Справа № 280/6809/24
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
30 квітня 2025 року Справа № 280/6809/24

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув в порядку письмового провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення по справі
за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
23.07.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій позивач просить суд:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не зарахування ОСОБА_1 періодів роботи у інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я та у закладі з надання психіатричної допомоги з 01.01.2004 по 28.02.2014, з 02.11.2015 по 07.04.2016 та з 18.04.2016 по 28.02.2023 у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я та у закладі з надання психіатричної допомоги з 01.01.2004 по 28.02.2014, з 02.11.2015 по 07.04.2016 та з 18.04.2016 по 28.02.2023 до її страхового стажу у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку із чим перерахувати розмір їй пенсію з часу призначення.
Рішенням суду від 26.09.2024 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не зарахування ОСОБА_1 періодів роботи у інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я та у закладі з надання психіатричної допомоги з 01.01.2004 по 28.02.2014, з 02.11.2015 по 07.04.2016 та з 18.04.2016 по 28.02.2023 у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я та у закладі з надання психіатричної допомоги з 01.01.2004 по 28.02.2014, з 02.11.2015 по 07.04.2016 та з 18.04.2016 по 28.02.2023 у подвійному розмірі, відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку з чим провести їй перерахунок та виплату пенсії з дня її призначення.

15.04.2024 на адресу суду надійшла заява про ухвалення до додаткового рішення. Заявник зазначає, що резолютивна частина судового рішення не містить відповідного зобов`язання здійснити зарахування в подвійному розмірі спірних періодів саме до страхового стажу, у зв`язку із цим відповідач саме до страхового стажу ці періоди у подвійному розмірі не зарахував, що підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 26.03.2025 № 0800-0209-8/29144 (останній абзац). Враховуючи викладене, просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я та у закладі з надання психіатричної допомоги з 01.01.2004 по 28.02.2014, з 02.11.2015 по 07.04.2016 та з 18.04.2016 по 28.02.2023 до її СТРАХОВОГО СТАЖУ у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку із чим перерахувати розмір їй пенсію з часу призначення.

Згідно з приписами ч.3 ст.252 КАС України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду заяви в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Розглянувши заяву, суд зазначає наступне.

Особливості постановлення додаткового судового рішення врегульовано статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 цієї статті передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відтак однією із підстав для ухвалення додаткового судового рішення є не вирішення судом питання щодо однієї з позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази.

Судом установлено, що в позовній заяві, окрім іншого, позивач просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я та у закладі з надання психіатричної допомоги з 01.01.2004 по 28.02.2014, з 02.11.2015 по 07.04.2016 та з 18.04.2016 по 28.02.2023 до її страхового стажу у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку із чим перерахувати розмір їй пенсію з часу призначення.

Проте, у резолютивній частині судового рішення таку позовну вимогу, з приводу якої досліджувалися докази, судом не вирішено, а тому наявні підстави для ухвалення додаткового судового рішення за результатами розгляду згадуваної позовної вимоги.

Суд зазначає, що призначення, виплата та перерахунок пенсій регулюється Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

За визначеннями, наведеними у ст. 1 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Приписами ч. 1-3 ст. 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Як зазначено у ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Крім того, за правилами пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» цього Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до статті 60 Закону №1788-XII робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Таке право на зарахування стажу в подвійному розмірі, передбачене ст. 60 Закону №1788-ХІІ, не пов`язано із набранням чинності Законом № 1058-IV. При цьому, для зарахування медичному працівнику стажу у подвійному розмірі необхідно враховувати саме специфіку місця роботи працівника, а не посади, що він обіймав.

Як встановлено судом, згідно із записами в трудовій книжці НОМЕР_2 , записи №11-24, позивачка з 01.01.2004 по 28.02.2014 працювала на посаді молодшої медичної сестри інфекційному відділенні міської дитячої лікарні №5, з 02.11.2015 по 07.04.2016 на посаді медичної сестри у КНП «Обласна інфекційна клінічна лікарня» ЗО, та з 18.04.2016 по 28.02.2023 на посаді сестри медичної палатної у КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня».

Факт роботи позивача у спірні періоди у закладі з надання психіатричної допомоги та в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я також підтверджується довідками КНП Міська дитяча лікарня №5 Запорізької міської ради від 10.04.2023 №48/к та КНП Обласна інфекційна клінічна лікарня Запорізької обласної ради від 12.04.2023 №33, №34, КНП Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги Запорізької обласної ради від 24.03.2023 №260.

Отже, матеріалами справи підтверджено і не заперечується відповідачем, що протягом спірного періоду позивач працювала у психіатричному закладі охорони здоров`я.

Щодо посилань відповідача на неможливість зарахування до страхового стажу у подвійному розмірі періоду роботи позивача в інфекційних відділеннях та у закладі з надання психіатричної допомоги після 01.01.2004, суд зазначає, що стаття 60 Закону №1788-XII є чинною по теперішній час. Стаття 24 Закону України № 1058-IV не скасовує статтю 60 Закону №1788-XII та не зупиняє її дію.

Відповідно до статті 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Аналогічних висновків щодо застосування норм права дійшов Верховний Суд у постановах від 22.12.2021 у справі №688/2916/17, від 27.02.2020 у справі №462/1713/17, від 23.01.2019 у справі №485/103/17 та від 04.12.2019 у справі №689/872/17, які в силу вимог частини 5 статті 242 КАС України підлягають врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Суд також зазначає, що у постанові від 03.11.2021 у справі №360/3611/20, Велика Палата Верховного Суду, визначаючи співвідношення між Законом № 1058-IV та Законом №1788-XII вказала, що Конституція України не передбачає можливості надання певному закону вищої юридичної сили щодо інших законів, або можливості передбачити законом заборону законодавцю приймати інші закони, що регулюють однопредметні відносини. Крім того, Закон №1788-XII був прийнятий раніше за Закон № 1058-IV.

Окрім того, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якби законодавець мав намір обмежити сферу застосування Закону України "Про пенсійне забезпечення", то він мав би виключити із Закону України "Про пенсійне забезпечення" усі інші положення, чого зроблено не було.

Отже, доводи відповідача щодо відсутності підстав для зарахування до страхового стажу в подвійному розмірі періоду роботи особи в інфекційному закладі охорони здоров`я, після 01.01.2004 (набрання чинності Закону № 1058-IV) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України.

На підставі вищевикладеного суд доходить до висновку про те, що позивач має право на зарахування позивачу періодів роботи в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я та у закладі з надання психіатричної допомоги з 01.01.2004 по 28.02.2014, з 02.11.2015 по 07.04.2016 та з 18.04.2016 по 28.02.2023 до її страхового стажу у подвійному розмірі, відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для прийняття додаткового рішення та, відповідно, задоволення заяви позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243-246, 252 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення по справі №280/6809/24.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я та у закладі з надання психіатричної допомоги з 01.01.2004 по 28.02.2014, з 02.11.2015 по 07.04.2016 та з 18.04.2016 по 28.02.2023 до її страхового стажу у подвійному розмірі, відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку з чим провести їй перерахунок та виплату пенсії з дня її призначення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове судове рішення у повному обсязі виготовлено та підписано 30.04.2025.

Суддя О.В. Конишева