Справа № 205/16328/24
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2025-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 травня 2025 року м. Дніпросправа № 205/16328/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2025 року (суддя 1-ї інстанції Федотова В.М.) в адміністративній справі №205/16328/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови та закриття провадження по адміністративній справі,-

ВСТАНОВИВ:

15.11.2024 позивачка звернулася до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АВ №00002521 від 07.11.2024 та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно 07.11.2024 ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Позов мотивований незгодою з оскарженою постановою, оскільки позивачка вважає, що відсутні перевищення параметрів визначених п.22.5 ПДР, оскільки перевезення вантажу здійснювалось напівпричепом, який є спеціалізованим трьохвісним контейнеровозом, а отже відповідач безпідставно не врахував, зазначеного. Крім того, інформації щодо напівпричепу спірна постанова та здійснена автоматична фіксація не містить. Також вказує, що вона не здійснювала перевезень, а транспортний засіб, що належить ОСОБА_1 на праві власності, переданий в оренду.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій зазначено про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду і прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам позивача та поданих доказів. Так перевезення вантажу здійснювалось напівпричепом, який є спеціалізованим трьохвісним контейнеровозом, а отже не відбулось перевищення параметрів визначених п.22.5 ПДР. Крім того, оскаржені постанови відповідача прийняті з порушенням приписів п. 16, 17 Порядку №1174, а також Інструкції №512. Постанова не містить інформації про напівпричепа, а фіксація правопорушення не містить зображення його номерного знаку. Також судом не надано належної оцінки поданих доказів про те, що ОСОБА_1 не здійснювала перевезень, а транспортний засіб, що належить їй на праві власності, переданий в оренду.

Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні. У відзиві зазначено, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та прийнято обґрунтоване рішення. Відповідач зазначив, що доказів про те, що перевезення було здійснено контейнером матеріали справи не містять, постанова оформлена у відповідності до норм чинного законодавства, а відповідальна особа за вчинене правопорушення встановлена з урахуванням приписів ст. 14-3 КпАП України.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п.1 ч.1 ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів доходить наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ № 00002521 від 07.11.2024 року, яка була винесена головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Шмельовим М.В., позивача ОСОБА_1 , як власника спеціалізованого вантажного сідлового тягача марки Renault Premium 460 DXI, д.н.з. НОМЕР_1 та загального напівпричепу н/пр-контейнеровозу, переобладнаного в контейнеровоз із замковими пристроями марки Krone SDP 27, реєстраційний номер НОМЕР_2 , було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1321 КУпАП (а.с. 13).

Із описової частини вказаної постанови вбачається, що 07.11.2024 року о 16 год. 06 хв., на автодорозі М-30, км 949+608 (М-04, км 186+337), Дніпропетровської області, на автоматичному зважувальному комплексі WIM 20 WAGA-WIM 35, зафіксовано проїзд транспортного засобу марки Renault Premium 460 DXI, д.н.з. НОМЕР_1 , з перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 7,438 % (2,975 т), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 т (а.с. 13).

Матеріалами справи підтверджено, що власником спеціалізованого вантажного сідлового тягача марки Renault Premium 460 DXI, д.н.з. НОМЕР_1 , а також загального напівпричепу н/пр-контейнеровозу, переобладнаного в контейнеровоз із замковими пристроями марки Krone SDP 27, реєстраційний номер НОМЕР_2 , є позивач ОСОБА_1 (а.с. 16-17).

Із наданої копії товарно-транспортної накладної серії ЮВД № 141308 від 07.11.2024 року вбачається, що транспортний засіб Renault Premium 460 DXI, д.н.з. НОМЕР_1 , разом із напівпричепом Krone SDP 27, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , автомобільний перевізник ФОП ОСОБА_3 , перевозив вантаж, а саме деревину, загальна вага транспортного засобу 4,62 т, у тому числі з вантажем 32,62 т, маса брутто 28 т (а.с. 18).

Відповідно до договору оренди транспортних засобів від 21.10.024 року, укладеного між ОСОБА_4 , який діє від імені ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Гойняк Г.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2330, вбачається, що позивач надає послуги з оренди вантажного автомобіля марки Renault Premium 460 DXI, д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричепу Krone SDP 27, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у період з 21.10.2024 року по 21.10.2025 року (включно) (а.с. 23-24).

