Справа № 750/4698/25
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2025-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/4698/25
Провадження № 2-а/750/127/25
01 травня 2025 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі головуючого судді Рахманкулової І.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
ОСОБА_1 через свого представника адвоката Хімін І.С. через систему «Електронний суд» 06.04.2025 звернулася до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 307 від 17.03.2025.
Ухвалою суду від 08.04.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Також вказаною ухвалою поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду з даним позовом.
На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить залишити позов без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, вказавши, що копію оскаржуваної постанови позивач отримав особисто 25 березня 2025 року, тобто останнім днем для подання позовної заяви було 04 квітня 2025 року. Разом з тим, представником позивача подано позовну заяву 06.04.2025, тобто поза межами 10-денного строку на оскарження такої постанови. Докази про те, що представник не міг скористатися системою електронного суду 05 квітня 2025 року варто не брати до уваги, адже позовна заява мала бути подана до 04 квітня 2025 року.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Приписами частини другої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Так, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку.

Відтак, обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформовано практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, а поновлення пропущеного строку допускається лише у виняткових випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.

З наданих відповідачем до відзиву на позовну заяву документів вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення № 307 від 11.03.2025 складено в присутності позивача та його копію вручено ОСОБА_1 в той же день, про що свідчить його підпис. У протоколі вказано, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача відбудеться об 11 год. 30 хв. 17.03.2025 в кабінеті 404 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 із зазначенням адреси.

З оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності № 307 від 17.03.2025 слідує, що ОСОБА_1 на розгляд справи не прибув, клопотань чи заяв не подавав.

Таким чином, позивач допустив пасивну поведінку, адже йому було відомо про час і місце розгляду справи щодо нього, однак за отриманням постанови він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 лише 25 березня 2025 року та отримав її в цей день.

Навіть з дня отримання копії постанови позивач не подав позовну заяву у десятиденний строк, який спливав 04.04.2025.

Представник позивача в заяві про поновлення строку звернення до суду вказувала, що 4 та 5 квітня в ЄСІТС проводилися технічні роботи, проте, доказів на підтвердження своїх доводів не надала.

Державним підприємством «Інформаційні судові системи» було оголошено повідомлення про те, що 05 квітня 2025 року може бути недоступний електронний кабінет. Проте, доказів щодо перебоїв у роботі електронного кабінету 04 квітня 2025 року матеріали справи не містять.

Крім того, позивач мав право подати позов і шляхом направлення його поштовим відправленням у встановлений законом строк, проте цього не зробив.

Згідно частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно частини четвертої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Системний аналіз положень статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку, що звернення до адміністративного суду з позовом після закінчення строків, установлених законом, не має безумовним наслідком повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Так, статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача є надання можливості останньому скористатись правом подати заяву про поновлення пропущеного строку в разі її неподання, або ж вказати інші причини поважності пропущеного строку, аніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку та визнані судом неповажними.

Вказані правила процесуального закону щодо надання можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку або вказати інші причини поважності пропущеного строку, слід застосовувати як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії розгляду справи після відкриття провадження у справі.

Така правова позиція сформована у постанові Верховного Суду від 11.02.2021 у справі № 140/2046/19.

Відповідно до частини тринадцятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

У відповідності до вимог частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною шостою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Зважаючи на те, що факт пропуску строку звернення до суду встановлено судом після відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, вказані недоліки позивач може усунути у десятиденний строк з моменту отримання ухвали суду шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з вказанням підстав для його поновлення та доказів поважності причин його пропуску в вищезазначеній частині позовних вимог.

Керуючись статтями 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків 10 днів з моменту отримання ухвали суду.

Роз`яснити, що у разі якщо позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя