Справа № 460/19815/23
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року

м. Київ

справа №460/19815/23

адміністративне провадження № К/990/42188/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Уханенка С.А.,

суддів -Кашпур О.В., Соколова В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Північно-західного апеляційного господарського суду про визнання протиправними дій та подання, скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Північно-західного апеляційного господарського суду на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року (головуючий суддя - Кухтей Р.В., судді - Нос С.П., Шевчук С.М.),

УСТАНОВИВ:

І. Суть спору

1. У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якому, уточнивши позовні вимоги, просив: визнати протиправними дії відповідача, направлені на звільнення його з роботи; визнати протиправним та безпідставним подання судді Павлюк І.Ю. від 20 липня 2023 року та наказ керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду від 20 липня 2022 року № 105-ос/к про звільнення його з посади помічника судді відповідно до пункту 9 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України); скасувати наказ керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду від 20 липня 2022 року № 105-ос/к про звільнення його з посади помічника судді; поновити на займаній посаді, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням та 134 200,00 грн у відшкодування моральної шкоди.

1.1. Позов обґрунтовано тим, що його звільнено неочікувано, у день, коли він виконував свої посадові обов`язки та без будь-яких пояснень. Позивач указує, що про своє звільнення він дізнався безпосередньо з наказу від 20 липня 2023 року № 105-ос/к, а перед цим жодних попереджень про можливе майбутнє звільнення не отримував, причини прийняття такого рішення йому не роз`яснено, підстав написання суддею подання не повідомлено і текст самого подання для ознайомлення не надано.

1.2. Також ОСОБА_1 наголошує на порушенні відповідачем процедури звільнення з посади помічника та відсутність у наказі № 105-ос/к підстав та причин його звільнення, що свідчить про його протиправність. Підстави звільнення у поданні суді також не конкретизовані і будь-яких пояснень щодо причин такого рішення йому не надано. Посилаючись на те, що його звільнення відбулося з порушенням вимог статті 92 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу», КЗпП України та Положення про помічника судді, затвердженого рішенням Ради суддів України від 18 травня 2018 року № 21 (далі - Положення № 21), просив суд задовольнити позов.

ІІ. Установлені судами обставини справи

2. З 21 березня 2011 року ОСОБА_1 працював в Рівненському апеляційному господарському суді на посаді державної служби, а з 06 серпня 2013 року був призначений на посаду помічника судді Павлюк І.Ю. на умовах строкового трудового договору на час виконання нею повноважень судді Рівненського апеляційного господарського суду, що підтверджується записами трудової книжки.

3. Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 454/2017 Рівненський апеляційний господарський суд було ліквідовано та створено Північно-західний апеляційний господарський суд, юрисдикція якого включає Вінницьку, Волинську, Житомирську, Рівненську та Хмельницьку області.

4. Указом Президента України від 28 вересня 2018 року № 295/2018 до Північно-західного апеляційного господарського суду були переведені судді Рівненського апеляційного господарського суду, що успішно пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою відповідність займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності, відповідно до Розділу XV "Перехідні положення" Конституції України.

5. З 04 жовтня 2018 року ОСОБА_1 призначено на посаду помічника судді Північно-західного апеляційного господарського суду Павлюк І.Ю. на час виконання нею повноважень судді на умовах строкового трудового договору.

6. 20 липня 2023 року на ім`я керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява судді Павлюк Н.С. наступного змісту: « Відкликаю подання на призначення моїм помічником ОСОБА_1 на умовах строкового трудового договору, на період виконання мною повноважень судді Північно-західного апеляційного господарського суду та прошу достроково звільнити його з займаної посади 20 липня 2023 року відповідно до пункту 9 частини першої статті 36 КЗпП України.»

7. Наказом керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду від 20 липня 2023 року № 105-ос/к позивача звільнено з посади помічника судді Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до пункту 9 частини першої статті 36 КЗпП України на підставі подання судді від 20 липня 2023 року.

8. Предметом спору у цій справі є правомірність звільнення помічника судді на підставі заяви про відкликання подання про призначення його на цю посаду.

ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення

9. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 09 січня 2024 року в позові відмовлено.

