Справа № 600/4227/24-а
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2025-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 600/4227/24-а
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.

при секретарі: Драник О.О.;

сторін:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 ;

третя особа: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в Одесі справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача військова частина НОМЕР_2 про стягнення коштів,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_4 , в якій позивач, з урахуванням уточнення (зменшення) позовних вимог, просив суд стягнути з ОСОБА_4 на користь військової частини НОМЕР_3 суму заподіяної шкоди в розмірі 1 534 405,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що майор ОСОБА_5 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді начальника зв`язку начальника відділення зв`язку та інформаційних систем.

На підставі наказу №384 командира військової частини НОМЕР_2 від 18.06.2023 «Про організацію проведення перевірки господарської діяльності у військовій частині НОМЕР_2 , підпорядкованих військовий частинах та підрозділах», проведено перевірку, в ході якої 22.06.2023 року відповідачем складено та підписано інвентаризаційний опис всього майна наявного у службі зв`язку, начальником якої був відповідач. Нестачі на момент проведення вказаної перевірки виявлено не було.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №192 від 05.07.2023 «Про надання строку на здачу справ та посади» майору ОСОБА_4 було надано три доби для передачі займаної ним посади та справ капітану ОСОБА_6 .

Згідно Акту №537 дск від 31.07.2023року прийому-передачі посади начальника зв`язку начальника відділення зв`язку та інформаційних систем, під час якої майор ОСОБА_5 передав, а капітан ОСОБА_7 прийняла вказану посаду та справи, було виявлено нестачу майна служби зв`язку.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №483 від 31.07.2023 призначено службове розслідування (Акт №108 від 27.08.2023), під час якого встановлено, що начальником зв`язку начальником відділення зв`язку та інформаційних систем в/ НОМЕР_4 майором ОСОБА_8 , який є матеріально-відповідальною особою, допущена нестача військового майна служби зв`язку на загальну суму 1557445,68грн. та паспортів і формулярів до нього.

Наказом №108 командира військової частини НОМЕР_2 від 27.08.2023 «Про результати службового розслідування» відповідача притягнуто до повної матеріальної відповідальності та розпочато погашення дебіторської заборгованості. При цьому заяв, скарг, рапортів від майора ОСОБА_4 не надходило, не подано жодних заперечень, що свідчить про визнання ним своєї вини у нестачі ввіреного йому військового майна і погодження з утриманням з його грошового забезпечення.

Вказана дебіторська заборгованість 13.03.2024 перейшла з військової частини НОМЕР_2 до військової частини НОМЕР_3 , згідно Акту №2 приймання-передачі дебіторської заборгованості, що по даний час частково погашена шляхом утримання з відповідача коштів з його грошового забезпечення.

В своїх письмових поясненнях відповідач частково визнав свою вину в нанесенні вказаної суми нестачі військового майна.

Внаслідок таких дій (бездіяльності), відповідачем заподіяно матеріальну шкоду державі в особі військової частини НОМЕР_3 у розмірі 1534405,20 грн., в зв`язку з чим позивач просить стягнути суму заподіяної шкоди.

Ухвалою від 29.11.2024 року поновлено строк звернення до суду, прийнято справу до провадження та відкрито загальне позовне провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 09.01.2025 року.

Ухвалою від 09.01.2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, підготовче засідання відкладено на 21.01.2025 року.

Ухвалою від 21.01.2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника відповідача, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, військову частину НОМЕР_2 . Підготовче засідання відкладено на 17.02.2025 року.

Ухвалою від 17.02.2025 року у задоволенні клопотання представника відповідача про забезпечення доказів у справі №600/4227/24-а відмовлено.

Ухвалою від 17.02.2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, оголошено перерву та призначено наступне засідання на 03.03.2025 року

Ухвалою від 03.03.2025 року задоволено клопотання представника відповідача, оголошено перерву та призначено наступне засідання на 10.03.2025 року.

Ухвалою від 10.03.2025 року яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника відповідача, зобов`язано позивача та третю особу надати додаткові докази. Підготовче засідання відкладено на 25.03.2025 року.

Ухвалою від 25.03.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 09.04.2025 року.

Ухвалою від 09.04.2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, судове засідання відкладено на 21.04.2025 року.

Ухвалою від 21.04.2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, у задоволенні клопотання представника відповідача про повернення до стадії підготовчого провадження та залучення до участі у справі в якості третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позовну заяву з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовної заяви.

Представник третьої особи просив позов задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 12 від 18.12.2023 року, майор ОСОБА_5 призначений на посаду начальника групи зв`язку та інформаційних систем військової частини НОМЕР_3 , відповідно до Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (т.1 а.с.17).

Відповідно до наказів командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 20.02.2024 та командира військової частини НОМЕР_3 від 21.02.2024 №54, майор ОСОБА_4 звільнений з вказаної посади і зарахований в розпорядження командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з 21.02.2024 року та продовжує службу у військовій частині НОМЕР_3 .

На підставі наказу №384 командира військової частини НОМЕР_2 від 18.06.2023 «Про організацію проведення перевірки господарської діяльності у військовій частині НОМЕР_2 , підпорядкованих військовий частинах та підрозділах», проведено перевірку, в ході якої 22.06.2023 року відповідачем складено та підписано інвентаризаційний опис всього майна наявного у службі зв`язку, начальником якої був відповідач. Нестачі на момент проведення вказаної перевірки виявлено не було.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №192 від 05.07.2023 року «Про надання строку на здачу справ та посади» майору ОСОБА_4 надано три доби для передачі займаної ним посади та справ капітану ОСОБА_6 .

Висновком службового розслідування встановлено, що згідно акту №537 дск від 31.07.2023 року прийому-передачі посади та справ начальника зв`язку начальника відділення зв`язку та інформаційних систем, майор ОСОБА_5 передав, а капітан ОСОБА_7 прийняла вказану посаду та справи та виявлено нестачу майна служби зв`язку.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №483 від 31.07.2023 року призначено службове розслідування (Акт №108 від 27.08.2023), під час якого встановлено, що начальником зв`язку начальником відділення зв`язку та інформаційних систем в/ НОМЕР_4 майором ОСОБА_8 , який є матеріально-відповідальною особою, допущена нестача військового майна служби зв`язку на загальну суму 1557445,68 грн. та паспортів і формулярів до нього.

Наказом №108 командира військової частини НОМЕР_2 від 27.08.2023 «Про результати службового розслідування» відповідача притягнуто до повної матеріальної відповідальності та розпочато погашення дебіторської заборгованості. Заяв, скарг, рапортів від майора ОСОБА_4 не надходило.

Вказана дебіторська заборгованість 13.03.2024 перейшла з військової частини НОМЕР_2 до військової частини НОМЕР_3 , згідно Акту №2 приймання-передачі дебіторської заборгованості. Заборгованість частково погашена шляхом утримання з відповідача коштів з його грошового забезпечення.

Як вбачається з письмових пояснень від 19.08.2024 року, відповідач частково визнав свою вину в нанесенні вказаної суми нестачі військового майна (т. 1, а.с. 23-24).

За втрату (нестачу) військового майна, що призвело до завдання шкоди державі на суму 1557445,68 грн., відповідача притягнуто до повної матеріальної відповідальності. У зв`язку з відмовою добровільно відшкодувати завдану шкоду, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Заслухавши думку учасників процесу, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24 березня 1999 року № 551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Згідно з п.1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

За нормами п. 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Командири, які у разі виявлення ознак кримінального правопорушення не повідомили про це орган досудового розслідування, несуть відповідальність згідно із законом.

Зважаючи на наведені норми Дисциплінарного статуту суд зауважує, що дисциплінарне стягнення застосовується у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку.

Відповідно до положень п.83-86 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України затверджено Наказом Міністерства оборони України 21.11.2017 №608, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за № 1503/31371 (далі - Порядок №608), який визначає підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі.

За нормами п. 3 розділу ІІ Порядку № 608 службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).

Відповідно до норм розділу V Порядку №608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування.

В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.

У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.

Згідно з розділом VІ Порядку № 608 за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини (начальник) письмово повідомляє про це орган досудового розслідування (п. 6 розділу VІ Порядку № 608).

В свою чергу, підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" від 03.10.2019 № 160-IX (далі - Закон № 160-IX).

За визначенням наведеним у п.4 ч.1 ст.1 Закону № 160-IX матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Відповідно до норм ч.1-2 ст.3 Закону №160-IX підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:

1) наявність шкоди;

2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;

3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;

4) вина особи в завданні шкоди.

Притягнення особи до матеріальної відповідальності за завдану шкоду не звільняє її від дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності, встановленої законами України.

В силу вимог ч.4 цієї статті переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

Згідно з нормами ч.1 ст.6 Закону № 160-IX особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі: 1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій; 2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб; 3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин; 4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення; 5) якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.

Так, судом під час розгляду справи встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 №108 від 27.08.2023 року «Про результати службового розслідування» відповідача притягнуто до повної матеріальної відповідальності та розпочато погашення дебіторської заборгованості. При цьому заяв, скарг, рапортів від майора ОСОБА_4 не надходило. Протилежного відповідачем під час розгляду справи не доведено.

Доказів оскарження вказаного наказу під час розгляду справи відповідачем не надано та судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи акт службового розслідування, наказ №108, яким відповідача притягнуто до повної матеріальної відповідальності, часткове погашення заборгованості, відсутність добровільного відшкодування завданої шкоди, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення суми заподіяної шкоди в розмірі 1 534 405,20 грн.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону № 160-IX у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Таким чином, оскільки відповідачем не було надано до суду доказів добровільного відшкодування завданої шкоди, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є стягнення з відповідача суми заподіяної шкоди державі в розмірі 1 534 405,20 грн.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, розподіл судових витрат зі сплати судового збору на користь позивача не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , КОД ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , Код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 , КОД ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) суму заподіяної шкоди в розмірі 1 534 405,20 грн. (один мільйон п`ятсот тридцять чотири тисячі чотириста п`ять гривень, двадцять копійок).

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 01.05.2025 року.

Суддя Г.П. Самойлюк