Справа № 640/19566/22
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 року Справа№640/19566/22

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кошкош О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Індастрі Інкорпорейшн» (адреса: м. Київ, вул. Красилівська, б. 11, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (адреса: м. Київ, пр-т. Перемоги, б. 14, ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Індастрі Інкорпорейшн» з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, у якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 345468 про сплату ТОВ «Індастрі Інкорпорейшн» в сумі 17 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що ним 14 червня 2022 року укладено договір прокату між Товариством з обмеженою відповідальністю «Індастрі Інкорпорейшн» як наймодавцем та ОСОБА_1 як клієнтом, в межах якого останній отримав у користування автомобіль Renault Logan AA2864OO для задоволення власних потреб. Позивач наголошує, що під час здійснення перевірки транспортного засобу відповідачем на предмет ліцензії зазначений автомобіль перебував у користуванні ОСОБА_1 . З огляду на вказане, позивач наголошує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Індастрі Інкорпорейшн» не здійснювало перевезення пасажирів, а надало автомобіль в прокат, отже, на переконання позивача, відсутні правові підстави для застосування адміністративно- господарського штрафу, передбаченого абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт.

Відповідач позов не визнав, в обґрунтування зазначив, що співробітниками Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті було зупинено транспортний засіб марки Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 для проведення перевірки. Під час перевірки було встановлено відсутність протоколу перевірки технічного стану та договору із замовником про надання послуг. Представник Державної служби України з безпеки на транспорті зауважує, що договір із замовником транспортних послуг є обов`язковим документом, який повинен бути пред`явлений водієм під час здійснення перевірки транспортного засобу. Проте, вказаний договір не був пред`явлений водієм під час перевірки. При цьому, на думку відповідача, наданий до позову договір прокату від 14.10.2022 не є юридично значимим документом, оскільки був відсутній на місці події, а фактичні обставини зафіксовані в акті, який саме і є первинним носієм доказової інформації. Надання їх згодом, навіть не у зв`язку з розглядом справи Укртрансбезпекою, жодним чином не спростовує та не змінює встановлених на місці події фактичних обставин, зафіксованих в акті проведення перевірки, не створює для цього акта наслідків юридично дефектного документу та не нівелює зафіксованих в акті обставин. З огляду на вказане, відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2022 року (суддя Балась Т.П.) відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Разом з цим, на виконання вимог Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» (далі - Закон) та визначає порядок передачі нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративних судових справ іншим окружним адміністративним судам України - наказом ДСА України від 16.09.2024 №399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі - Порядок №399).

На виконання вимог зазначеного закону до Донецького окружного адміністративного суду передано 4132 судові справи, у тому числі адміністративну справу № 640/19566/22.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 640/19566/22 передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Кошкош О.О.

Ухвалою від 18 лютого 2025 року суд прийняв до провадження адміністративну справу № 640/19566/22. Вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Разом з тим, суд зазначає, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації в Україні введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому дію воєнного стану було продовжено, та станом на день винесення рішення він діє.

З огляду на введення на території України воєнного стану, справа розглянута судом протягом розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Індастрі Інкорпорейшн» () є юридичною особою, яка зареєстрована за адресою:03040, Україна, місто Київ, вулиця Красилівська, будинок, 11.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль Renault Logan з номерним знаком НОМЕР_3 належить ТОВ УЛФ-ФІНАНС.

Відповідно до договору фінансового лізингу від 23.10.2019 № 5250/10/19-Г автомобіль Renault Logan з номерним знаком НОМЕР_3 переданий у володіння то користування Товариству з обмеженою відповідальністю «Індастрі Інкорпорейшн». Вказані обставини не спростовуються позивачем та підтверджені листом ТОВ УЛФ-ФІНАНС від 29.09.2022 № УФ-48663.

14 червня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Індастрі Інкорпорейшн» та ОСОБА_1 укладено договір прокату автомобіля. Відповідно до предмету вказаного договору позивач передає клієнту в користування транспортний засіб - автомобіль для здійснення власних потреб чи будь-яких інших потреб, в тому числі для здійснення перевезень пасажирів.

