Справа № 480/9093/24
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2025-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 травня 2025 року Справа № 480/9093/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/9093/24
за позовом ОСОБА_1
до Державної установої "Роменська ВК (№56)
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної установи "Роменська ВК (№56), в якій просить:
1. Визнати протиправними дії Державної установи Роменська виправна колонія (№56) щодо ненарахування та невиплати позивачу в повному обсязі встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року, додаткової щомісячної винагороди за період з 24.02.2022 року по 07.07.2022 року у розмірі 30 000 гривень щомісячно.
2. Зобов`язати Державну установу Роменська виправна колонія (№56) нарахувати і виплатити позивачу додаткову щомісячну винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року, за період з 24.02.2022 року по 07.07.2022 року у розмірі 30 000 гривень щомісячно, враховуючи раніше проведенні виплати.
В обгрунтування позовних вимог зазначила, що проходила службу в Державній установі Роменська виправна колонія (№56) на посаді молодшого інспектора відділу охорони та наказом Державної установи Роменська виправна колонія (№56) №134/ОС-24 від 30.08.2024 року була звільнена зі служби у Державній кримінально-виконавчій службі України (за власним бажанням).
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 Про введення воєнного стану в Україні, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, а Указом № 69 оголошено загальну мобілізацію.
Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.03.2022 року № 350 Про внесення зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022р. № 168 внесено зміни до пункту 1 Постанови № 168, доповнивши абзац перший після слів та поліцейським словами , а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка.
Тобто з 24.02.2022 на період дії воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах Сумської області, повинна була виплачуватись додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно.
В подальшому постановою КМУ №754 від 01.07.2022 року (яка набрала чинності 08.07.2022 року) внесено такі зміни до пункту 1 Постанови №168, а саме: в абзаці першому слова які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка" замінено словами "які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)"; після слова "щомісячно" доповнено словами "(крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць)".
Позивачка вважає, що у період з 24.02.2022 року по 07.07.2022 року мала право на виплату додаткової винагороди.
Однак, на час звільнення Державною установою Роменська виправна колонія (№56) не було проведено повного розрахунку, оскільки не було здійснено нарахування та виплату додаткової винагороди в повному розмірі за період з 24.02.2022 року по 07.07.2022 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року.
Позивачка звернулася до Державної установи Роменська виправна колонія (№56) з заявою від 18.09.2024 року, в якій просила нарахувати та виплатити додаткову винагороду за період з 24.02.2022 року по 07.07.2022 року, передбачену постановою КМУ № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану. Надати довідку про нараховані та виплачені мені суми при звільненні. Надати довідку про фактичний час несення мною служби (помісячно) з 24.02.2022 року по 07.07.2022 року.
Однак, згідно з листом №4/3380 від 03.10.2024 року, надісланого Державною установою Роменська виправна колонія (№56), повідомлено, що на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято постанову №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім ям під час дії воєнного стану (далі - Постанова №168). Керуючись вимогами постанови №168, листом Північно- Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства Юстиції від 25.05.2022 року №22-88/5.1/5.1/24-22 про визначення розміру додаткової винагороди пропорційно фактичному часу несенню служби, наказами по установі від 25.05.2022 року №60/ОС-22 та від 08.08.2022 року №101/ОС-22 Про надання додаткової винагороди затверджено фактичну кількість годин несення служби осіб рядового і начальницького складу ДУ Роменська виправна колонія (№56) та розмір нарахованої додаткової винагороди відповідно до Постанови.
На підставі даного наказу відповідно до фактичної кількості годин несення служби, зазначеної в табелях обліку робочого часу було нараховано додаткову винагороду: за період з 24.02.2022 року по 28.02.2022 року у розмірі 1517,86 грн. за 34 год. несення служби; за період з 01.03.2022 року по 31.03.2022 року у розмірі 8064,52рн. за 200 год. несення служби; за період з 01.04.2022 року по 25.04.2022 року у розмірі 7500,00 грн., за 180 год. несення служби; за період я 26.04.2022 року по 30.04.2022 року у розмірі 833,33 грн., за 20 год. несення служби; за період з 01.05.2022 року по 31.05.2022 року у розмірі 7500 грн., за 186 год. несення служби.
Таким чином, зобов`язання державної установи щодо нарахування та витати додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2022 р. №168 Питання деяких витат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану за період з 24.02.2022 по 01.06.2022 року, виконано в повному обсязі.
Вважаючи, що дії Державної установи Роменська виправна колонія (№56) щодо не нарахування та невиплати позивачці додаткової винагороди за період з 24.02.2022 року по 07.07.2022 року у розмірах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року суперечать вимогам чинного законодавства України і є протиправними, а тому звернулась до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 22.10.2024 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Щодо підстав нарахування додаткової винагороди та періоду її виплати відповідач зазначив, що на виконання Постанови № 168 до державної установи надійшов лист з Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 25.05.2022 року № 22-88/5.1/5.1/24-22, який передбачав визначення розміру додаткової винагороди пропорційно фактичному часу несенню служби.
Наказом по установі від 25.05.2022 року № 60/ОС-22 Про надання додаткової винагороди затверджено фактичну кількість годин несення служби осіб рядового і начальницького складу ДУ Роменська виправна колонія (№56) та розмір нарахованої додаткової винагороди відповідно до Постанови №168. Наказом по установі від 20.06.2023 року № 71/ОС-22 внесені зміни до наказу від 25.05.2022 року № 60/ОС-22 Про надання додаткової винагороди.
На підставі наказу по установі від 08.08.2022 р. за № 101/ОС-22 Про надання додаткової винагороди позивачу виплачена додаткова винагорода за період з 26.04.2022 року по 30.04.2022 року у розмірі 833,33 грн. за період з 01.05.2022 року по 31.05.2022 року у розмірі 7500,00 грн. за фактичну кількість годин несення служби, згідно довідки установи. Дана додаткова винагорода у сумі 8208,33 грн. (за вирахуванням військового збору) сплачена позивачу платіжним дорученням від 09.08.2022 р. за № 756 по відомості на картковий рахунок.
Таким чином, зобов`язання державної установи щодо виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ від 28.02.200 р. №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану за період з 24.02.2022 по 31.05.2022, перед позивачем виконано в повному обсязі на тій підставі, що згідно змін, внесених Постановою КМ України від 01.07.2022 року № 754 Про внесення змін до пункту 1 постанови КМУ від 28.02.200 р. №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану, які вступили в дію з 1 червня 2022 року, підстав для нарахування та виплати додаткової винагороди з 1 червня установа не мала, так як Роменська ТГ відповідно до наказів Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України не входила до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).
У відповіді на відзив на позовну заяву позивачка не погодилась з позицією відповідача, просить позовні вимоги задовольнити (а.с. 36-40).
Ухвалою суду від 31.03.2025 поновлено провадження у справі, розгляд справи продовжено в порядку спрощеного позовного провадження.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що позивачка проходила службу в Державній установі Роменська виправна колонія (№56) на посаді молодшого інспектора відділу охорони, що не заперечується відповідачем.
Наказом Державної установи Роменська виправна колонія (№56) №134/ОС-24 від 30.08.2024 року ОСОБА_1 звільнена зі служби у Державній кримінально-виконавчій службі України (за власним бажанням) (а.с. 10).
Позивачка звернулась до відповідача із заявою, в якій просила нарахувати та виплатити їй додаткову винагороду за період з 24.02.2022 року по 07.07.2022 року, передбачену постановою КМУ № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (а.с. 11).
