Справа № 120/13981/24
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

30 квітня 2025 р. Справа № 120/13981/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Крапівницької Н.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут"

до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

про визнання протиправними та скасування постанови та розпорядження, -

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» (далі-ТОВ «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ», позивач) до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП, комісія, відповідач) про визнання протиправними та скасування постанови та розпорядження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що НКРЕКП винесено постанову від 23.04.2024 №780 про накладення штрафу за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу, якою накладено штраф на ТОВ «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» у розмірі 52071 грн. за порушення п.п. 25 п. 2.2 глави 2 у Ліцензійних умов у частині дотримання мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених НКРЕКП.

Крім того, за наслідками поведеної перевірки відповідачем було прийнято розпорядження від 23.04.2024 № 121-р "Про усунення порушень ТОВ "Вінницягаз Збут", яким зобов`язано ТОВ "Вінницягаз Збут" усунути порушення підпункту 25 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 16.02.2017 № 201, у частині дотримання мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених НКПЕКП, для чого у строк до 27.05.2024 сплатити компенсацію 2 споживачам за недоотримання Мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 21.09.2017 №1156, про що повідомити НКРЕКП.

Позивач не погоджується з прийнятим відповідачем розпорядженням, зазначає, що компенсація за недотримання мінімальних стандартів якості послуг постачання природного газу не надається у випадках, якщо недотримання мінімальних стандартів якості послуг постачання природного газу було спричинено доведеними форс-мажорними обставинами, що підтверджується відповідно до чинного законодавства, діями споживача, що призвели до затримки у наданні послуг. Також вказав, що з 01.05.2022 р. втратило зі свого реєстру постачальника всіх побутових споживачів, відтак, була відсутня можливість врахувати компенсацію за недотримання мінімальних стандартів. Окремо позивач зазначив й про те, що споживачі мали самостійно звернутись за отриманням компенсації, що також не враховано при прийнятті постанови. Окрім того, позивач наголошує, що наразі діють дві норми права, перша містить обов`язок для попереднього постачальника повертати переплати, а друга -ні.

Ухвалою від 23.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою від 06.11.2024 в задоволенні клопотання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін відмовлено. В задоволенні клопотання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про перехід до загального позовного провадження відмовлено

08.11.2024 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній заперечив щодо задоволення позову. Зазначив, що НКРЕКП є органом, уповноваженим здійснювати державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових перевірок, у разі виявлення порушень у діях таких суб`єктів, застосувати до них за результатом проведених перевірок санкції. Питання дотримання позивачем підпункту 25 пункту 2.2. глави 2 Ліцензійних умов відносилося до питань здійснення перевірки та було зазначено у посвідченні з проведення позапланової виїзної перевірки. Таким чином відповідач стверджує, що позапланова перевірка позивача була проведена у відповідності до норм Закону про НКРЕКП та Порядку контролю №428 у межах повноважень НКРЕКП. Окремо вказав, що подання додаткової заяви про виплату компенсації споживачем є правом, а не обов`язком особи. Також вказано, що комісія здійснила перевірку по заявам споживачів про повернення переплати, які надходили до товариства до 01.01.2023, тобто до дати введення змін до Мінімальних стандартів.

Отже, спірні постанова та розпорядження прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, пропорційно, а тому в силу вимог статті 2 КАС України підстави для задоволення позову відсутні.

12.11.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вважає, що твердження, які викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву, не спростовують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Зокрема вказав, що Інструкція № 1416 поширюється лише на суб`єктів господарювання, які отримали ліцензію на право здійснення господарської діяльності з постачання природного газу та постачали газ у звітному кварталі. При цьому, з 01.05.2022 позивач не є постачальником природного газу в розумінні діючого законодавства.

22.11.2024 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» є підприємством, що здійснює господарську діяльність із постачання природного газу на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 11.05.2017 №633.

На підставі постанови НКРЕКП від 12.12.2023 №2412 «Про проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» та посвідчення на проведення позапланової виїзної перевірки від 21.03.2024 № 143 у період з 27.03.2024 по 04.04.2024 відповідачем проведено позапланову виїзну перевірку щодо дотримання ТОВ «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП, від 16.02.2017 № 201 (далі Ліцензійні умови), а саме:

- підпункту 18 у частині складання звітності затвердженої НКРЕКП, щодо провадження господарської діяльності з постачання природного газу та подання її до НКРЕКП у встановленому порядку, зокрема форми № 4-НКРЕКП-газ- якість-постачання (квартальна) за 3-й квартал 2023 року;

- підпункту 23 у частині надання документів, інформації та звітності, що містять достовірні дані, необхідні для виконання НКРЕКП своїх повноважень в обсягах та у строки, встановлені НКРЕКП (але не менше як протягом 10 робочих днів, крім запитів під час здійснення заходів 3 державного нагляду (контролю), зокрема звітності за формою № 4-НКРЕКП-газякість- постачання (квартальна) за 3-й квартал 2023 року, що містить достовірні дані

- підпункту 25 щодо дотримання мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених НКРЕКП, зокрема дотримання пунктів 3.1, 3.2, 3.4 глави 3 Стандартів та вимог щодо забезпечення мінімальних стандартів якості послуг постачання природного газу споживачу, надання споживачам компенсації у разі недотримання мінімальних стандартів якості.

За результатами позапланової перевірки ТОВ «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» складено Акт від 04.04.2024 № 156, яким встановлено порушення пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов, а саме: підпункту 25 у частині дотримання мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених НКРЕКП.

Позивачем 05.04.2024 подано письмові пояснення та обґрунтування (заперечення) до акту перевірки.

Постановою НКРЕКП від 23.04.2024 № 780, відповідно до статей17, 19та 22 Закону України Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, статті 59 Закону України Про ринок природного газу Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг накладено штраф у розмірі 52071 грн. на ТОВ ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ".

Також, 23.04.2024 відповідачем винесено розпорядження № 121-р Про усунення порушення ТОВ ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ, яким Ліцензіата зобов`язано: усунути порушення підпункту 25 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов, у частині дотримання мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених НКРЕКП, для чого у строк до 27.05.2024 сплатити компенсацію 2 споживачам за недотримання Мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 21.09.2017 за № 1156, про що повідомити НКРЕКП.

Не погоджуючись із постановою та розпорядженням, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 22.09.2016 № 1540-VIII (далі Закон № 1540-VIII) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 частини першої статті 2 Закону № 1540-VIII передбачено, що Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема: у сфері енергетики: діяльності з транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), надання послуг установки LNG, постачання природного газу.

Згідно із частиною другою статті 3 Закону № 1540-VIII регулятор здійснює державне регулювання шляхом:

1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом;

2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг;

3) формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом;

4) державного контролю та застосування заходів впливу;

5) використання інших засобів, передбачених законом.

Відповідно до пунктів 11, 12 частини першої статті 17 Закону № 1540-VIII для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор: контролює додержання ліцензіатами законодавства у відповідній сфері регулювання і ліцензійних умов провадження господарської діяльності та вживає заходів до запобігання порушенням ліцензійних умов; розглядає справи про порушення ліцензійних умов, а також справи про адміністративні правопорушення і за результатами розгляду приймає рішення про застосування санкцій, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом, приймає у межах своєї компетенції рішення про направлення до відповідних державних органів матеріалів про виявлені факти порушення законодавства.

За приписами частин першої - третьої, п`ятої статті 19 Закону № 1540-VIII Регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю.

Перевірка проводиться на підставі рішення Регулятора.

Для проведення перевірки створюється комісія з перевірки, що складається не менш як із трьох представників центрального апарату та/або територіальних органів Регулятора.

За результатами перевірки складається акт у двох примірниках, який підписується членами комісії з перевірки. Один примірник акта про результати перевірки передається суб`єкту господарювання, діяльність якого перевірялася, або уповноваженій ним особі. У разі відмови суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи прийняти акт про результати перевірки такий акт надсилається суб`єкту господарювання рекомендованим листом протягом п`яти робочих днів з дня підписання акта членами комісії з перевірки. Суб`єкт господарювання, діяльність якого перевірялася, має право надати письмові пояснення та обґрунтування щодо проведеної перевірки та/або виявлених порушень у строк до п`яти робочих днів з дня отримання акта про результати перевірки. У разі виявлення порушень акт про результати перевірки вноситься на засідання Регулятора, за результатами якого Регулятор приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, санкції, передбаченої цим Законом. Акт про результати перевірки разом із поясненнями та обґрунтуванням суб`єкта господарювання, діяльність якого перевірялася, підлягає оприлюдненню на офіційному веб-сайті Регулятора до розгляду акта на засіданні Регулятора.