Матеріали справи містять також акт приймання-передачі транспортного засобу марки Renault Premium 460 DXI, д.н.з. НОМЕР_1 , та напівпричепу Krone SDP 27, реєстраційний номер НОМЕР_2 від 21.10.2024 року (а.с. 25).

Вважаючи протиправною постанову про застосування штрафу, позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову дійшов висновку про правомірність спірної постанови.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції переглядаючи судове рішення погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Так спірним в цій справі є правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Стосовно доводів скаржниці про те, що ОСОБА_1 хоч і є власником транспортного засобу, проте не є відповідальною особою за правопорушення визначене у спірній постанові, оскільки вона не здійснювала перевезень, а транспортний засіб, переданий в оренду, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Як свідчать встановлені обставини справи, власником спеціалізованого вантажного сідлового тягача марки Renault Premium 460 DXI, д.н.з. НОМЕР_1 , а також загального напівпричепу н/пр-контейнеровозу, переобладнаного в контейнеровоз із замковими пристроями марки Krone SDP 27, реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 .

Не є спірним, що правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КпАП України, зафіксовано за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах).

Оскільки доказів про те, що до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу (у даному випадку іншого ніж ОСОБА_1 ), суду не надано, в силу приписів ст. 14-3 КпАП України, позивачка є належним суб`єктом відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті.

Стосовно інших доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 33 Закону України Про автомобільні дороги передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 22.5 ПДР України передбачені обмеження як вагових, так і габаритних параметрів транспортних засобів та їх составів.

Відповідно пункту 22.5 «а» ПДР України рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують зовнішніх габаритів: ширина 2,6 метрів. Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами (далі Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами».

Постановою Кабінету Міністрів України № 1174 від 27 грудня 2019 р. затверджено Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі. (далі Поряжок №1174, в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 11 1Порядку №1174, автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Пункт 12 Порядку №1174 визначає, що може забезпечувати автоматичний пункт може забезпечувати, а саме: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу;

вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу (за можливості); вимірювання габаритів транспортного засобу (за можливості); фіксацію та розпізнавання номерного знака транспортного засобу; фіксацію фронтального зображення транспортного засобу;

фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-комунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-комунікаційної системи.

Згідно п. 15 Порядку №1174, метадані повинні містити дані про:

засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, найменування власника засобу вимірювальної техніки, інформацію про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки);

місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати);

найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, номерний знак транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 "Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку", повну масу транспортного засобу, зовнішні габарити транспортного засобу (за можливості), розподіл навантаження за осями транспортного засобу (номер осі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на осі (за наявності);

фотографії транспортного засобу: фронтальну, фотографію номерного знака транспортного засобу, оглядову фотографію із зображенням розпізнаного номерного знака;

відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Відповідно до пунктів 2, 16 Порядку № 1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Згідно п.17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року №1174 (Порядок №1174), у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги.

Отже положення Порядку №1174 передбачають технічні можливості автоматичної системи фіксації вагових параметрів, алгоритм здійснення вимірювань та порядок дій посадових особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі. Зокрема, посадові особи Укртрансбезпеки використовують інформацію з інформаційних баз щодо відомостей про транспортний засіб.

Враховуючи зазначені норми законодавства, процес системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті здійснюється в автоматичному режимі, що включає формування структурованих даних, інформаційних файлів тощо, та має як наслідок - автоматизоване формування системою проекту постанови про адміністративні правопорушення, а, відтак, і габаритно-вагові розрахунки щодо транспортного засобу здійснюються в автоматичному режимі та в подальшому застосовуються відповідною посадовою особою при прийнятті постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, вказані норми не містять приписів стосовно здійснення фіксації марки, моделі, номерного знаку причепу/напівпричепу, а отже доводи позивачки, в обґрунтування доводів апеляційної скарги, про їх відсутність на метаданих не ґрунтується на приписах Порядку №1174.

Основним доказом у разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 132-1 КУПАП, є показання технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, фото- та відеофайли, внесені до автоматично сформованої постанови.

Факт фіксування правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, підтверджується відображеними у постанові від 07.11.2024 серії АВ №00002521 результатами автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення, а також відповідними фотографіями транспортного засобу та державних номерних знаків, здійсненими у момент фіксації транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт.

На офіційному вебсайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за посиланнями: https://wim.dsbt.gov.ua міститься зображення транспортного засобу, з яких видно фото- та відеофіксацію транспортного засобу - Renault Premium 460 DXI, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом із фактично зафіксованим параметрами транспортного засобу.

При цьому в сформованих метаданих визначено тип транспортного засобу (з напівпричепом), виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу, а саме: кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь; відстань між вісями 1- 2: 2630 мм, 2-3: 1330 мм, 3-4: 5760 мм, 4-5: 1310 мм, 5-6: 1310 мм, навантаження на вісь 1 - 5400 кг, 2 - 6000 кг, 3 - 10700 кг, 4 - 8500 кг, 5 - 8500 кг, 6 - 8650 кг, загальна маса - 47750 кг. Зазначено виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу: загальна маса 42 975 кг. Визначено тип транспортного засобу та зафіксовано порушення - перевищення вагових норм за параметром загальної маси ТЗ на 7,438 % (2,975 т), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 т (а.с. 13).

Вказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу марки WIM 20 WAGA-WIM 35, який відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМУ від 13.01.2016 № 94, що підтверджено сертифікатом відповідності, сертифікатом перевірки типу (а.с. 71-72).

Особливістю автоматичної фіксації правопорушень та їх розгляду є те, що після здійснення автоматичної фіксації правопорушення інформація потрапляє на розгляд у хронологічному порядку безвідносно до особи правопорушника, транспортного засобу, а посадова особа, яка здійснює розгляд справ, не має ані нормативної, ані технічної можливості обрати матеріали для розгляду.

Подані відповідачем до матеріалів справи метадані, на підставі яких сформовано оскаржену в цій справі постанову, містять найменування засобу вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр); найменування автомобільної дороги загального користування; дані про максимальне дозволене навантаження на вісь, категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 "Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку", повну масу транспортного засобу, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу.

Оскаржена позивачем постанова містить виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметрів транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Відтак, оскаржена позивачем постанова у справі про адміністративне правопорушення містить усі складові, необхідні в достатній мірі для його кваліфікації, зокрема, повну масу транспортного засобу, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу, тому суд не може погодити висновок суду першої інстанції про недоведеність вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132 КпАП України.

Також суд зазначає, що всі необхідні відомості для визначення складу правопорушення містяться в метаданих, на підставі яких сформовано оскаржену в цій справі постанову.

Крім того, власне постанова містить фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу.

При цьому суд звертає увагу, що в сформованих метаданих визначено тип транспортного засобу (з напівпричепом), максимально допустима маса якого має складати 40 тон, тоді як фактична загальна вага транспортного засобу склала 42 975 кг.

Надаючи оцінку підставам позову, що транспортний засіб є контейнеровозом, та, відповідно, має більшу дозволену вагу (44 т), суд виходить з такого.

Дійсно, за положеннями пункту 22.5 Правил дорожнього руду трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, має дозволену максимальну вагу - 44 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення).

Наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 за № 128/2568, затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі Правила № 363).

За визначенням, наведеним у главі 1 Правил № 363, вантажний контейнер - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження; сідельний тягач - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.

Відповідно до пунктів 17.2 - 17.5 Правил №363 забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів. Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м).

Позивачем не надано доказів того, що на розміщеному напівпричепі знаходився контейнер із відповідним маркуванням.

Таким чином, з наявних в матеріалах справи фотознімків не вбачається, що належний позивачу сідловий тягач з напівпричепом - контейнеровоз перевозив саме контейнер, тому фактична маса транспортного засобу повинна бути не більше 40 т.

Що стосується доводів скаржниці про невідповідності змісту спірної постанови вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України №512 від 27 вересня 2021р., то вони не ґрунтуються на приписах цієї ж Інструкції, в редакції Наказу №324 від 14.05.2022. Так вказаною Інструкцією затверджено форму постанови (Додаток 1), а не вимоги до змісту постанови.

Як вбачається зі змісту спірної постанови, вона відповідає вимогам Додатку №1 Інструкції № 512.

Враховуючи вищезазначене, оскаржена постанова відповідача містить усі передбачені приписами статті 283 КУпАП та Інструкції обов`язкові відомості. Подія та склад адміністративного правопорушення, відображені у оскаржуваній постанові, підтверджуються даними вимірювання та матеріалами фотофіксації, здійсненими у момент проїзду транспортного засобу через автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень а отже оскаржена постанова прийнята обґрунтовано та не підлягає скасуванню.

Отже, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 286, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2025 року в адміністративній справі №205/16328/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення (01.05.2025) та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складенл 01.05.2025р.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак