Справа № 944/167/25
Суддя: Гіряк С. І.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 944/167/25
Провадження № 2-а/448/13/25
Р І Ш Е Н Н Я
30.04.2025 м. Мостиська
Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючої судді - Гіряк С.І.,
за участю секретаря судового засідання Рушеляк Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мостиська адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до
предмет та підстави позову: про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
учасники справи - не з`явилися,
І. Стислий виклад позиції позивача та відповідачів
1. На розгляд Мостиського районного суду Львівської області, згідно ухвали Яворівського районного суду Львівської області №944/167/25 від 14.01.2025, передана за підсудністю вказана адміністративна справа, яка надійшла до суду 25.02.2025 та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана для розгляду судді Гіряк С.І.
Із матеріалів справи вбачається, що представник позивача адвокат Яцишин А.В. звернувся з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3776201 від 02.01.2025 відносно ОСОБА_1 , стягнути з відповідачів судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу в розмірі 2000 гривень.
2. Позовні вимоги обґрунтував тим, що постановою поліцейського серії ЕНА №3776201 від 02.01.2025 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.,а саме за те що позивач 02 січня 2025 у м.Тернопілі по вул. С.Будного, 23, керуючи автомобілем проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал, що забороняє і попереджає про наступний.
3. При цьому зазначає, що позивач не здійснював вищевказаних порушень. Зазначає, що до оскаржуваної постанови не долучено жодного доказу порушення позивачем Правил дорожнього руху. В графі 7 оскаржуваної постанови «До постанови додаються» зазначено, що до такої додається відеофіксація з нагрудного реєстратора, проте копії такого відеозапису позивачу не було надано, разом з тим на відеозаписі з нагрудного реєстратора відсутня фіксація фактів порушення позивачем Правил Дорожнього руху.
Звертає увагу, на те, що відповідно до п. 8.10 ПДР у разі - подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 Розмітка 1.12 (стоп-лінія) (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 5.69 "Місце зупинки", якщо їх немає не ближче до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещуванню проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів. Згідно із п. 8.11 ПДР водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. Таким чином, навіть якщо припустити, що позивач і дійсно здійснив проїзд на жовтий сигнал світлофора, то такий в жодному разі не міг здійснити зупинку керованого ним транспортного засобу у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил дорожнього руху, не вдаючись до екстреного гальмування. Докази зворотнього відсутні.
Вказує, що жодних доказів вчинення вищевказаного правопорушення позивачу зі сторони працівників поліції надано не було, не зазначено про те, що під час розгляду адміністративної справи позивач заперечував щодо порушення ним Правил дорожнього руху, мотивів таких заперечень тощо, постанова прийнята з порушенням норм чинного законодавства та такою, що містить неправдиві відомості.
4. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати та стягнути з відповідача судові витрати.
5. Представник відповідача 28.03.2025 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з позовом не погоджуються. В обґрунтування відзиву покликається на те, що 02.01.2025 року інспектором ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського ГУНП в Тернопільській області майором поліції Фуркою Романом Івановичем винесено постанову серії ЕНА №3776201 від 02.01.2025 року за ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 510,00 грн. на гр. ОСОБА_1 , котрий керуючи транспортним засобом Mercedes - Benz Sprinter д.н.з. НОМЕР_1 , проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 г) ПДР та норми ч.2 ст. 122 КУпАП.
Вказує, що у позовній заяві позивачем вказано, що копії відеозапису правопорушення позивачу не було надано, одночасно з цим позивач голослівно приходить висновку, що на відеозаписі з нагрудного реєстратора відсутня фіксація фактів правопорушення скоєного ним. Вказані твердження позивача є суперечливими та взаємовиключними, оскільки зі слів позивача відеозапис йому не пред`явили, але він точно знає, що на ньому не зафіксовано скоєного ним правопорушення. Такі твердження вважають такими, що висловлені з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Зазначає, що факт скоєння позивачем інкримінованого йому правопорушення підтверджується матеріалами відеофіксації наданими поліцейським «Відеозапис». Так із вказаного Відеозапису (відрізок запису з 18 по 25 сек.) прослідковується факт скоєння правопорушення. На даному відеозаписі чітко видно миготливий сигнал зеленого кольору, котрий попереджає водіїв про необхідність завершення руху. Проте позивачем не здійснюються заходи із зупинки автомобіля, та в подальшому вмикається жовтий сигнал світлофору, котрий ігнорується позивачем та його рух продовжується до зупинки поліцейськими.
Твердження позивача про те, що відсутні докази скоєння ним правопорушення спростовуються наданим записом, наявність якого чітко передбачена із бланку постанови, а саме п. 7.
Також вважають безпідставним твердження позивача про неможливість здійснити зупинку у відповідності до вимог ПДР, оскільки як прослідковується із відеозапису позивач уважно стеживши за дорожньою обстановкою не міг не помітити попереджуючий його мигаючий сигнал світлофору зеленого кольору та розпочати заходи з гальмування до увімкнення жовтого сигналу світлофору, проте він цього не зробив.
Вказує, що в тексті позовної заяви міститься значна кількість фактів, які не підтверджені жодними доказами та являються голослівними.
Крім цього, не погоджується з заявленим позивачем розміром судових витрат на правничу допомогу, з огляду на неспівмірність із складністю позову. З огляду на зазначене, просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю такого.
ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи
6. В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Яцишин А.В. не з`явилися. Представник позивача адвокат Яцишин А.В. 03.03.2025 подав заяву, в якій просив розглянути справу без їхньої участі, вказаши, що позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити.
7. Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У поданому відзиві на позовну заяву просить розглядати справу за відсутності представника відповідача.
9. Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи відповідно до положень статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС).
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі
10. Згідно ухвали Яворівського районного суду Львівської області №944/167/25 від 14.01.2025, передана за підсудністю вказана адміністративна справа, яка надійшла до суду 25.02.2025 та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана для розгляду судді Гіряк С.І.
11. Ухвалою суду від 27.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи з врахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій, бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності (стаття 286 КАС), які встановлені параграфом 2 Глави 11 КАС.
12. Ухвалою від 02.04.2025 замінено первісних відповідачів Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції та Департамент патрульної поліції на належного відповідача Головне управління Національної поліції у Тернопільській області.
Судом на підставі частини четвертої статті 229 КАС, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Обставини встановлені Судом
13. Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА №3776201 від 02.01.2025 позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні, як вказано у постанові, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень 00 коп.
Виходячи із змісту оскаржуваної постанови, особою, яка її винесла, було встановлено, що 02.01.2025 року приблизно о 16:07 год. в м.Тернопіль, вул. С.Будного, 23, водій керуючи автомобілем проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ґ ПДР України, - порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступний.
14. З долученого до відзиву представником відповідача відеозапису видно миготливий сигнал зеленого кольору, котрий попереджає водіїв про необхідність завершення руху. Проте позивачем не здійснюються заходи із зупинки автомобіля, та в подальшому вмикається жовтий сигнал світлофору, котрий ігнорується позивачем та його рух продовжується до зупинки поліцейськими.
15. Наданий відповідачем відеозапис правопорушення, є належним, допустимим та достатнім доказом, отриманий з дотриманням норм закону, містить інформацію щодо предмета доказування та дає змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування.
V. Застосоване Судом законодавство та висновки Суду
16. Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення,Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
17. Приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 222 КУпАП встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично -дорожній мережі та розглядає справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
18. З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі наказом № 1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію (далі - Інструкція).
19. Відповідно до п. 4 Розділу І, п. 2 Розділу III Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу;постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема, приписами ч.2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
20. Відповідно до п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
21. Згідноп. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів, до яких належать, зокрема, водії транспортних засобів.
Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
22. Згідно п. 8.7.3 «ґ» ПДР України сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.
23. Приписами ч.2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
24. Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктом 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
25. Згідно приписів ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису тощо.
26. Долучений до матеріалів справи представником відповідача відеозапис порушення позивачем ОСОБА_1 п. 8.7.3 ґ ПДР України підтверджує скоєння позивачем правопорушень та є належним та допустимим доказом по справі.
Викладене свідчить про доведеність відповідачем відповідно до приписів ч.2 ст. 77 КАС України наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП, та є підставою для відмови в скасуванні оскаржуваної постанови серії ЕНА №3776201 від 02.01.2025.
27. Доводи представника позивача про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення спростовуються оглянутим в судом диском.
При цьому, як вбачається з постанови, уповноваженою особою поліції встановлено час, дату, місце та особу правопорушника, фактичні обставини скоєного правопорушення, вимоги закону, які порушено, кваліфікацію дій особи та накладене стягнення, тобто виконано всі вимоги, передбачені ст.ст.245,252,280 КУпАП.
28. Суд зазначає, що обставини, які викладені в оскаржуваній постанові відповідача повністю відповідають обставинам, які зафіксовані в наданих відповідачем до відзиву відеозаписах. Оглянутий судом відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи.
Наданий відповідачем відеозапис правопорушення, є належним, допустимим та достатнім доказом, отриманий з дотриманням норм закону, містить інформацію щодо предмета доказування та дає змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування.
29. Верховний Суд у постанові від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17 зазначив, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.
30. Проте, в даному випадку позивачем не надано суду жодного належного доказу на спростування обставин, які викладені в оскаржуваній постанові відповідача, а також доказів відсутності факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.
32. З огляду на зазначене, приходжу до переконання, що відповідачем належними та допустимими доказами доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.
33. Доводи адміністративного позову обґрунтовані виключно посиланням на формальні підстави для скасування спірної постанови та не спростовують правильність прийнятого поліцейським рішення.
34. Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до діючого законодавства, адміністративне стягнення накладено уповноваженою посадовою особою, в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Водночас, відповідачем не допущено під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийняття і складення спірної постанови грубих порушень закону, які були б беззаперечною підставою для її скасування.
35. Отже, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що інспектор поліції діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а надані суду докази повністю підтверджують порушення позивачем вимог п. 8.7.3 ґ ПДР України, а тому спірна постанова винесена з дотриманням вимог встановлених КУпАП та скасуванню не підлягає.
VІ. Судові витрати
36. Згідно із статтею 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
47. За змістом частини першої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення, тому не підлягає стягненню на його користь, сплачені судові витрати.
З цих підстав, керуючись статтями 1-3,77, 139, 241-246,268-271,286 Кодексу адміністративного судочинства, Суд,
1. В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити за недоведеністю позовних вимог.
2. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.
3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складений 30.04.2025.
Відомості про сторін справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
Суддя Світлана ГІРЯК