Частиною сьомою статті 19 Закону № 1540-VIII встановлено, що підставою для проведення позапланової виїзної перевірки є:

1) подання суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, або суб`єктом, що належить до особливої групи споживачів, письмової заяви про здійснення заходу державного контролю;

2) обґрунтоване звернення фізичної або юридичної особи про порушення суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, або суб`єктом, що належить до особливої групи споживачів, її законних прав;

3) обґрунтоване звернення суб`єктів господарювання та споживачів про порушення суб`єктом природної монополії, оператором малої системи розподілу законодавства з питань доступу до електричних/теплових/газових мереж та/або порушення ліцензійних умов;

4) перевірка виконання рішень Регулятора щодо усунення порушень вимог законодавства, прийнятих за результатами планових або позапланових перевірок;

5) перевірка достовірності наданих Регулятору даних у звітності або в інших документах.

Строк проведення позапланової виїзної перевірки не може перевищувати 10 робочих днів, а щодо суб`єктів малого підприємництва - трьох робочих днів.

У разі великих обсягів перевірки за рішенням Регулятора строк проведення позапланової виїзної перевірки може бути збільшений до 20 робочих днів, а для суб`єктів малого підприємництва - до п`яти робочих днів із внесенням відповідних змін до посвідчення на проведення перевірки.

Під час проведення позапланової виїзної перевірки з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для проведення позапланової перевірки, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні на проведення перевірки.

У разі виявлення під час проведення позапланової виїзної перевірки однорідних порушень або таких, що прямо випливають із питань, необхідність перевірки яких стала підставою для проведення позапланової перевірки, Регулятор має право перевіряти такі порушення із подальшим застосуванням до суб`єкта господарювання відповідальності, передбаченої законодавством.

Отже, частиною сьомою статті 19 Закону № 1540-VIII встановлено, що під час проведення позапланової виїзної перевірки з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цієї перевірки, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні на проведення перевірки.

Судом встановлено, що в обґрунтуванні до проекту постанови НКРЕКП №2412 «Про проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ "Вінницягаз Збут", яке розглядалось на засіданні НКРЕКП, яке проводилось 12.12.2023 у формі відкритого слухання, зазначено, що підставами для проведення позапланової виїзної перевірки є, зокрема, обґрунтоване звернення фізичної або юридичної особи про порушення суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, її законних прав.

Так, підставою для проведення позапланової виїзної перевірки є, зокрема перевірка достовірності наданих Регулятору даних у звітності або в інших документах.

Так, перевірка ТОВ ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ була проведена відповідачем на підставі Постанови № 2412, прийнятої відповідно до пункту 2 та 5 частини сьомої статті 19 Закону №1540-VIII.

Відповідно до частини другої статті 22 Закону №1540-VIII за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, та суб`єктів, що належать до особливої групи споживачів, Регулятор може застосовувати санкції у вигляді:

1) застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень; 2) накладення штрафу; 3) зупинення дії ліцензії; 4) анулювання ліцензії.

За приписами частини третьої статті 22 Закону № 1540-VIII у разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор у 30-денний строк з дня складення акта перевірки розглядає питання відповідальності суб`єкта, щодо якого здійснювалася перевірка, його посадових осіб на своєму засіданні та приймає рішення про застосування до суб`єкта, щодо якого здійснювалася перевірка, санкцій та/або застосування адміністративного стягнення до посадової особи такого суб`єкта. При застосуванні санкцій Регулятор має дотримуватися принципів пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив.

Згідно із частиною четвертою статті 22 Закону № 1540-VIII Регулятор застосовує штрафні санкції до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у розмірах, встановлених цим Законом, законами України "Про ринок електричної енергії", "Про природні монополії", "Про питну воду та питне водопостачання", "Про ринок природного газу", "Про теплопостачання", "Про енергетичну ефективність".