Листом № 4/3380 від 03.10.2024 відповідачем, зокрема, повідомлено, що відповідно до фактичної кількості годин несення служби, зазначеної в табелях обліку робочого часу було нараховано додаткову винагороду: за період з 24.02.2022 року по 28.02.2022 року у розмірі 1517,86 грн. за 34 год. несення служби; за період з 01.03.2022 року по 31.03.2022 року у розмірі 8064,52 грн. за 200 год. несення служби; за період з 01.04.2022 року по 25.04.2022 року у розмірі 7500,00 грн., за 180 год. несення служби; за період з 26.04.2022 року по 30.04.2022 року у розмірі 833,33 грн., за 20 год. несення служби; за період з 01.05.2022 року по 31.05.2022 року у розмірі 7500,00 грн., за 186 год. несення служби.
Таким чином, зобов`язання державної установи щодо нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2002 р. №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану за період з 24.02.2022 по 01.06.2022 року, перед заявницею виконано в повному обсязі (а.с. 12).
Не погодившись з відмовою, позивачка звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
В подальшому, строк воєнного стану неодноразово продовжувався та діє на день розгляду справи.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію, Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова № 168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.
Постановою Кабінету Міністрів України № 350 від 22.03.2022 до згаданої постанови № 168 від 28.02.2022 були внесені зміни, згідно з якими абзац перший пункту 1 після слів та поліцейським доповнено словами , а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка,.
При цьому, пунктом 2 постанови КМУ № 350 від 22.03.2022 передбачено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022.
Отже, за змістом вказаних нормативно-правових актів, з 24.02.2022 у осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень щомісячно.
Втім, постановою Кабінету Міністрів України № 754 від 01.07.2022, до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 були внесені зміни, відповідно до яких в абзаці першому пункту 1 слова які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка замінено словами які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).
Також, після слова щомісячно доповнено словами (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць).
Пунктом 2 постанови КМУ № 754 від 01.07.2022, установлено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 01.06.2022.
Отже, зміст вказаних норм дає підстави дійти висновку про те, що право на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 в розмірі 30 000, 00 грн. щомісячно, у період з 24.02.2022 по 01.06.2022, окрім інших, мали особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несли службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надавалася допомога в рамках Програми єПідтримка.
Після 01.06.2022, право на отримання згаданої винагороди, окрім інших, мали лише ті особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несли службу в межах територіальних громад, що розташовані в районах проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 24.02.2022 по 01.06.2022 проходила службу на посаді посаді молодшого інспектора відділу охорони Державної установи «Роменська виправна колонія (№ 56)».
Суд зазначає, що Державна установа «Роменська виправна колонія (№ 56)» є установою Державної кримінально-виконавчої служби, місцем розташування якої є село Перехрестівка, Роменського району, Сумської області, тобто, адміністративно-територіальна одиниця, територія якої, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України № 204-р від 06.03.2022, включена до Переліку територій, на яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка.
В той же час, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022, село Перехрестівка, Роменського району, Сумської області не було включено до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).
За таких обставин, суд робить висновок, що у період з 24.02.2022 по 01.06.2022, ОСОБА_1 мала право на отримання додаткової винагороди встановленої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, у розмірі 30 000, 00 грн. щомісячно, оскільки проходила службу в установі Державної кримінально-виконавчої служби, що розташована в межах адміністративно-територіальної одиниці, на території якої надавалася допомога в рамках Програми єПідтримка.
З 01.06.2022 позивач втратила таке право, оскільки проходила службу в межах територіальної громади, яка не включена до переліку громад, що розташовані в районах проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).
Щодо посилання відповідача на лист Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції № 22-88/5.1/5.1/24-22 від 25.05.2022, який передбачав визначення розміру додаткової винагороди пропорційно фактичному часу несенню служби, суд не приймає до уваги, оскільки цей лист не є нормативно-правовим актом і не може змінювати правове регулювання виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби.
Суд наголошує на тому, що питання виплати додаткової винагороди позивачу врегульовано постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.04.2022, на виконання приписів якої, Роменська виправна колонія у період з 24.02.2022 по 01.06.2022 зобов`язана була нараховувати і виплачувати позивачу додаткову винагороду у розмірі 30 000, 00 грн. щомісячно.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд робить висновок, що нарахування та виплата позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 у період з 24.02.2022 по 01.06.2022 на підставі наказів за фактичну кількість годин несення служби, не відповідає критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій відповідача щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, в розмірі 30 000, 00 грн. щомісячно, у період з 24.02.2022 по 01.06.2022 та зобов`язання нарахувати і виплатити згадану винагороду, з урахуванням виплачених сум, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Позовні вимоги в частині визнання протиправними дій щодо не нарахування та невиплати щомісячної додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 в розмірі 30 000, 00 грн. щомісячно у період з 01.06.2022 по 07.07.2022, суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки, як уже зазначалось, право на отримання цієї винагороди у вказаний період, окрім інших, мали лише ті особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несли службу в межах територіальних громад, що розташовані в районах проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).
Крім цього, відповідач зазначив, що позивач пропустив місячний строк звернення до суду, визначений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Вирішуючи питання щодо пропуску строку звернення до суду позивачем з вказаним позовом, суд враховує таке.
Так, частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
У той же час, частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, було встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Законом України від 01.07.2022 №2352-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" (далі - Закон №2352) внесені зміни до КЗпП України.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Закону №2352 цей Закон набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування, а саме з 19.07.2022.
Внаслідок набрання чинності Законом №2352 зазнало змін правове регулювання правовідносин, які виникли з питань стягнення заробітної плати.
Зокрема, з 19.07.2022 в КЗпП України відсутня норма, яка б передбачала право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати, у разі порушення законодавства про оплату, без обмеження будь-яким строком.
При цьому, стаття 233 КЗпП України в редакції, чинній з 19.07.2022, окремо взагалі не врегульовує питання щодо строку звернення до суду працівника з позовом про стягнення заробітної плати, у разі порушення законодавства про оплату праці.
Натомість, частина перша статті 233 КЗпП України в редакції, чинній з 19.07.2022, встановлений загальний строк звернення до суду з заявою про вирішення трудового спору, який становить три місяця з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.
А частина друга статті 233 КЗпП України, в редакції, чинній з 19.07.2022, встановлені спеціальні строки звернення до суду з заявою про вирішення трудового спору:
- у справах про звільнення працівника місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення;
- у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.
Водночас, Закон №2352 не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності, тобто, його норми не мають зворотної дії у часі.
Таким чином, Закон №2352 містить норми прямої дії та поширює свою дію тільки на ті правовідносини, які виникли та існують після набрання ним чинності, тобто з 19.07.2022.
Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1/99-рп частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Відповідно, зміст суб`єктивного права особи, у тому числі права особи на звернення до суду, слід визначати із застосуванням законодавства, яке діяло на момент виникнення відповідного права.
Тобто, тривалість строку звернення до суду не змінюється в разі подальших змін законодавства, яке регулює відповідні відносини. Тому строк звернення до суду розпочинається і закінчується з урахуванням тієї тривалості, яка передбачалася на момент початку перебігу відповідного строку.
При цьому тривалість строку звернення до суду не змінюється залежно від того, коли було реалізоване право на позов.
Таке правозастосування узгоджується з нормою частини четвертої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.
Таким чином, незважаючи на те, що з цим позовом позивач звернувся до суду 15.10.2024, при вирішенні питання щодо дотримання ним строку звернення до суду має застосовуватися норма частини другої статті 233 КЗпП України, в редакції до внесення змін Законом №2352, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин і передбачала, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
З огляду на викладене суд відхиляє аргументи відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи "Роменська ВК (№56) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Державної установи Роменська виправна колонія (№56) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 в повному обсязі встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року, додаткової щомісячної винагороди за період з 24.02.2022 року по 01.06.2022 року у розмірі 30 000 гривень щомісячно.
В задоволенні інших позовних вимог- відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук