Справа № 279/1674/25
Суддя: Недашківська Л. А.
Дата ухвалення: 2025-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №279/1674/25
Провадження № 2-а/279/26/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.05.2025 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Недашківська Л.А., з секретарем Бобровою В.С. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження термінову адміністративну справу №279/1674/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправних дій, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправних дій, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, зазначивши, що згідно постанови від 13.03.2025 №1/111 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАЛ та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі, неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 17000 грн. Вважає вказану постанову незаконною. Так, відповідно до постанови від 13.03.2025 року, 16.02.2025 року йому була направлена повістка начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до змісту якої він зобов`язаний був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , на 09.00 год. 16.02.2025 року. Однак, маючи обов`язок з`явитися у визначені у повістці десь, час та місце, не з`явився, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП. У постанові не зазначено коли саме за часом була направлена повістка, у який спосіб була направлена повістка, через який засіб зв`язку або через яких суб`єктів була направлена повістка, чи була вручена повістка тощо. В призначений день 13.03.2025 року на 10:00 годину він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 , надав докази та пояснення з приводу не отримання та неявки за не одержаною повісткою на підприємстві, як перебував в черговій відпустці по місцю роботи ТзОВ «Омелянівський кар`єр», яке віднесено до критично важливого для функціювання економіки та забезпечення життєдіяльності населення Житомирської області в особливий період (Розпорядження ОДА, Житомирської обласної військової адміністрації № 422 від 14,02.2025 року, копія Наказу про відпустки № 61/к/тр від 07.02.2025 року, копію Витягу з реєстру заброньованих осіб, копію витягу з Оберігу Міністерства оборони України бронювання до 26.02.2026 року. Однак, тво ІНФОРМАЦІЯ_5 нехтуючи даними доказами наклав на нього незаконно штраф в сумі 17 000 грн. Жодних повідомлень та/або повісток про необхідність з`явлення у ІНФОРМАЦІЯ_6 він не отримував у будь-який спосіб. Крім того, при складанні адміністративного протоколу ОСОБА_2 наказу на особу яка уповноважена складати адміністративного протоколу 26.02,2025 року керівника ІНФОРМАЦІЯ_4 не було, крім того відповідно до Інструкції зі складання ТЦК протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затверджена наказом Міноборони, імперативно визначає, що до протоколу долучаються докази, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Просить скасувати постанову по адміністративне правопорупіення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 13.03.2025 № 1/111, винесену ІНФОРМАЦІЯ_7 , і закрити справу. Стягнути з відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 на його користь судовий збір.

Позивач в заяві до суду клопотав про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, своїх заперечень не надав, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

За таких обставин суд розглянув справу у відсутність сторін на підставі поданих доказів.

Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне:

Судом встановлено, що постановою Т.в.о. за ВП начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_3 №1/111 від 13.03.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адмністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Відповідно до зазначеної постанови, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , 16.02.2025 року була направлена повістка начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до змісту якої 16.02.2025 року об 09.00 год. він був зобов`язаний з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_1 . Маючи обов`язок з`явитися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , гр. ОСОБА_1 у визначений день та час до ІНФОРМАЦІЯ_4 , за вказаною адресою не з`явився, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну подготовку та мобілізацію в особливий період, вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП України передбачена адміністративна відповідальність, за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинене в особливий період.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до ст. 235 КУпАП України, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_9 визначена ч.1 ст.235 КУпАП. До підвідомчості вказаного суб`єкта віднесенно і розгляд справ про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності, в т.ч. і передбачених ст.210-1 ч.3 КУпАП. Згідно ч.2 ст.235 КУпАП, від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення регулюється розділом 4 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, встановлюються на підставі доказів.

Позивач, в обгрунтуваая своїх вимог зазначив, що особисто не отримував повістку про виклик на 16.02.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою АДРЕСА_1 . Крім того, у період з 10.02.2025 року перебував на лікарняному.

За приписами частини 1 статті 268 КУпАП України, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Водночас, жодних доказів на підтвердження того, що позивач в порядку статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» отримував виклик і не прибув у призначений час, суду не надано.

Матеріали справи не містять доказів того, що повістка з вимогою ОСОБА_1 прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою АДРЕСА_1 , направлялася позивачу поштою чи вручалася в інший спосіб, визначений законодавцем.

Відповідач не надав суду копію повістки/розпорядження/виклику, яка б доводила, що ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою АДРЕСА_1 на конкретну дату та час, не надав доказів, що ОСОБА_1 отримав вказану повістку особисто або відмовився від отримання, про що зроблене відповідне застереження про відмову від її отримання та не надав суду доказів, що факт неявки ОСОБА_1 зафіксовано відповідним актом.

Таким чином, відповідачем не доведено, що у позивача виник обов`язок з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк, зазначений у повістці, і що від виконання цього обов`язку ОСОБА_1 ухилився.

Відповідно до ч.1 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що стороною відповідача не надано доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому оскаржувана позивачем постанова є протиправною, не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню, оскільки матеріали справи не містять доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст.210-1 ч.3 КУпАП, за таких обставин, провадження у справі підлягає закриттю відповідно до ст.247 п.1 вказаного Закону.

З врахуванням вищенаведеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За вимогами ст.4 ЗУ «Про судовий збір», з урахуванням позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 18 березня 2020 року, за оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір, в розмірі 605,60 грн.

Згідно ст.7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі, зокрема, внесення судового збору у більшому розмірі ніж встановлено законом.

Враховуючи той факт, що судове рішення ухвалене на користь позивача, позивач не порушував питання про поверненння надмірно спалченого судового збору, та дотримуючись вимог статті 139 КАС України, суд вирішив стягнути на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 605,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_10 .

На підставі викладеного, керуючись ст.243-246,286 КАС України, Кодексом України про адміністративні правопорушення,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Постанову Т.в.о. за ВП начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 підполковника ОСОБА_4 №1/111 від 13.03.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.210-1 ч.3 КУпАП визнати протиправною та скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути з за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_10 на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судових витрат.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 10-денний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони та учасники:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_11 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя Леся НЕДАШКІВСЬКА

Копія згідно з оригіналом