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України Про ринок природного газу від 09.04.2015 № 329-VIII суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом.

Пунктом 1 частини другої статті 59 Закону № 329-VIII передбачено, що правопорушеннями на ринку природного газу зокрема є: порушення ліцензіатами відповідних ліцензійних умов провадження господарської діяльності.

За приписами частини третьої статі 59 Закону № 329-VIII у разі скоєння правопорушення на ринку природного газу до відповідних суб`єктів ринку природного газу можуть застосовуватися санкції у виді: 1) попередження про необхідність усунення порушень; 2) штрафу; 3) зупинення дії ліцензії; 4) анулювання ліцензії.

Відповідно до підпункту б пункту 5 частини четвертої статті 59 Закону № 329-VIII Регулятор у разі скоєння правопорушення на ринку природного газу приймає у межах своїх повноважень рішення про накладення штрафів на суб`єктів ринку природного газу (крім споживачів) у таких розмірах: від 3000 до 100000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - на суб`єктів господарювання, що провадять господарську діяльність на ринку природного газу, що підлягає ліцензуванню: за порушення ліцензійних умов провадження відповідного виду господарської діяльності на ринку природного газу, що підлягає ліцензуванню.

Згідно із частиною п`ятою статті 59 Закону № 329-VIII під час визначення санкцій за порушення, передбачені цією статтею, Регулятор враховує серйозність і тривалість правопорушення, наслідки правопорушення для інтересів ринку природного газу та його суб`єктів, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини. Поведінка правопорушника, спрямована на зменшення негативних наслідків правопорушення, негайне припинення правопорушення після його виявлення, сприяння виявленню правопорушення Регулятором під час перевірки вважаються пом`якшуючими обставинами. Поведінка правопорушника, спрямована на приховування правопорушення та його негативних наслідків, на продовження вчинення правопорушення, а також повторне вчинення правопорушення на ринку природного газу вважаються обтяжуючими обставинами.

За правилами частин шостої - восьмої статті 59 Закону № 329-VIII рішення Регулятора про накладення санкцій за порушення, передбачені цією статтею, може бути прийняте протягом 30-денного строку з дня складення акта перевірки. Накладення санкцій, передбачених цією статтею, не допускається, якщо порушення було виявлено через п`ять або більше років після його скоєння (у разі триваючого порушення - його припинення) або виявлення його наслідків. За одне правопорушення на ринку природного газу може застосуватися лише один вид штрафної санкції (штраф) або штраф разом із зупиненням дії ліцензії. Рішення про накладення санкцій Регулятором оскаржуються в судовому порядку.

Відповідно до положень статті 22 Закону №1540-VIII, суб`єкти господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, несуть відповідальність за правопорушення у сферах енергетики та комунальних послуг, визначені законами України "Про природні монополії", "Про комбіноване виробництво теплової та електричної енергії (когенерацію) та використання скидного енергопотенціалу"; "Про ринок електричної енергії"; "Про ринок природного газу", "Про трубопровідний транспорт", "Про теплопостачання; "Про питну воду та питне водопостачання", "Про державне регулювання в сфері державних комунальних послуг" та іншими законами, що регулюють відносини у відповідних сферах.

За порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, Регулятор може застосовувати санкції, серед іншого, у вигляді накладення штрафу.

У разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор у 30-денний строк з дня складення акта перевірки розглядає питання відповідальності суб`єкта господарювання, його посадових осіб на своєму засіданні та приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання санкцій та/або застосування адміністративного стягнення до посадової особи такого суб`єкта господарювання. При застосуванні санкцій Регулятор має дотримуватися принципів пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив.

Щодо виявлених відповідачем під час перевірки порушень Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу, суд зазначає наступне.

Так, за результатами розгляду Акту № 156 від 04.04.2024, відповідач застосував до позивача штрафну санкцію за порушення підпункту 25 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов участі дотримання мінімальних стандартів та вимог якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затвердженого НКРЕКП.

Судом встановлено, що позивач здійснює діяльність з постачання природного газу на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 11.05.2017 №633.