9.1. Вирішуючи спір та відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2023 року у справі № 640/19047/21 міститься висновок про те, що особливість патронатної служби полягає у тому, що діяльність працівників цієї служби спрямована на забезпечення ефективності функціонування визначених законодавством категорій публічних службовців, а не державного органу, чим власне і обумовлена означена специфіка їхнього правового статусу. Так, приписами Положення № 21 передбачена можливість звільнення помічника судді за ініціативою судді на підставі його подання. Отже, за такого нормативно-правового регулювання прийняття на посаду помічника судді і його звільнення мають свої особливості, оскільки суддя самостійно здійснює добір помічника, який призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату суду за поданням судді. Такий порядок існує з метою якісного здійснення правосуддя, оскільки гарантує довіру судді до помічника, а тому суддя має право унести подання керівнику апарату відповідного суду про його звільнення у разі невідповідності особи вимогам судді. Незалежність судді і авторитет суду залежить від злагодженої взаємодії між суддею і його помічником, передумовою якої є високі професійні і морально-етичні якості помічника. Водночас суд першої інстанції відхилив доводи позивача про необхідність дотримання форми подання, з посиланням на надмірний формалізм, що призводить до обмеження волевиявлення судді щодо добору помічника, а саме: небажання продовжувати роботу з позивачем. Ураховуючи те, що у трудових правовідносинах, що виникають під час проходження патронатної служби помічниками суддів, їхнє звільнення відбувається, зокрема, на підставі подання судді про звільнення помічника, а керівник апарату відповідного суду є лише виконавцем такого подання судді, якому надає матеріальну форму у вигляді наказу, суд дійшов висновку про безпідставність заявлених ОСОБА_1 вимог.

10. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 року скасовано рішення суду першої інстанції, а позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду від 20 липня 2023 року №105-ос/к « Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено позивача на посаді помічника судді Північно-західного апеляційного господарського суду. Стягнуто з Північно-західного апеляційного господарського суду на користь ОСОБА_1 391 741,57 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 21 липня 2023 року по 08 жовтня 2024 року, з утриманням податків та інших обов`язкових платежів. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

10.1. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив з того, що зі змісту заяви судді Північно-західного апеляційного господарського суду Павлюк І.Ю. від 20 липня 2023 року вбачається, що у ній йшлося не про звільнення позивача з посади помічника судді, а відкликання подання про його призначення на цю посаду з 04 жовтня 2018 року, що не передбачено жодним нормативно-правовим актом. За таких обставин, суд апеляційної інстанції констатував, що подання про звільнення позивача, як це передбачено Положенням №21, взагалі не було унесено керівникові апарату суду для вирішення питання видачі відповідного наказу. Натомість, як встановив суд першої інстанції, керівнику апарату суду було подано заяву про відкликання подання про призначення ОСОБА_1 на посаду помічника судді, про що також свідчать неспростовані відповідачем доводи позивача про те, що його не було ознайомлено з поданням про його звільнення та не надано йому для ознайомлення. З поміж-іншого, суд апеляційної інстанції зауважив, що ні Положенням № 21, ні іншими нормативно-правовими актами, якими визначаються засади та умови діяльності помічника судді, не передбачено можливості звільнення такої особи на підставі заяви про відкликання подання про її призначення на цю посаду. Таким чином, проаналізувавши приведені вище норми законодавства в контексті обставин даної справи, суд апеляційної інстанції указав на помилковість висновків суду першої інстанції про те, що формування заяви про відкликання подання про призначення помічника судді, зокрема, позивача ОСОБА_1 , за своєю суттю є поданням на звільнення такої особи. Отже, в обсязі установлених у цій справі фактичних обставин, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про протиправність оспорюваного наказу та наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

IV. Провадження в суді касаційної інстанції, вимоги касаційної скарги та аргументи сторін

11. Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, 04 листопада 2024 року Північно-західний апеляційний господарський суд через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року, в якій просить переглянути оскаржене судове рішення, з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права, скасувати його та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

12. Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права, зокрема, помилково тлумачив пункт 12 Положення № 21 та застосував статтю 157 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», усупереч висновкам, викладеним у постанові Касаційного адміністративного суду від 18 травня 2023 року у справі №380/4629/20.

12.1. Заявник наголошує, що приписи пункту 12 Положення № 21 чітко регламентують, що звільнення помічника судді здійснюється в порядку визначеному законодавством про працю (пункт 9 частина перша статті 36, стаття 47 КЗпП України) на підставі, зокрема,подання судді. Водночас, указаний пункт містить уточнення «в тому числі в зв`язку з дискредитацією помічника судді (вчинення такого проступку помічником, що підриває довіру та авторитет судової влади, суду та/або конкретного судді в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби в якості помічника судді)». На думку відповідача фраза «в тому числі» доповнює підстави, через які може бути звільнено помічника судді за поданням, а не визначає вичерпний перелік таких підстав. І приписи цієї норми узгоджуються із частиною третьою статті 157 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яка також не містить вимог щодо мотивів такого подання судді.

12.2. у касаційній скарзі Північно-західний апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що вимога навести мотиви у поданні судді про звільнення помічника містилася у пункті 19 Положення про помічника судді суду загальної юрисдикції, затвердженого рішенням Ради суддів України від 25 березня 2011 року № 14, яке втратило чинність у зв`язку зі затвердженням Радою суддів України нового Положення № 21, у пункті якого виключено слово «мотивоване» подання судді, як підставу звільнення помічника судді. Тому, на думку відповідача, суд апеляційної інстанції перебрав на себе повноваження Ради суддів України і фактично змінив суть Положення про помічника судді на редакцію, яка існувала раніше.

12.3. Заявник указує, що у тексті подання судді Павлюк І.Ю. (що оформлено заявою) міститься прохання дослівно: «...прошу достроково звільнити його з займаної посади 20.07.2023 відповідно до пункту 9 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України» і жодним нормативним актом не визначено ні форми, ні змісту такого подання, не визначено обов`язку судді вказувати причини та підстави подання про звільнення помічника судді. Окрім того, відсутній обов`язок роботодавця (у цьому випадку - керівника апарату суду), при звільненні помічника судді, ознайомлювати його з таким поданням. Однак, суд залишив поза увагою зміст та суть спірного подання та не дослідив ті обставини, які підлягали дослідженню та перевірці.

12.4. З поміж-іншого, відповідач звертає увагу Суду, що станом на сьогодні у Північно-західному апеляційному господарському суді відсутні вакансії помічника судді. На посаді помічника судді Павлюк І.Ю. працює інша особа, яку звільнити з посади можливо лише за поданням судді, якого суддя не подала. Видача керівником апарату суду наказу про звільнення діючого помічника судді з посади без подання судді Павлюк І.Ю. тягне за собою не лише порушення права судді самостійно здійснювати добір помічника, а й фактично примушує звільнити з посади діючого помічника судді, та працювати із позивачем - помічником, якого суддя бажала звільнити.

12.5. На думку Північно-західного апеляційного господарського суду оскаржувана постанова апеляційного суду не відповідає усталеній судовій практиці в аналогічних спорах, оскільки її ухвалено без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 18 травня 20236 року у справі № 380/4629/20 щодо застосування пункту 12 Положення №21 та статті 157 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

13. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 25 листопада 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Північно-західного апеляційного господарського суду з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої та підпунктом «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для учасника справи, так як висновки, викладені в оскарженій постанові стосуються усіх помічників, суддів та керівників апаратів судів та можуть мати наслідком правову невизначеність у статусі помічника судді, наділяють керівника апарату суду правами, які не передбачені жодним нормативно-правовим актом та фактично нівелюють поняття патронатної служби загалом.

14. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26 листопада 2024 року розглянуто та частково задоволено клопотання Північно-західного апеляційного господарського суду про зупинення виконання оскарженої постанови суду апеляційної інстанції. Зупинено виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року у цій справі в частині стягнення з Північно-західного апеляційного господарського суду на користь ОСОБА_1 391741,57 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 21 липня 2023 року по 08 жовтня 2024 року до закінчення касаційного розгляду справи.

15. У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції без змін, посилаючись на те, що його звільнено з порушенням процедури, установленої нормами законодавства, факт відсутності подання судді про звільнення відповідачем не спростовано, як і сам факт його внесення суддею. Позивач підкреслює, що спірна заява, копію якої долучено до матеріалів справи у системі документообігу суду не реєструвалася, про що свідчить відсутність на ній будь-яких реквізитів, а проставлена на ній резолюція «в наказ» свідчить про її появу після оформлення наказу про звільнення. Тобто цього документу не існувало на час оформлення наказу № 105-ос/к. Також ОСОБА_1 звертає увагу на постанову Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року (справа № 308/4431/17), в якій Суд указав, що подання про призначення на посаду помічника судді має одноразову дію та вичерпується фактом призначення особи на таку посаду. Отже, для звільнення з посади помічника судді законодавство вимагає окреме подання. ОСОБА_1 наголошує, що у спірних правовідносинах додаткове значення має те, що заява судді не зареєстрована, що не відповідає положенням Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 20 серпня 2019 року № 814, вимоги якої є обов`язковими для виконання у діловодстві суду. Такі мотиви повністю ураховані судом апеляційної інстанції, який надав належну правову оцінку доказам у справі та ухвалив обґрунтоване рішення, спрямоване на захист особи від свавілля.