Відповідно до акту прийому-передачі автомобіля від 15 червня 2022 року автомобіль Renault Logan AA2864OO було передано ОСОБА_1 . При цьому, в акту зазначено, що вказаний акт є додатком до договору від 15.06.2022.

Відповідно до направлення на перевірки № 013453 від 19.08.2022 та на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок від 19.08.2022, 25 серпня 2022 року співробітниками Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті було проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, а саме автомобіля Renault Logan AA2864OO, водієм якого був ОСОБА_1 . Контролюючим органом під час проведення перевірки виявлено порушення ст. 34, 39 Закону України Про автомобільний транспорт під час здійснення перевезення 1-го пасажира легковим автомобілем на замовлення (Bolt), вартістю перевезення 32 грн. відсутні копії договору із замовником послуги, протокол перевірки технічного стану ТЗ, ТЗ відсутній у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців як засіб провадження діяльності ліцензіата.

Задля встановлення всіх фактичних обставин, 06.10.2022 повідомленням від 04.10.2022 № 33257/29/24-22, яке направлено позивачу рекомендованим листом із штрих-кодовим ідентифікатором № 992, було викликано Товариством з обмеженою відповідальністю «Індастрі Інкорпорейшн» для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 18.10.2022. Згідно із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення повідомлення вручено за довіреністю 07.10.2022.

18 жовтня 2022 року відповідачем прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 345468, відповідно до якої контролюючим органом встановлено відсутність на момент проведення перевірки протоколу перевірки технічного стану, копії договору з замовником, відповідальність за яке передбачена абз.3 ч. 1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт. Застосовано до позивача адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000, 00 грн.

Вважаючи протиправною постанову про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 05 квітня 2001 року № 2344-III "Про автомобільний транспорт" (далі - Закон № 2344-III) регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Приписами частини чотирнадцятої статті 6 Закону № 2344-III визначено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з частинами сімнадцятою - двадцятою статті 6 Закону № 2344-III рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право: використовувати спеціалізовані автомобілі; використовувати спеціальне обладнання, призначене для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку; супроводжувати транспортний засіб, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також забороняти подальший рух такого транспортного засобу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів; використовувати стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; здійснювати опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення адміністративного правопорушення, свідками якого вони були або могли бути.

Автомобільні перевізники, їх уповноважені особи (водії), автомобільні самозайняті перевізники, суб`єкти господарювання, які надають автостанційні послуги, мають право фіксувати процес проведення планової, позапланової або рейдової перевірки (перевірки на дорозі) засобами фото- і відеотехніки, не перешкоджаючи проведенню таких перевірок.

Статтею 34 названого Закону встановлено, що автомобільний перевізник повинен, зокрема: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Статті 39 Закону визначає документи, на підставі яких виконуються перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення, а саме:

для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із замовником послуги, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія легкового автомобіля - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, копія договору із замовником послуги, інші документи, передбачені законодавством України.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до абзацу 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ установлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567), пунктами 20, 21 якого визначено, що виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

За приписами пункту 14 Порядку № 1567 рейдова рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Пунктом 25 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Відповідно до пункту 26 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Пунктом 27 Порядку № 1567 установлено, що у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Поряд з цим, за приписами пунктів 104, 105 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року № 176, для надання послуг з перевезення легковими автомобілями на замовлення (далі - перевезення на замовлення) автомобільний перевізник зобов`язаний використовувати транспорті засоби, які належать йому на праві власності чи користування, що підтверджується відповідними реєстраційними документами, мати відповідну ліцензію. Організація перевезення на замовлення здійснюється за договором, який укладається між автомобільним перевізником, автомобільним самозайнятим перевізником та суб`єктом господарювання, у письмовій формі і повинен містити інформацію про основні характеристики обслуговування, відповідальність сторін, форму та строк проведення розрахунку, марку і клас транспортного засобу, його облаштування, наявність додаткового технічного обладнання.

Як убачається з матеріалів справи, 18 жовтня 2022 року відповідачем прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 345468, відповідно до якої контролюючим органом встановлено відсутність на момент проведення перевірки протоколу перевірки технічного стану, копії договору з замовником, відповідальність за яке передбачена абз.3 ч. 1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт. Застосовано до позивача адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000, 00 грн.

Підставою для застосування такого штрафу слугував акт від 25 серпня 2022 року, за яким установлено порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт, а саме: під час перевезення 1 пасажира легковим автомобілем у водія - ОСОБА_1 відсутня копія договору із замовником послуг та протокол перевірки технічного стану ТЗ.

Суд звертає увагу, що спірним у цій справі є питання правомірності застосування адміністративно-господарських санкцій саме до позивача.

Щодо процедури реалізації Укртрансбезпекою своїх повноважень з притягнення суб`єктів господарської діяльності до відповідальності, передбаченої абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ, у разі ненадання всіх документів, визначених статтею 39 указаного Закону, які можуть підтвердити статус такого суб`єкта, а також притягнення за таке порушення власника транспортного засобу, суд зазначає таке.

З аналізу наведених вище норм законодавства вбачається, що за відсутності документів, передбачених статтею 39 Закону № 2344-III (договору з замовником послуг), на підставі яких виконуються пасажирські перевезення транспортним засобом, що здійснюються на комерційній основі, застосовуються адміністративно-господарські штрафи. Непред`явлення, зазначених у статті 39 Закону № 2344-III документів під час проведення перевірки свідчить про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що має наслідком для застосування санкцій, визначених статтею 60 Закону № 2344-ІІІ.

При цьому, Законом № 2344-ІІІ передбачена відповідальність у вигляді адміністративно-господарського штрафу саме до автомобільних перевізників.

Так, згідно зі статтею 1 Закону № 2344-ІІІ автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до частини першої статті 29 цього Закону автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Так, відповідно до статті 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд констатує, що положення статті 60 згаданого Закону застосовуються виключно до автомобільного перевізника і не можуть бути застосовані до особи, яка не є учасником правовідносин, щодо яких компетентним органом проводиться перевірка дотримання законодавства про автомобільний транспорт.

Таким чином, аналізуючи наведені вище положення законодавства у зіставленні з обставинами цієї справи суд виходить передусім з того, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ, застосовується до автомобільних перевізників, а не до власників транспортного засобу.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка є сталою та послідовною і неодноразово зазначалась у постановах, зокрема, від 22 лютого 2023 року у справі № 240/22448/20, від 12 жовтня 2023 року у справі № 280/3520/22 та від 07 грудня 2023 року у справі № 620/18215/21.

Суд зазначає, що у позивача наявна діюча транспортна ліцензія на внутрішні перевезення пасажирів на таксі, внутрішні перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення від 05.07.2019.

Крім того, основним видом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Індастрі Інкорпорейшн» є 49.32 Надання послуг таксі.

Отже, в розумінні положень Закону № 2344-ІІІ позивач є автомобільним перевізником.

При цьому, позивач у позовній заяві наполягає, що транспортний засіб марки Renault Logan AA2864OO, передав ОСОБА_1 для особистого користування. Проте, вказане спростовується п. 2.1 договору, адже відповідно до предмету вказаного договору позивач передає клієнту в користування транспортний засіб - автомобіль для здійснення власних потреб чи будь-яких інших потреб, в тому числі для здійснення перевезень пасажирів.

Посилання позивача на той факт, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Індастрі Інкорпорейшн» не здійснювало перевезення пасажирів, а надало автомобіль в прокат, суд не приймає до уваги, адже ані на момент перевірки, ані під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт 18.10.2022 позивач та ОСОБА_1 не надали зазначений документ відповідачу.

Крім того, слід зазначити, що позивач, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, не був позбавлений права надати пояснення та/або додаткові докази щодо складення документів відносно неналежної особи, в тому числі договір прокату автомобіля від 15.08.2022.

Суд зазначає, що в даному випадку носієм доказової інформації щодо встановлених таким чином обставин, є первинні документи контролю, що складаються контролюючим органом, акти, довідки - відповідно до зазначених вище правил і процедур, передбачених вищезгаданими профільними НПА.

У даному випадку, на місці події (зупинки) за наданими водіями ТЗ матеріалами та відомостями складено акт, який є носієм доказової інформації (доказової бази), та встановлено, що перевізником у даному випадку є позивач.

Наданий до позову договір відносно прокату не є юридично значимим документом для цілей визначення перевізника, оскільки був відсутній на місці події, а фактичні обставини зафіксовані в акті, який саме, як вже зазначалося, і є первинним носієм доказової інформації. Надання його (матеріалів щодо прокату) згодом, навіть не у зв`язку з розглядом справи Укртрансбезпекою, жодним чином не спростовує та не змінює встановлених на місці події фактичних обставин, зафіксованих в акті проведення перевірки, не створює для цього акту наслідків юридично дефектного документу та не нівелює зафіксованих в акті обставин.

Даної позиції також дотримується Сьомий апеляційний адміністративний суд, зокрема у постановах від 30 жовтня 2023 року по справі №240/42229/21 та від 31 жовтня 2023 року по справі №240/39644/21.

Суд також зауважує, що в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 25 серпня 2022 року власником автомобіля вказано ТОВ УЛФ-ФІНІНС. Втім, відповідно до договору фінансового лізингу від 23.10.2019 № 5250/10/19-Г автомобіль Renault Logan з номерним знаком НОМЕР_3 переданий у володіння то користування Товариству з обмеженою відповідальністю «Індастрі Інкорпорейшн». Вказані обставини не спростовуються позивачем та підтверджені листом ТОВ УЛФ-ФІНАНС від 29.09.2022 № УФ-48663.

Відповідно до пункту 27 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 транспортні засоби, що придбаваються юридичною особою - лізингодавцем з метою подальшої передачі їх лізингоодержувачу на підставі договору фінансового лізингу, реєструються за лізингодавцем. Після виконання договору фінансового лізингу транспортні засоби перереєстровуються за лізингоодержувачем на підставі зазначеного договору після повного розрахунку та договору купівлі-продажу предмета лізингу.

Отже, враховуючи викладене транспортний засіб і був зареєстрований саме за ТОВ УЛФ-ФІНАНС.

При цьому, на підставі самих лише реєстраційних документів на транспортний засіб не визначити суб`єкта, який має нести відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт. Ці вихідні дані орган контролю отримує на місці перевірки, тоді як постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу виноситься за результатами розгляду справи в територіальному органі Укртрансбезпеки і саме під час її розгляду і має бути встановлений суб`єкт (особа порушника), який в розумінні частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ має нести відповідальність за порушення вимог цього Закону.

Суд також звертає увагу, що підставою для накладення на позивача адміністративно-господарського штрафу слугувала також відсутність протоколу перевірки технічного стану. Вказаний документ не було надано ані під час перевірки, ані до суду.

Що стосується обов`язку контролюючого органу надати належні, достатні та беззаперечні докази на підтвердження того, що під час проведення рейдової перевірки позивач на зазначеному транспортному засобі надавав послуги саме з перевезення пасажирів на замовлення, суд уважає за доцільне зазначити таке.

Як убачається з матеріалів справи, до висновку про порушення позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт (перевезення 1-го пасажира легковим автомобілем на замовлення за відсутності у водія копії договору із замовником послуг) контролюючий орган дійшов з урахуванням акту рейдової перевірки від 25 серпня 2022 року.

Водночас, суд зауважує, що у зазначеному акті перевірки вказано: загальні відомості про транспортний засіб (марка, номерний знак); серія і номер свідоцтва про реєстрацію; дані про водія та власника транспортного засобу. При цьому, в акті зазначено, що порушення виявлено під час здійснення перевезення 1-го пасажира легковим автомобілем на замовлення (Bolt), вартістю перевезення 32 грн. Вказане також підтверджується фотофіксацією автомобіля із наліпкою Bolt.

Позивачем не надано жодного доказу на спростування зазначених обставин.

Згідно вимог КАС України учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки.

Вимогами частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Враховуючи, що у задоволенні вимог адміністративного позову відмовлено, підстави для присудження в користь позивача понесених при розгляді справи судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Індастрі Інкорпорейшн» (адреса: м. Київ, вул. Красилівська, б. 11, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (адреса: м. Київ, пр-т. Перемоги, б. 14, ) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О. Кошкош