Разом з тим, відповідно до підпункту 3 пункту 6.2 розділу VI Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП 30.09.2015 № 2500 (далі - Типовий договір), постачальник зобов`язується обчислювати і виставляти рахунки Споживачу за поставлений природний газ відповідно до вимог, передбачених цим Договором.

Відповідно до пункту 11.5 розділу XI Типового договору дія цього Договору припиняється, зокрема, у разі реєстрації споживача в Реєстрі споживачів іншого постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи у порядку, визначеному Правилами постачання та Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2493. У такому випадку дія цього Договору припиняється на наступний день після реєстрації споживача в Реєстрі іншого постачальника.

Відповідно до положень пункту 3.2 глави 3 Мінімальних стандартів та вимог, до мінімальних стандартів якості при наданні постачальником послуг постачання природного газу належить, зокрема, повернення переплати вартості природного газу на поточний рахунок побутового споживача, у тому числі повернення переплати попередніми постачальниками, або надання обґрунтованої відповіді споживачу щодо повернення суми переплати - у строк не більше 5 робочих днів з дня отримання письмової вимоги побутового споживача. Даний стандарт введений в дію з 01.01.2023.

Щодо недотримання позивачем пункту 3.1 глави 3 Мінімальних стандартів у частині забезпечення постачальником мінімальні стандарти якості послуг постачання природного газу споживачу, суд зазначає, що Комісією з проведення перевірки встановлено незабезпечення ТОВ «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» Мінімальних стандартів та вимог 11 споживачам.

Так, під час проведення перевірки встановлено, що ТОВ «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ», у третьому кварталі після набрання чинності Мінімальними стандартами та вимогами, здійснено повернення переплати 11 споживачам з порушенням строків, визначених пунктом 3.2 глави 3 Мінімальних стандартів та вимог. Як слідує з матеріалів справи, повернуто кошти 11 заявникам, проте тривалість надання послуги (з урахуванням часу затримки) щодо повернення коштів на письмові вимоги вищевказаних побутових споживачів, становить від 9 до 166 робочих днів.

Також встановлено, що 9 заяв на повернення коштів переплати за спожитий природний газ було подано до Товариства фізичними особами які не є сторонами договірних відносин з ТОВ «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» по зазначеним особовим рахункам (особові рахунки оформлені на інших фізичних осіб). Разом з цим, заявниками документально доведено, що вони є власниками чи майбутніми власниками будинків.

Крім того, Комісією з проведення перевірки встановлено незабезпечення дотримання ТОВ «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» мінімальних стандартів якості послуг постачання природного газу 2 споживачам ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ), які звернулися із заявою про повернення переплати після 01.01.2023.

Компенсація у розмірах, наведених у додатку 3 до цих Мінімальних стандартів станом на момент перевірки ТОВ «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» 2 споживачам не сплачена.

При цьому, як зазначає ТОВ «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ», у них відсутні договірні відносини із побутовими споживачами з травня 2022 року, позивач не постачає природний газ вказаним споживачам й не виставляє рахунки попереднім споживачам за поставлений природний газ, надання компенсації споживачам ТОВ «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ», як попереднім постачальником, здійснюється відповідно до пункту 3.8 глави 3 Стандартів та вимог шляхом перерахування коштів споживачу за банківськими реквізитами.

Слід зазначити, що у ТОВ "ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ" наявні усі необхідні дані для компенсації відповідно до п. 3.8 глави 3 Мінімальних стандартів, оскільки зазначені дані надавалися самими споживачами із письмовими вимогами щодо повернення переплати, відтак у товариства була реальна можливість як здійснити взаємозвірку щодо наявності переплати, так і відшкодувати переплату за спожиті послуги.

Згідно з пунктом 3.4 глави 3 Мінімальних стандартів та вимог у разі недотримання мінімальних стандартів якості послуг постачання природного газу, зазначених у пункті 3.2 цієї глави, Постачальник сплачує споживачу компенсацію у розмірах, наведених у додатку 3 до Мінімальних стандартів та вимог.