V. Джерела права й акти їхнього застосування

16. За правилами частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

17. Згідно з частиною другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

18. Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

19. Основні засади, особливості правового статусу та умови діяльності помічника судді у спірних правовідносинах визначені нормами Законів України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон України «Про судоустрій і статус суддів»); від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон України «Про державну службу»), КЗпП України та Положенням про помічника судді, затвердженого рішенням Ради суддів України від 18 травня 2018 року № 21 (далі - Положення № 21).

20. Частиною першою статті 157 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що кожний суддя має помічника (помічників), статус і умови діяльності якого (яких) визначаються цим Законом та Положенням про помічника судді, затвердженим Радою суддів України.

22. Частиною першою статті 92 Закону України «Про державну службу» посаду помічника судді віднесено до посад патронатної служби, на яких за приписами частини четвертої указаної норми, поширюється дія законодавства про працю, крім статей 39-1, 41-43-1, 49-2 та частини третьої статті 184 Кодексу законів про працю України.

22.1. Особливості патронатної служби в судах, органах та установах системи правосуддя визначаються законодавством про судоустрій і статус суддів (абзац 2 частини четвертої статті 92 Закону України «Про державну службу»).

23. На виконання вимог Законів України «Про судоустрій і статус суддів», «Про державну службу» було затверджено Положення № 21, що є основним підзаконним актом, який регулює особливості патронатної служби в системі правосуддя та визначає правовий статус особи, яка займає посаду помічника судді і встановлює єдині засади й умови його діяльності.

24. За визначенням, наведеним у пункті 2 розділу І Положення № 21 помічник судді - це працівник патронатної служби у суді, який забезпечує виконання суддею повноважень щодо здійснення правосуддя.

25. Кваліфікаційні вимоги. Порядок призначення, перебування та звільнення з посади помічника судді установлені розділом ІІ Положення № 21 за умовами пункту 7 якого, судді самостійно здійснюють добір помічників. Помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді.

26. Помічник судді призначається на посаду на строк повноважень безпосереднього керівника та не довше ніж на період перебування безпосереднього керівника у штаті суду. . Призначення на посаду помічника судді здійснюється на підставі письмового подання судді без конкурсного відбору наказом керівника апарату відповідного суду. У поданні на призначення помічника судді зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження, громадянство, володіння державною мовою, посада, яку займає особа на момент внесення подання, посада, на зайняття якої претендує особа(пункт 8 розділу ІІ Положення № 21).

27. Перелік підстав та умови, за яких керівник апарату відмовляє судді в задоволенні подання про призначення на посаду помічника судді визначені пунктом 9 розділу ІІ Положення № 21.

28. Абзацом 1 пункту 12 розділу ІІ Положення № 21 установлено, що трудові відносини з помічником (помічниками) судді припиняються в день припинення повноважень безпосереднього керівника та/або в день відрахування безпосереднього керівника зі штату суду, або в день вибуття/прибуття судді у відрядження як тимчасового переведення судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації відповідно до статті 55 Закону № 1402, або в день ухвалення з`їздом суддів України рішення про обрання Ради суддів України в новому складі. Наказ про звільнення помічника (помічників) судді видається керівником апарату відповідного суду на підставі подання безпосереднього керівника та/або на підставі наказу про відрахування безпосереднього керівника зі штату суду, вибуття судді у відрядження як тимчасове переведення судді.

28.1. Помічник судді може бути звільнений з посади за наказом керівника апарату суду в порядку, визначеному законодавством про працю, на підставі або заяви про звільнення за власним бажанням, або за поданням судді, в тому числі в зв`язку з дискредитацією помічника судді (вчинення такого проступку помічником, що підриває довіру та авторитет судової влади, суду та/або конкретного судді в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби в якості помічника судді), або у випадках, визначених пунктом 11 цього Положення чи в порядку врегулювання конфлікту інтересів згідно із законодавством (абзац 2 пункту 12 розділу ІІ Положення № 21).

29. Вимоги та форма подання судді про звільнення особи з посади помічника судді ні Положенням № 21, ні іншим нормативно-правовим актом не установлено.

VI. Позиція Верховного Суду

30. Питанням, яке суд касаційної інстанції має вирішити в межах розгляду цієї справи, є перевірка обґрунтованості доводів заявника касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції неправильно розтлумачив положення пункту 12 Положення № 21 та статтю 157 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», що не відповідає висновкам Верховного Суду викладеним у постанові від 18 травня 2023 року у справі № 380/4629/20 щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

31. Також ключовими аргументами касаційної скарги є:

- підставою звільнення помічника судді є, зокрема, подання судді. Водночас, уточнення, наведене в пункті 12 Положення № 21 лише доповнює підстави, через які може бути звільнено помічника судді за поданням, а не визначає вичерпний перелік таких підстав, що узгоджуються із частиною третьою статті 157 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яка також не містить вимог щодо мотивів такого подання судді;

- жодним нормативним актом не визначено ні форми, ні змісту подання про звільнення помічника судді та не визначено обов`язку судді вказувати причини і підстави такого рішення;

- висновки суду апеляційної інстанції не відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 18 травня 2023 року у справі № 380/4629/20.

32. Відповідаючи на визначене питання, Верховний Суд зазначає таке.

33. Приписи частини першої статті 157 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» надають судді право ініціювання призначення помічника та звільнення його з цієї посади. Водночас положення статті 157 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не встановлюють процедуру та умови реалізації суддею такого права, делегувавши такі повноваження Раді суддів України, яка самостійно визначає статус та умови діяльності помічників суддів, шляхом затвердження відповідного Положення.

34. Так, відповідно до пункту 7 Положення № 21 помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді. Аналогічний обов`язок щодо оформлення подання у разі звільнення з посади помічника за ініціативою судді установлені і абзацом 2 пункту 12 розділу ІІ Положення № 21.

35. Отже, право судді самостійно здійснювати добір помічників реалізується безпосередньо шляхом оформлення суддею відповідного подання і іншого документа чинними нормативно-правовими актами не передбачено. Надалі таке подання виконується через оформлення наказу керівником апарату відповідного суду і саме такі умови організації роботи судді забезпечують реалізацію принципу персональної довіри між суддею та його помічником, а також сприяють ефективній організації суддівської діяльності.

36. Підсумовуючи викладене, Верховний Суд констатує, що саме подання про призначення/звільнення помічника судді, як кадровий документ, є інструментом реалізації суддею свого права на ініціювання виникнення/припинення трудових відносин з його помічником, що забезпечує ефективність та незалежність суддівської діяльності. Інших варіантів оформлення робочих зв`язків між суддею та помічником діючими нормативно-правовими актами не встановлено.

Разом з тим, указані нормативно-правові акти не містять вимог щодо оформлення суддею подання про звільнення помічника, зокрема, в частині обов`язку зазначити підстави звільнення у такому документі.

37. Повертаючись до обставин справи, що розглядається Верховний Суд зауважує, що судами попередніх інстанцій було встановлено подачу суддею Північно-західного апеляційного господарського суду Павлюк І.Ю. не подання, а заяви від 20 липня 2023 року, в тексті якої зазначено:

- відкликаю подання на призначення моїм помічником ОСОБА_1 на умовах строкового трудового договору;

- прошу достроково звільнити його з займаної посади 20 липня 2023 року відповідно до пункту 9 частини першої статті 36 КЗпП України.

38. Тобто указану заяву сформульовано як зміну попереднього волевиявлення судді, оформленого та реалізованого подання про призначення ОСОБА_1 на посаду з 04 жовтня 2018 року, що визначено підставою звільнення позивача.

38.1. Подання як частина кадрової документації повинно містити однозначні та зрозумілі формулювання та відповідати встановленим законодавчим приписам задля уникнення неузгодженості наступних розпорядчих актів щодо прийняття на публічну службу та її припинення і дотримання принципу юридичної визначеності. Тому оформлення волевиявлення судді в інший, ніж законодавчо встановлений спосіб (шляхом відкликання свого попереднього подання) не можна розцінювати як належне подання про звільнення з посади помічника судді, оскільки цей документ одночасно містить і відкликання з посади (а це правовідносини з 2018 року) та визначає таке відкликання як умову звільнення.

Ураховуючи те, що будь-який кадровий документи повинен містити точні та зрозумілі формулювання, що не допускають різного тлумачення, то у спірних правовідносинах має місце ситуація правової невизначеності для позивача саме через дефектність оскарженого ним акта. Дефектні процедури прийняття акта індивідуальної дії, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків.

39. Верховний Суд зауважує, що принцип правової визначеності є фундаментальним елементом верховенства права, який гарантує передбачуваність та стабільність правових норм і рішень, а у контексті трудових правовідносин, цей принцип означає, що працівник має право чітко знати підстави, умови та наслідки свого звільнення, а роботодавець зобов`язаний дотримуватися встановлених процедур та формальностей. Водночас, посилання на подання судді (що має дефекти) у наказі про звільнення не свідчить про незаконність такого наказу, якщо фактичні обставини звільнення відповідають дійсності. Однак, у випадках, коли такий документ (у контексті спірних правовідносин - заява судді Павлюк Н.С. ) містить суперечливі або неоднозначні формулювання, це може бути підставою для визнання звільнення незаконним.

40. У контексті спірних правовідносин, Верховний Суд зауважує, що відкликання подання про призначення на посаду не є тотожним поданню про звільнення, а тому зазначення в наказі про звільнення підстави його видання - подання судді Павлюк І.Ю. від 20 липня 2023 року не відповідає фактичним обставинам справи.

41. Підсумовуючи викладене, Верховний Суд констатує, що у разі якщо особу вже призначено на посаду відповідним наказом, «відкликання» попереднього подання не призводить до припинення трудових відносин, а отже, у такому випадку, необхідно оформлювати саме подання про звільнення.

42. Подібна ситуація окреслена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року № 308/4431/17 (на висновки у якій у відзиві також послався позивач), в якій Суд, з-поміж іншого, указав, що подання про призначення на посаду помічника судді має одноразову дію та вичерпується фактом призначення особи на таку посаду. Отже, для звільнення з посади помічника судді законодавство вимагає окреме подання.

43. За таких обставин, Верховний Суд відхиляє аргументи Північно-західного апеляційного господарського суду щодо дотримання процедури звільнення помічника судді, з посиланням на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 18 травня 2023 року у справі № 380/4629/20, оскільки правова позиція суду касаційної інстанції у цій справі сформована за інших обставин, аніж у справі, що розглядається, а висновки щодо застосування приписів пункту 12 Положення № 21 та статті 157 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є загальними, та можуть бути використані лише у контексті оцінки дій відповідача щодо оформлення відповідного наказу.

43.1. Так, у справі № 380/4629/20 Верховний Суд висновував, що у трудових правовідносинах, які виникають при проходженні патронатної служби помічниками суддів, звільнення помічників суддів, з урахуванням приписів пункту 9 частини першої статті 36 КЗпП України та статті 157 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відбувається, зокрема, на підставі подання судді про звільнення помічника. При цьому, керівник апарату відповідного суду є лише виконавцем такого подання судді, якому надає матеріальну форму у вигляді наказу.

44. Тому Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо недотримання відповідачем процедури звільнення помічника судді, оскільки заява про відкликання подання про призначення особи на посаду помічника не може мати своїм правовим наслідком звільнення його з такої посади.

45. Доводи касаційної скарги проте, що суд апеляційної інстанції перебрав на себе повноваження Ради суддів України, оскільки фактично змінив суть Положення № 21 в частині права судді обирати помічника самостійно, з посиланням на відсутність вакансій помічників у Північно-західному апеляційному господарському суді та неможливість працевлаштування ОСОБА_1 на займаній посаді через відсутність подання судді, відхиляються Верховним Судом, оскільки неналежне оформлення подання про звільнення помічника судді, є безумовною підставою для скасування наказу про звільнення такого помічника та поновлення його на посаді на попередніх умовах.

46. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

47. За таких обставин, колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

48. Ураховуючи те, що ухвалою Верховного Суду від 26 листопада 2024 року було зупинено виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року у цій справі в частині стягнення з Північно-західного апеляційного господарського суду на користь ОСОБА_1 391 741,57 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 21 липня 2023 року по 08 жовтня 2024 року до закінчення касаційного розгляду справи, виконання зазначеного судового рішення за результатами його касаційного перегляду підлягає поновленню відповідно до вимог частини третьої статті 375 КАС України.

VІI. Судові витрати

49. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасником справи, на користь якого ухвалено судове рішення, за наслідками перегляду справи в суді касаційної інстанції, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Північно-західного апеляційного господарського суду залишити без задоволення.

2. Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року залишити без змін.

3. Поновити виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року у справі № 460/19815/23.

4. Судові витрати не розподіляються.

5. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Головуючий суддя: С.А. Уханенко

Судді: О.В. Кашпур

В.М. Соколов