Справа № 420/13997/24
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/13997/24

Категорія:112010200 Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту:17.07.2024р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута згідно п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду (далі ГУПФ) України в Одеській області про:

- визнання протиправними дії ГУПФ України в Одеській області щодо відмови позивачу у листі від 01 травня 2024 року №14065-12552/П-02/8-1500/24 у виплаті пенсії без обмеження максимального розміру пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, установлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною);

- зобов`язання ГУПФ України в Одеській області здійснити позивачу виплату пенсії з 20 березня 2024 року, як особі з інвалідністю II групи, захворювання якого пов`язане з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС без обмеження максимального розміру пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, установлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року №2-р(ІІ)2024.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначав, що відповідач протиправно відмовив у виплаті пенсії без обмеження максимальним розміром, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року №2-р(ІІ)2024 припис ст. 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року №3668VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796XII зі змінами, припис першого речення ч.3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII зі змінами, які передбачали таке обмеження, визнані неконституційними, та утратили чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що після ухвалення Конституційним Судом України 20 березня 2024 року Рішення №2-р(ІІ)2024 відсутній порядок дій щодо перерахунку пенсій та питання фінансування щодо зміни розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 липня 2024 року адміністративний позов задоволений.

Визнано протиправними дії ГУПФ України в Одеській області щодо обмеження виплати пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 20 березня 2024 року.

Зобов`язано ГУПФ України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 20 березня 2024 року без обмеження максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням виплачених сум.

В апеляційній скарзі ГУПФ України в Одеській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказував, що рішенням Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року №2- р(ІІ)/2024 (далі Рішення № 2-р(ІІ)/2024) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), припис ст. 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року №3668-VI, що поширює свою дію на Закон №796, припис першого речення ч.3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", проте, на даний час відсутній узгоджений порядок дій щодо перерахунку пенсій та питання фінансування щодо зміни розмірів пенсій після 20 березня 2024 року за Рішенням №2-р(ІІ)/2024, виплата пенсій по інвалідності та у зв`язку з втратою годувальника в розмірі відшкодування фактичних збитків, продовжується у раніше визначених розмірах.

Позивач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУПФ України в Одеській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУПФ України в Одеській області та отримує пенсію як особа з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

27 лютого 2024 року ОСОБА_1 перераховано пенсію у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму (масовий). За результатами перерахунку нараховано 62 104,71 грн, проте із урахуванням максимального розміру виплачується 23 610,00 грн.

Обмеження пенсії максимальним розміром встановлено на підставі першого речення ч.3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796XII зі змінами внесеними Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року №3668-VI.

16 квітня 2024 року позивач звернувся до ГУПФ України в Одеській області із заявою про проведення виплати пенсії з 20 березня 2024 року без обмеження максимального розміру відповідно до положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Пенсійний орган листом повідомив позивача про відсутність підстав для виплати пенсії без обмеження максимального розміру у зв`язку із відсутністю порядку для перерахунку пенсій та відповідного фінансування після прийняття Конституційним Судом України Рішення від 20 березня 2024 року №2-р(ІІ)2024.

Вважаючи відмову протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання пенсії згідно Закону №796-XII без обмеження її максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, з 20 березня 2024 року із дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 20 березня 2024 року №2-р(II)/2024 у справі №3-123/2023(229/23).

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ч.2 ст. 19, ч.1 ст. 58 Конституції України, ст.ст. 2, 6-12 КАС України, Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII, рішенню Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року №2- р(ІІ)/2024.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-XII (далі Закон №1788-XII) умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом №796-XII або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Статтею 1 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII (далі Закон №796-XII) визначено, що останній спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Відповідно ст. 49 Закону №796-XII пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Частиною 1 ст. 54 Закону №796-XII встановлено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Обмеження максимального розміру пенсії вперше були введені в дію Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року №3668-VI (далі Закон №3668-VI), який набрав чинності 01 жовтня 2011 року.

За змістом ст. 2 Закону №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Підпунктом 6 п.6 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону №3668-VI внесено зміни, зокрема, до ст. 67 Закону №796-XII, а саме: частину третю цієї статті викладено в новій редакції, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, установлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з ч.3 ст.67 Закону №796-XII (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 гривень.

Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у ст. 2 Закону №3668-VІ, зокрема, Закону №796-XII, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений цим Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 05 вересня 2023 року у справі №120/1602/23, від 15 листопада 2023 року у справі №120/6735/23.

Рішенням Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року №2-р(II)/2024 у справі №3-123/2023(229/23) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), припис ст. 2 Закону №3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон №796-XII зі змінами, припис першого речення ч.3 ст. 67 Закону №796-XII зі змінами.

Відповідно ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Згідно із п.2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року №2-р(II)/2024 у справі №3-123/2023(229/23), припис ст. 2 Закону №3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон №796-XII зі змінами, припис першого речення ч.3 ст. 67 Закону №796-XII зі змінами, визнані неконституційними, утрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, положення ст. 2 Закону №3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон №796-XII зі змінами, припис першого речення ч.3 ст. 67 Закону №796-XII із дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 20 березня 2024 року №2-р(II)/2024 у справі №3-123/2023(229/23) є такими, що втратили чинність, та із дня ухвалення КСУ цього рішення Закон №796-XII не передбачає положень про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Таким чином, позивач має право на отримання пенсії згідно Закону №796-XII без обмеження її максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, з 20 березня 2024 року із дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 20 березня 2024 року №2-р(II)/2024 у справі №3-123/2023(229/23).

Тобто, з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 20 березня 2024 року №2-р(II)/2024, а саме, з 20 березня 2024 року по теперішній час, в законодавстві України про пенсійне забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відсутні норми, якими обмежується максимальний розмір пенсії.

Отож, дії відповідача щодо застосування обмеження виплачуваної позивачу пенсії з 20 березня 2024 року максимальним розміром є протиправними, ними порушені права позивача та у такий спосіб знівельовано збільшення розміру пенсії.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Враховуючи все вищевикладене, колегія судів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 30 квітня 2025 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.