Згідно з пунктом 3.5 глави 3 Мінімальних стандартів та вимог, постачальник надає споживачу компенсацію за недотримання мінімальних стандартів якості послуг постачання природного газу шляхом врахування суми відповідної компенсації у рахунку за спожитий природний газ у строк не більше 45 днів з дня недотримання мінімального стандарту якості (у разі недотримання мінімального стандарту, визначеного підпунктом 2 пункту 3.2 цієї глави, - з дати зміни умов договору постачання природного газу для непобутових споживачів).

Відповідно до пункту 3.8 глави 3 Мінімальних стандартів та вимог компенсація надається, у тому числі шляхом перерахування коштів споживачу за банківськими реквізитами.

Відповідно до пункту 3.6 глави 3 Мінімальних стандартів та вимог постачальник самостійно визначає факт недотримання мінімальних стандартів якості послуг постачання природного газу, визначає споживача, якому він має надати компенсацію за недотримання мінімальних стандартів якості, та надає таку компенсацію без додаткового звернення зі сторони споживача.

У разі ненадання постачальником компенсації за недотримання мінімальних стандартів якості послуг постачання природного газу в порядку, визначеному пунктом 3.4 цієї глави, споживач має право самостійно звернутися до постачальника із заявою за формою, наведеною в додатку 4 до цих Стандартів та вимог (пункт 3.10 глави 3 Мінімальних стандартів та вимог).

Таким чином, відсутність додаткової заяви про надання компенсацій від споживачів, у відповідності до положень пункту 3.10 глави 3 Мінімальних стандартів та вимог, не є підставою для не проведення компенсації, а подання такої заяви є правом споживача, а не обов`язком.

Як встановлено судом, відповідно до акту перевірки, виплати компенсації 11 споживачам на момент проведення перевірки не здійснювалась. Компенсація у розмірах, наведених у додатку 3 до цих Мінімальних стандартів станом на момент перевірки ТОВ «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» 2 споживачам не сплачена.

В поясненнях позивача стосовно причин невиплати компенсації в якості причини затримки повернення переплати споживачам зазначено форс-мажорні обставини.

Згідно з положеннями Постанови №1416 затримка у наданні послуги внаслідок Форс-мажорних обставин або з вини споживачів має бути документально підтверджена, згідно з Мінімальними стандартами та вимогами - настання Форс-мажорних обставин підтверджується відповідно до чинного законодавства.

Водночас, судом встановлено, що ТОВ «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» надано відповідачу лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, в якому зазначено, що ТПП України засвідчила, що військова агресія російської федерації проти України та введення воєнного стану в України є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) та з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язкам виконання яких/-го настало згідно з умовами договору контракту угоди законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Надаючи оцінку зазначеному листу Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, як доказ неможливості виплатити компенсацію за надані послуги, суд враховує наступне.

Верховний Суд в постанові від 25.01.2022 у справі №904/3886/21 виклав наступні висновки щодо застосування статті 14-1 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні:

-ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності

-форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер.

При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом;

-наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 14-1 Закону України Про торгово-промислові палати України шляхом видачі сертифіката.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 15.06.2023 у справі № 910/8580/22 викладено наступні висновки:

- лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин;

-форс-мажор, або ж обставини непереборної сили, - це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання. Водночас сама по собі, зокрема, збройна агресія проти України, девальвація гривні, воєнний стан, не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким в Україні будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Воєнний стан, девальвація гривні, як обставини непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання;

- наявність сертифікату Торгово-промислової палати України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

У постанові Верховного Суду від 07.06.2023 у справі № 912/750/22 викладено висновок про те, що лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7Л від 28.02.2022 не можна вважати сертифікатом у розумінні статті 14-1 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні, а також такий лист не є документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта (відповідача), для якого могли настати певні форс-мажорні обставини.

Враховуючи наведені висновки Верховного Суду щодо застосування статті 14-1 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні Верховний Суд вважає лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 таким, що не є сертифікатом у розумінні статті 14-1 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, зобов`язання, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Щодо сертифікату № 5600-24-0185 від 29.01.2024, суд зазначає наступне.

Так, Рівненська торгово-промислова палата 29.01.2024 видала ТОВ «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» сертифікат №5600-24-0185 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): «через переведення побутових споживачів «заднім числом» до постачальника ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» відповідно до наказу Міністерства енергетики України від 08.06.2022 № 198 від 01.05.2022 та у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, введення на території України воєнного стану, значне скорочення штату працівників Товариства, призвели до неможливості своєчасного повернення коштів побутовим споживачам та дотримання Мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів і постачання природного газу та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу», «щодо обов`язку (зобов`язання), а саме виконання Мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 21.09.2017 №1156 та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 16.02.2017 №201 у термін до 29.01.2024».

Форс-мажорними обставинами у сертифікаті від 29.01.2024 №5600-24-0185 вказано переведення побутових споживачів «заднім числом» до постачальників ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» відповідно до наказу Міністерства енергетики України від 08 червня 2022 року №198 з 01 травня 2022 року та у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, введення на території України воєнного стану, значне скорочення штату працівників товариства.

Відповідно до пункту 6.2, підпункту 6.3.1 пункту 6.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) (затверджений рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18 грудня 2014 року №44(5), зі змінами) форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів. У заяві, зокрема, зазначається, які саме зобов`язання за договором, контрактом, угодою та/або законом, нормативним актом не можуть бути виконані у встановлений термін внаслідок настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) з посиланням і наданням доказів таких обставин, початок їх виникнення і термін дії, які на думку Заявника унеможливили виконання цих зобов`язань у встановлений договором, контрактом, угодою та/або законом, нормативним актом термін та інші відповідні відомості.

Пункт 4 форми Заяви про засвідчення форс-мажорних обставин (Додаток №4 до Регламенту) імперативно вимагає визначення конкретного суб`єкта (в однині), перед яким необхідно виконувати обов`язки (зобов`язання).

Сертифікат, долучений до позовної зави, видавався не щодо окремого зобов`язання перед окремим побутовим споживачем.

При цьому, судом враховано, що ТОВ «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ», як і об`єкти споживачів, щодо яких недотримано мінімальні стандарти якості, згідно з даними реєстру надання послуг та письмових звернень споживачів не знаходяться на територіях, на яких велись бойові дії у 2022 - 2023 роках або тимчасово окупованих російською федерацією, згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 № 309.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач не надав як контролюючому органу так і суду належних та допустимих доказів які б могли підтвердити настання випадків, які можливо віднести до обставин непереборної сили - форс-мажору при наданні послуг.

Отже, посилання позивача на військову агресією російської федерації проти України, введення на території України воєнного стану, не містять причинно-наслідкового зв`язку між обставиною/подією і неможливістю виконання заявником своїх конкретних зобов`язань, оскільки ТОВ ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ, та об`єкти споживачів, щодо яких недотримано мінімальні стандарти якості, згідно з даними реєстру надання послуг та письмових звернень споживачів не знаходяться на територіях, на яких велись бойові дії у ІІІ-му кварталі 2023 року (період, в тому числі, що перевірявся) або тимчасово окупованих російською Федерацією, згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 № 309.

Суд також зазначає, що переведення споживачів відповідно до наказу Міністерства енергетики України від 08.06.2022 №198 Про постачання природного газу побутовим споживачам, не є свідченням непередбачуваності обставин з забезпечення виконання Ліцензіатом своїх зобов`язань відповідно до вимог Ліцензійних умов та Мінімальних стандартів та вимог.

Так, підпунктом 25 пункту 2.2 Ліцензійних умов передбачено, що при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен дотримуватися таких організаційних вимог, зокрема, дотримуватись мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених НКРЕКП.

При цьому, відповідно до пункту 3.2 глави 3 Мінімальних стандартів та вимог (у редакції постанови НКРЕКП від 10 листопада 2022 № 1415) до мінімальних стандартів якості при наданні постачальником послуг постачання природного газу належить, зокрема, повернення переплати вартості природного газу на поточний рахунок побутового споживача, у тому числі повернення переплати попередніми постачальниками, або надання обґрунтованої відповіді споживачу щодо повернення суми переплати - у строк не більше 5 робочих днів з дня отримання письмової вимоги побутового споживача. Даний стандарт введений в дію з 01.01.2023.

Згідно з пунктом 3.4 глави 3 Мінімальних стандартів та вимог у разі недотримання мінімальних стандартів якості послуг постачання природного газу, зазначених у пункті 3.2 цієї глави, Постачальник сплачує споживачу компенсацію у розмірах, наведених у додатку 3 до Мінімальних стандартів та вимог.

Таким чином, надіслані на адресу позивача вимоги про повернення переплати вартості природного газу не є подією, що позивач не міг передбачити чи подією яка носить надзвичайний характер.

Так, ТОВ «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» у третьому кварталі 2023 року, після набрання чинності Мінімальних стандартів та вимог, здійснено повернення переплати 11 споживачам з порушенням строків визначених пунктом 3.2 глави 3 Мінімальних стандартів та вимог.

Отже, на момент надходження вимог споживачів про повернення переплати вартості природного газу, позивач знав про наявність таких переплат та міг передбачити появу таких вимог споживачів.

Окрім того, судом враховано і ту обставину, що ТОВ "ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ" від 30.04.2024 № 217007.2-Сл-230-0424 звернулось до НКРЕКП, щодо розстрочення сплати штрафу на 12 місяців. Відповідачем на відкритому засіданні прийнято постанову від 15.05.2024 № 929, якою розстрочена сплата штрафу у розмірі 52071 грн., накладного спірною постановою № 780 від 23.04.2024 "Про накладення штрафу на ТОВ "ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ" за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу" на 6 місяців.

ТОВ «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» листами від 21.05.2024 № 217007.2-Сл-262-0524, від 20.06.2024 № 217007.2-Сл-308-0624, від 22.07.2024 № 217007.2-Сл-356-0724, від 16.08.2024 № 217007.2-Сл-393-0824, від 10.09.2024 № 217007.2-Сл-462-0924 та від 10.10.2023 № 217007.2-Сл-502-1024 повідомляв Регулятора про виконання вимог постанови № 929 та надавав платіжні інструкції про оплату розстрочки, однак як вказав відповідач, розстрочка повністю сплачена Ліцензіатом.

Посилання позивача на постанову НКРЕКП від 26.06.2024 № 1186 «Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП» (далі Зміни) якою внесено зміни до положень Мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 21.09.2017 № 1156 (далі Мінімальні стандарти), на переконання суду є недоречними, оскільки з урахуванням положень статті 58 Конституції України не можуть бути застосовані до спірних Постанови № 780 та Розпорядження № 121-р, адже відповідно до пункту 2 Змін, вони набирають чинності з дня, наступного за днем їх оприлюднення на офіційному вебсайті НКРЕКП, а саме 28.06.2024.

Крім того, позивач стверджуючи про порушення строків застосування відповідальності за правопорушення, зазначає, що «ТОВ «ВІННИЦЯГАЗ Збут» заперечує проти можливості застосування пп. 3 п. 3.2 Мінімальних стандартів до процедури повернення переплат побутовим споживачам, які виникли до прийняття постанови НКРЕКП від 10.11.2022 № 1415, оскільки строк на пред`явлення письмових вимог було вичерпано».

Однак, Розпорядження № 121-р стосується виключно обов`язку позивача сплатити компенсацію за недотримання Мінімальних стандартів, та не стосується самої переплати споживачів, а тому будь-які посилання позивача на норми та обставини щодо «переплати» не відносяться до предмету спору.

Тим більше, вимоги щодо повернення споживачам переплати були задоволені позивачем, зазначаючи, що Товариство «не дивлячись на відсутність правових підстав для задоволення вимог побутових споживачів щодо повернення переплат, Товариство здійснювало повернення таких переплат побутовим споживачам..».

З огляду на усі вищевикладені обставини, суд доходить висновку про обґрунтованість прийнятих НКРЕКП постанови від 23.04.2024 № 780, розпорядження від 23.04.2024 №121-р та, як наслідок, відсутність підстав для їх скасування.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, п.29).

Також згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За змістом статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищенаведене, на думку суду, відповідач при прийнятті спірної постанови та розпорядження діяв в межах та у спосіб, визначений чинним законодавством.

Перевіривши юридичну, фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності оскаржуваних рішень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини не підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" (вул. Хмельницьке шосе, 23, м. Вінниця, )

Відповідач: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (вул. Сім`ї Бродських, 19, м. Київ, )

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя:

Секретар: