Справа № 320/10143/24
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 року м.Київ №320/10143/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови перерахунку пенсії ОСОБА_1 , виходячи із 70% сум грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , виходячи із 70% сум грошового забезпечення з моменту звернення з відповідною заявою 29.12.2023 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку відповідача з 2006 року. Первинно йому було призначено пенсію у розмірі 70% грошового забезпечення. Однак, з 01.01.2008 пенсію позивача перераховано у розмірі 65% грошового забезпечення. У 2023 році позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії у розмірі 70% грошового забезпечення, проте відповідач відмовив у здійснення такого перерахунку пенсії. Вважаючи дії відповідача протиправними, позивача звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив про те, що підстави для перерахунку пенсії позивача відсутні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорту.

Позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві, отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі 65% відповідних сум грошового забезпечення, що підтверджується протоколом про перерахунки пенсії.

Разом із тим на час призначення пенсії позивачу, як ліквідатору аварії на ЧАЕС 2-ї категорії, було призначено пенсію, виходячи із розміру 70% від суми грошового забезпечення, що підтверджується матеріалами справи, не заперечується сторонами, дані обставини не є спірними.

На звернення позивача щодо здійснення перерахунку пенсії виходячи з 70% грошового забезпечення, відповідач листом від 22.01.2024 повідомив про те, що розмір пенсії, з дати її призначення, був обчислений у розмірі 70 % від сум грошового забезпечення. Законом України від 04.04.2006 № 3591-ІV "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців" внесено зміни до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової службиста деяких інших осіб", згідно з якими виключено положення про збільшення розміру пенсії за вислугу років на 5 відсотків відповідних сум грошового забезпечення особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до 3 категорії. Дія нормативно-правового акта в часі починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто, до події, факту, застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Зважаючи на зазначене, при проведенні перерахунку пенсії на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" з 01.01.2008 застосовані норми законодавства, що діяли на час його проведення, а саме статті 13 Закону № 2262-ХІІ, згідно з якою особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше: звільненим у відставку за віком - 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення; за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення. Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 13 Закону № 2262-ХІІ, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 2-95 процентів. Отже, розмір пенсії позивача з 01.01.2016, враховуючи норми чинного законодавства, обчислений виходячи із 65% від сум грошового забезпечення.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними у зв`язку із чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У пункті 70 рішення від 18 січня 2001 року у справі "Чепмен проти Сполученого Королівства" (Chapman v. the United Kingdom), заява № 27238/95, Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що в інтересах правової визначеності, передбачуваності та рівності перед законом він не повинен відступати від попередніх рішень за відсутності належної для цього підстави.

Причинами для відступу можуть бути вади попереднього рішення чи групи рішень (їх неефективність, неясність, неузгодженість, необґрунтованість, незбалансованість, помилковість); зміни суспільного контексту.

У пункті 49 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів про якість судових рішень зазначається, що судді повинні послідовно застосовувати закон. Однак коли суд вирішує відійти від попередньої практики, на це слід чітко вказувати в рішенні.

Предметом розгляду даної справи є, зокрема, правомірність зменшення відповідачем розміру пенсії за вислугу років позивача, як військовослужбовця, який брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесений до відповідної категорії 2, при її перерахунку відповідно до статті 63 Закону №2262-XII на підставі постанов №704 і №103 на 5% відповідних сум грошового забезпечення, з якого була обчислена при призначенні його пенсія згідно зі статтею 13 цього Закону.

Відповідно до пунктів "а" та "в" частини першої статті 13 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

З набуттям чинності Законом № 3591-IV нова редакція пункту "в" частини першої статті 13 Закону № 2262-ХІІ не передбачала указаної 5-відсоткової доплати особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 2.

Перерахунок призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій визначено статтею 63 цього Закону (у редакції, чинній на час проведення перерахунку пенсії позивачу), відповідно до частин першої, третьої та четвертої якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням у дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, відсотковий розмір пенсії до відповідних сум грошового забезпечення при її призначенні установлюється статтею 13 Закону № 2262-ХІІ саме на час призначення пенсії. Натомість розміри складових грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія при її перерахунку на підставі статті 63 Закону № 2262-ХІІ, визначаються на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Як убачається з наведених у пунктах 43-48 цієї постанови норм, складові грошового забезпечення, з яких обчислюється та перераховується пенсія, та їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України.

Водночас відсоткове співвідношення раніше призначеної відповідно до статті 13 Закону №2262-ХІІ пенсії до відповідних сум грошового забезпечення є сталим, оскільки установлюється на день призначення пенсії.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачу у зв`язку із звільненням у 2006 році була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ, її розмір складав 70% від грошового забезпечення, у тому числі 5% - збільшення розміру пенсії, як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесена до категорії 3.

Позивач 29.12.2023 звернувся до відповідача із заявою про виплату пенсії, виходячи із розміру 70% відповідних сум грошового забезпечення, а не 65% сум грошового забезпечення, але отримав від ГУ ПФУ в м. Києві відмову в отриманні пенсії в розмірі 70% сум грошового забезпечення.

На час виникнення спірних правовідносин стаття 13 Закону № 2262-ХІІ була чинною у редакції Закону № 3591-IV, яка не передбачала вказаної 5-відсоткової доплати особам, що брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 2.

Проте застосування органом ПФУ при перерахунку пенсії позивача положень статті 13 Закону № 2262-ХІІ у редакції Закону № 3591-IV є протиправним, оскільки ця норма стосується призначення нових, а не перерахунку раніше призначених пенсій. До того ж статтею 58 Конституції України закріплено принцип незворотності нормативно-правових актів у часі.

Отже, при перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2016 року відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ на основі постанови № 103 у відповідача немає підстав для застосування механізму нового обчислення пенсії за нормами частини першої статті 13 цього Закону, яка застосовується саме при першому призначенні пенсії. При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке було визначене при її призначенні, є незмінним.

Верховний Суд України в постанові від 18.06.2014 у справі № 21-38а14 дійшов висновку про те, що оскільки на момент здійснення перерахунку пенсії, а саме з 01 січня 2008 року, стаття 13 Закону № 2262-ХІІ не передбачала 10-відсоткового збільшення пенсії для військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, а інша норма, яка б установлювала таку доплату, в чинному законодавстві України відсутня, то правових підстав для нарахування наведеної 10-відсоткової доплати для зазначених військовослужбовців немає. Аналогічного висновку в постановах від 08 травня 2018 року у справі № 752/17929/13-а, від 21.03.2019 у справі № 275/383/17 та від 16 серпня 2021 року у справі № 240/5019/18 дійшов і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду.

Натомість Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.02.2022 у справі №200/7786/19-а відступила від цього висновку Верховного Суду України та Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, зазначивши, що при перерахунку пенсії позивача відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ на основі постанов № 103 і 704 немає підстав для застосування механізму нового обчислення пенсії за нормами частини першої статті 13 цього Закону, яка застосовується саме при першому призначенні пенсії. При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке було визначене при її призначенні, є незмінним.

Враховуючи викладене, із врахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2022 у справі № 200/7786/19-а, судом визнаються правомірними позовні вимоги, заявлені в адміністративному позові, у зв`язку із чим суд визнає протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу, виходячи із 70% сум грошового забезпечення та зобов`язати відповідача здійснити з 29.12.2023, з моменту звернення з відповідною заявою, перерахунок та виплату пенсії позивача, виходячи із 70% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до копії квитанції позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору на суму 1211,20 грн, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , виходячи із 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з 29.12.2023, виходячи з 70% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (, вул.Бульварно-Кудрявська, 16, м.Київ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений ним судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.