався.

Ухвалою суду від 22.04.2025 суд відклав ухвалення та проголошення судового рішення на 01.05.2025 о 12:00 год.

Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що головним державним ревізором-інспектором відділу проведення перевірок відшкодування ПДВ управління оподаткування та контролю об`єктів і операцій Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві Пархоменко Іриною Іванівною та головним державним ревізором-інспектором відділу проведення перевірок відшкодування ПДВ управління оподаткування та контролю об`єктів і операцій Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві Онищенко Дмитром Вікторовичем на підставі п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст.78, Податкового кодексу України (далі - Податковий кодекс), постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.10 № 1238 „Про затвердження переліку достатніх підстав, які надають податковим органам право на проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування такого податку відповідно до п.п. 200.11 ст. 200 Податкового кодексу проведено документальну позапланову виїзну перевірку достовірності нарахування Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Бізнес Естейт» (скорочено ТОВ «Сіті Бізнес Естейт») бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку в сумі 14 359 232,00 грн., відображеної у податковій декларації з ПДВ, поданій за вересень 2013 року (вх. № від 22.04.2014 року), згідно із затвердженим планом перевірки, наведеним у додатку до акту, за результатами якої складено акт від 03.03.2016 № 504/26-59-26-09.

За висновком акту перевірки, на порушення вимог п.200.7, п. 200.8 ст.200 Податкового кодексу України, п. 5 розділу V, п. 8 розділу VI Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.01.2016 № 21, ТОВ «Сіті Бізнес Естейт» неправомірно заявлено до бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 2 200 000,00 грн. за березень 2014 року.

На підставі вищевказаного акту перевірки ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.03.2016 № , яким відмовлено в бюджетному відшкодуванні ТОВ «Сіті Бізнес Естейт» на суму 2 200 000 грн за декларацією № (ут.) дата 03.02.2015, звітний період лютий 2015 р.

Не погодившись із вищевказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Зі змісту акту перевірки від 03.03.2016 № 504/26-59-26-09 вбачається, що перевіркою показників податкової звітності з ПДВ за березень 2014 року (уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 03.02.2016 року № ) (та додатків до неї) виявлено арифметико-логічні помилки.

При цьому в таблиці 2 не наведено жодної розбіжності. Натомість заповнено значення рядків податкової декларації, яким відповідають значення згідно з порядком заповнення, без зазначення відхилень, які констатовані як арифметично-логічні помилки.

Після наведення зазначеної таблиці в акті зазначено, що підприємство задекларувало до бюджетного відшкодування суму ПДВ в розмірі 2 200 000 грн шляхом відображення в розділі IV «Погашення залишків сум від`ємного значення звітних (податкових) періодів до 01 лютого 2015 року» р.31 «Сума непогашеного від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду».

В ході проведення перевірки встановлено порушення п. 200.7, п.200.8. ст.200 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 р. N 2755-УІ (із змінами та доповненнями), п. 5 розділу V, п. 8 розділу VI Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.01.2016. № 21, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.01 2016р. за N 159/28289 в частині не подання додатку 3 та додатку 4 до уточнюючого розрахунку за березень 2014 року.

Підсумовано, що на порушення п.200.7, п. 200.8 ст.200 Податкового кодексу України, п. 5 розділу V, п. 8 розділу VI «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.01.2016. № 21 ТОВ «Сіті Бізнес Естейт» неправомірно заявлено до бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 2 200 000,00 грн. згідно уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень 2014 року.

Відповідно до підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту, що відносяться до повноважень митних органів), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України (пункт 41.5 статті 41 ПК України).

Відповідно до пп. 21.1.4 п. 21.1 ст.21 ПК України, контролюючі органи зобов`язані не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків, регламентовано статтею 200 ПК України.

Відповідно до пункту 200.1 означеної норми сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.2 статті 200 ПК України передбачено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

За приписами пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до пункту 200.8 статті 200 ПК України до податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації кваліфікованого електронного підпису відповідно до закону.

Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики (пункт 200.9 статті 200 ПК України).

За приписами пункту 200.10 статті 200 ПК України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Як визначено пунктом 200.14 статті 200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Розділом III Порядку №21 регламентовано порядок оформлення та подання податкової звітності. Згідно з пунктом 10 розділу ІІІ Порядку №21 додатками до декларації є, зокрема: розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3) (додаток 3); заяви про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4) (додаток 4).

Платники податку, які відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та додають до декларації (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).

Розрахунок суми бюджетного відшкодування здійснюється в межах суми, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, за вирахуванням від`ємного значення поточного звітного (податкового) періоду, зарахованого у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість.

Значення рядка 3 таблиці 1 (Д3) (додаток 3) переноситься до рядка 20.2 декларації;

зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

При заповненні рядка 20.2 обов`язковим є подання (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).

При заповненні розділу III декларації "Розрахунки за звітний період" здійснюється обрахунок різниці між сумою податкових зобов`язань за звітний (податковий) період (рядок 9 декларації) та податкового кредиту (рядок 17 декларації). При цьому до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду включається від`ємне значення попереднього звітного періоду (рядок 16.1 декларації, у який згідно з підпунктом 5 пункту 4 розділу V Порядку № 21 переноситься значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період).

Якщо в результаті розрахунку значення різниці між сумою податкових зобов`язань і податкового кредиту отримано від`ємне значення, то таке від`ємне значення звітного (податкового) періоду може бути, зокрема, заявлене до бюджетного відшкодування або зараховане до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 16).

З огляду на матеріали справи, подаючи уточнюючий розрахунок до декларації з ПДВ за лютий 2015 р., позивач не заявляв до бюджетного відшкодування жодної суми. Натомість всі показники, які були заявлені до бюджетного відшкодування, остаточно сформовані та не змінювалися з березня 2014 р.

Зокрема, 22.04.2014 позивач подав податкову декларацію з ПДВ за податковий період березень 2014 р. разом з додатками №№ 2, 3, 4, 5, 8. В додатку 3 у графі 3 «Сума» зазначено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню, в розмірі 14 359 232 грн. Зазначена сума була незмінною, як на момент проведення спірної перевірки, так і на момент подачі даного адміністративного позову. Також позивач було подано заяву про перерахування всієї суми бюджетного відшкодування на банківський рахунок платника.

ДПІ у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на підставі пп. 78.1.8 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, відповідно до пп. 200.11 ст. 200 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Сіті Бізнес Естейт" з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за березень 2014 року, за результатами якої складено Акт від 20 червня 2014 року № 150/26-59-15-02-27.

За результатами перевірки, на думку податкового органу, було встановлено порушення позивачем вимог п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового Кодексу України, встановлено завищення суми до бюджетного відшкодування податку на додану вартість за березень 2014 року на загальну суму 3906,27 грн.

На підставі акту перевірки від 20.06.2014 року № 150/26-69-15-02-27 ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 03.07.2014 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем на 3 906,27 грн., визначені штрафні (фінансові) санкції: 976,56 грн.

В подальшому Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 30.09.2014 по справі № 826/12299/14 визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення ДПІ у Шевченківському районної ГУ Міндоходів у м. Києві № від 03.07.2014 про зменшення бюджетного відшкодування з ПДВ на 3 906,27 грн. штрафних санкцій 976,56 грн.

Таким чином, сума бюджетного відшкодування, заявлена в декларації за березень 2014 р. в розмірі 14359232 грн є підтвердженою.

20.03.2015 позивач подав до податкового органу податкову декларацію за звітний періоді лютий 2015 р., де в рядку 31 зазначив суму 2 200 000 грн. При цьому зазначення в цьому рядку будь-якої інформації не є декларування ПДВ до бюджетного відшкодування. Це значення знаходиться в декларації з моменту її подання та не змінювалося уточнюючим розрахунком.

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 ПКУ (в редакції, чинні на момент виникнення спірних правовідносин) у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 №996, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.10.2014 за №1267/26044, затверджено форму та Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість (далі Порядок №996, у редакції, чинній станом на час подання ПП «Ясір уточнюючого розрахунку).

Згідно із пунктами 1, 2 розділу I Порядку №996 подання податкової декларації з податку на додану вартість (далі - декларація) передбачено пунктом 46.1 статті 46 розділу II "Адміністрування податків, зборів, платежів" та статтею 203 розділу V "Податок на додану вартість" Податкового кодексу України (далі - Кодекс).

Подання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (далі - уточнюючий розрахунок) (у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 розділу II Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених статтею 50 розділу II Кодексу)) передбачено пунктом 50.1 статті 50 розділу II Кодексу.

Відповідно до пункту 8 розділу I Порядку №996 до податкової звітності з податку на додану вартість (далі - податкова звітність) належать: податкова декларація з податку на додану вартість з додатками; уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок з додатками; розрахунок податкових зобов`язань, нарахованих отримувачем послуг, не зареєстрованим як платник податку на додану вартість, які постачаються нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими платниками податків, на митній території України.

Податкова звітність подається до контролюючого органу особою, яка зареєстрована платником податку на додану вартість згідно з вимогами розділу V Кодексу, за винятком розрахунку податкових зобов`язань, нарахованих отримувачем послуг, не зареєстрованим як платник податку на додану вартість, які постачаються нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими платниками податків, на митній території України, який подається особою, не зареєстрованою платником податку на додану вартість, і тільки за той звітний (податковий) період (календарний місяць), у якому такі послуги отримано (п. 9 розділу I Порядку №996).

Між тим розділом V Порядку №996 визначено порядок заповнення податкової декларації.

Так, декларація складається із вступної частини, службових полів, чотирьох розділів та обов`язкових додатків.

Розділ IV «Погашення залишків сум від`ємного значення звітних (податкових) періодів до 01 лютого 2015 року»:

1) облік сум залишків від`ємного значення, що виникли в звітних (податкових) періодах до 01 лютого 2015 року, здійснюється в (Д2) (додаток 2), результати якого відображаються в розділі IV декларації;

2) розділ IV заповнюється лише у декларації 0110;

3) у рядку 26 декларації за лютий 2015 року (І квартал 2015 року) вказуються суми:

від`ємного значення, що підлягає зарахуванню до податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 20.2 декларації за січень 2015 року/ ІV квартал 2014 року);

залишку від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу звітного (податкового) кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації за січень 2015 року / ІV квартал 2014 року);

задекларовані до бюджетного відшкодування в рахунок зменшення податкових зобов`язань з податку наступних звітних (податкових) періодів, які залишились непогашеними станом на 01 лютого 2015 року;

залишки сум податку, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування та залишились непогашеними станом на 01 лютого 2015 року.

У рядку 26 декларацій наступних звітних (податкових) періодів вказуються суми значення рядка 31 декларації за попередній звітний (податковий) період;

4) у рядку 27 вказується сума від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, на яку у поточному звітному (податковому) періоді збільшено суму податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу (рядок "Усього, в т.ч.:" графи 7 таблиці 1 (Д2) (додаток 2));

Значення рядка 20.2 відповідає значенню рядка 27;

5) у рядку 28 вказується збільшення/зменшення залишку від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу;

6) у рядку 29 вказується сума збільшення/зменшення залишку від`ємного значення на підставі уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок;

7) у рядку 30 вказується сума залишку від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 4 таблиці 2 (Д2) (додаток 2));

8) у рядку 31 вказується сума непогашеного від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду (рядок 26 - рядок 27 + рядок 28 (+ чи -) + рядок 29 (+ чи -) - рядок 30).

Значення рядка 31 декларації переноситься до рядка 26 наступного звітного (податкового) періоду;

9) при заповненні рядків 26 - 31 обов`язковим є подання (Д2) (додаток 2).

Отже, облік сум залишків від`ємного значення, що виникли в звітних (податкових) періодах до 01 лютого 2015 року, здійснюється в (Д2) (додаток 2), результати якого відображаються в розділі IV декларації.

У рядку 26 декларацій наступних звітних (податкових) періодів вказуються суми значення рядка 31 декларації за попередній звітний (податковий) період. При цьому, значення рядка 31 декларації переноситься до рядка 26 наступного звітного (податкового) періоду із обов`язковим поданням (Д2) (додаток 2).

Як вже було вказано судом вище, ТОВ «СІТІ БІЗНЕС ЕСТЕЙТ» подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 р., яким уточнено показник декларації Д5 «Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою, крім ввезення товару на митну територію України» Колонка А 211 787, Колонка Б 42 357.

Таким чином, ТОВ «СІТІ БІЗНЕС ЕСТЕЙТ» фактично відображено в податковому обліку суму залишку від`ємного значення попередніх податкових (звітних) періодів на початок поточного звітного (податкового) періоду у розмірі 2 200 000 грн.

Суд наголошує, що ТОВ «СІТІ БІЗНЕС ЕСТЕЙТ» в уточнюючому розрахунку заповнено рядок 26 «Сума залишку від`ємного значення попередніх податкових (звітних) періодів на початок поточного звітного (податкового) періоду» та вказано 2 220 931 грн, а також рядок 27 «Сума залишу від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, на яку у поточному звітному (податковому) періоді збільшено суму податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200-1.3 ст.200-1 розділу V Кодексу», в якому вказано 20 931.

Отже матеріли справи доводять, що у графі 31 в уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправлення самостійно виявлених помилок за 02.2015 Товариством не заявлено до відшкодування суму 2 200 000 грн, оскільки ця сума відтворена з самої декларації з ПДВ та є незмінною. У свою чергу, у разі заявлення до відшкодування від`ємного значення, платник податків додає до декларації 0110 (Д3) (Додаток 3) (Д4) (Додаток 4), однак позивач ці додатки не подавав, так як і не декларував ПДВ до бюджетного відшкодування.

Враховуючи встановлені фактичні обставини, описані вище, зважаючи на їх зміст та юридичну природу, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд також враховує встановлений ст.3 Конституції України, ст. 6 КАС України принцип верховенства права, який в адміністративному судочинстві зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд акцентує увагу на приписах ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Бізнес Естейт» (01001, м. Київ, пров. Т. Шевченка, 3; ) до Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (04116, м. Київ, вулиця Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 23.03.2016 № .

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Бізнес Естейт» судовий збір в розмірі 33 000 грн (тридцять три тисячі грн).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк