Справа № 640/11773/22
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2025-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 року Справа№640/11773/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зінченка О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київської області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони в м. Києві та Київській області, яка полягає у невинесенні наказу (наказів) про нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28 лютого 2022 року № 168;

- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони в м. Києві та Київській області винести наказ (накази) про нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28 лютого 2022 року № 168;

- стягнути з Територіального управління Служби судової охорони в м. Києві та Київській області на користь ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28 лютого 2022 року № 168, за період з 24.02.2022 по 25.07.2022 в розмірі 149 550,7 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що має право на додаткову винагороду на період дії воєнного стану, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 та наказом Державної судової адміністрації України від 31.10.2022 року № 396 за період проходження служби з 24.02.2022. Проте таку винагороду йому не виплачено. Вважаючи таку бездіяльність протиправною, звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2022 року (суддя Костенко Д.А.) відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року прийнято до свого провадження адміністративну справу № 640/11773/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області надав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, зазначив, що центральним органом управління Служби судової охорони проводиться необхідна робота щодо отримання з резервного фонду Держбюджету асигнувань, необхідних для реалізації Постанови № 168 шляхом звернень до Прем`єр-міністра України, Міністерства фінансів України, секретаря Ради національної безпеки і оборони України, Голови Верховного суду, голів комітетів Верховної Ради України, Уповноваженого верховної Ради України з прав людини, Головнокомандувача Збройних сил України, Вищої ради правосуддя та Державної судової адміністрації України.

У свою чергу, керівництво Управління до Державної судової адміністрації України та Міністерства фінансів України не зверталось, оскільки є розпорядником самого нижчого рівня, безпосередньо підпорядковується Центральному органу управління Служби, яке відповідно до встановленого бюджетного порядку вживало заходи для забезпечення виконання Постанови № 168.

Доручень від Центрального органу управління Служби, як розпорядника бюджетних коштів, отриманих для Служби судової охорони, до Управління не надходило. Тобто, керівництво Управління, в межах своїх повноважень, не могло звертатися щодо збільшення кошторису, у зв`язку з тим, що було раніше доведено про відсутність відповідних коштів в Центральному органі управління Служби та не можливість збільшення кошторису для отримання таких коштів від ДСА України.

Листом центрального органу управління Служби від 09.06.2022 №30.07-455/ ССО надано відповідне роз`яснення «Про виплату співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, яким підтверджується неможливість видання наказу керівника про виплату одноразового грошової винагороди по Постанові № 168 без наявності відповідного виділення коштів (асигнування) та попереджено про відповідальність за порушення бюджетного законодавства. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Частиною 6 статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

З 16 квітня 2025 року по 30 квітня 2025 року включно суддя Зінченко О.В. перебував у щорічній відпустці згідно наказу ДОАС, тому розгляд справи вирішено 01 травня 2025 року, тобто у перший після них робочий день.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проходив службу в Територіальному управлінні Служби судової охорони у м. Києві та Київській області у спірний період до 05.08.2022, що сторонами не оспорюється.

Листом від 20 липня 2022 року № 41.06-569 Територіальне управління Служби судової охорони у місті Києві та Київської області у відповідь на адвокатський запит представника позивача повідомило, що у зв`язку з відсутністю відповідного фінансування, а також порядку виплати зазначеної вище додаткової винагороди, накази на виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» не видавалися.

Таким чином, зазначена додаткова винагорода за період з 24 лютого 2022 року не виплачувалася жодному співробітнику Управління.

Вважаючи протиправною таку бездіяльність відповідача щодо виплати додаткової винагороди, що передбачена Постановою КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім ям під час дії воєнного стану, яка не може ставитися в залежність від наявності бюджетних асигнувань, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 165 Закону України Про судоустрій і статус суддів грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування Служби судової охорони кваліфікованими співробітниками.

Співробітникам Служби судової охорони гарантується інший соціальний захист в обсягах та порядку, передбачених Законом України "Про Національну поліцію" для поліцейських, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на фінансування Служби судової охорони.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 вказаного Закону та п. 4 Положення про Службу судової охорони, що затверджено рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 року № 1051/0/15-19, Служба судової охорони складається з центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби.

Згідно з ч. 7 ст. 161 вказаного Закону та п. 10 зазначеного Положення фінансування Служби судової охорони здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 148 Закону визначено, що функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності Служби судової охорони здійснює Державна судова адміністрація України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 року № 289 Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони визначено, що порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони затверджується Державною судовою адміністрацією.

Відповідно до п. 3 розд. І Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, що затверджений наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 року №384, грошове забезпечення співробітникам Служби (далі співробітники) визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби, інтенсивності та умов служби, почесного звання, спортивного звання.

Згідно з п.п. 4 - 7 розд. І Порядку грошове забезпечення включає: 1) щомісячні основні види грошового забезпечення; 2) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 3) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) надбавка за стаж служби.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: 1) підвищення посадового окладу; 2) надбавки; 3) доплати; 4) премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: 1) винагороди; 2) допомоги.

Відповідно до п. 10 розд. І цього Порядку грошове забезпечення співробітникам виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах Служби або територіального управління Служби на грошове забезпечення.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, що затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, який відповідними указами продовжено і діє натепер.

Підпунктом 2 п. 4 вказаного Указу постановлено Кабінету Міністрів України невідкладно забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

На виконання вказаного Указу Президента України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

Вказана постанова набрала чинності з 28.02.2022 року.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 (в первісній редакції) було установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 21 зазначеної Постанови було визначено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Пунктом 3 цієї Постанови установлено Міністерству фінансів опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

19.07.2022 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 року №793 (згідно з пунктом 2 цієї постанови вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022 року), якою були внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, зокрема у в абз. 1 п. 1 слова і цифри додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно замінено словами і цифрами: додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

Верховний Суд у рішенні від 06.04.2023 року, яке набрало законної сили, у зразковій справі № 260/3564/22 зазначив, що Зміст внесених постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 змін до постанови №168 в частині визначення розміру додаткової винагороди до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць замість 30000 гривень щомісячно не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена Урядом пропорційність із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця. Правило щодо пропорційності розміру грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони до виконаної норми праці закріплено й у пункті 14 Порядку №384, згідно з яким при виплаті співробітникам грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення сум щомісячних основних, додаткових видів грошового забезпечення та премії за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата. З огляду на викладене Суд дійшов висновку, що вказані зміни у правовому регулюванні спірних правовідносин не змінили обсягу права особи на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. на місяць, передбаченому постановою №168 у первинній редакції..

Державною судовою адміністрацією України на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 прийнято наказ від 31.10.2022 року № 396, яким затверджено Порядок і умови виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди на період дії воєнного стану (згідно з п. 4 Наказу він набрав чинності з дня його опублікування та застосовується з 24.02.2022 року).

Відповідно до п. 3 вказаного Порядку додаткова винагорода виплачується співробітникам в період дії воєнного стану, за час проходження ними служби, зокрема тим, які виконують службові обов`язки за штатними посадами або на яких у встановленому порядку покладено тимчасове виконання обов`язків за іншими посадами згідно з умовами, передбаченими цим Порядком.

Виплата додаткової винагороди за рішенням Голови Служби судової охорони (далі Служба) або особи, яка виконує його обов`язки, начальників територіальних управлінь Служби судової охорони або осіб, які виконують їх обов`язки, зберігається в разі звільнення від виконання службових обов`язків на підставі документа, що підтверджує тимчасову непрацездатність співробітника через хворобу, травму, поранення.

Згідно з п.п. 4 - 6 вказаного Порядку виплата додаткової винагороди здійснюється центральним органом управління та територіальними управліннями Служби судової охорони за місцем проходження служби співробітника, де він призначений на штатну посаду. Підставою для виплати додаткової винагороди співробітникам є наказ Служби або територіального управління Служби.

Накази про виплату додаткової винагороди співробітникам за минулий місяць видавати до 25 числа поточного місяця.

Розрахунковий період для виплати додаткової винагороди визначається в календарному обчисленні з 24 лютого по 28 лютого 2022 року, а надалі щомісяця пропорційно часу дії воєнного стану.

Відповідно до п. 7 зазначеного Порядку додаткова винагорода виплачується в таких розмірах:

30 000 гривень співробітникам, які проходять службу в районах ведення бойових дій, пропорційно в розрахунку на місяць;

10 000 гривень іншим співробітникам пропорційно в розрахунку на місяць;

100 000 гривень співробітникам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно з п. 8 цього Порядку додаткова винагорода не встановлюється співробітникам за період: обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або цілодобового домашнього арешту; перебування у відпустці відповідно до чинного законодавства України, за якими не передбачено збереження заробітної плати (грошового забезпечення), в тому числі у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в дозволених законодавствах випадках шести років; відсторонення від виконання службових обов`язків (посади); після закінчення терміну службового відрядження відповідно до наказів, якщо співробітник не повернувся до постійного місця несення служби; перебування в службових відрядженнях за кордоном; відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше; перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я понад чотири місяці, крім випадків, коли законодавством передбачені більш тривалі строки перебування на лікуванні; навмисного спричинення собі тілесних ушкоджень чи іншої шкоди своєму здоров`ю за місяць, у якому здійснено ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю, а у разі лікування за весь час відсутності на службі у зв`язку з лікуванням (що підтверджується документами закладу охорони здоров`я, матеріалами службового розслідування, кримінального провадження); призупинення (припинення) виплати грошового забезпечення відповідно до законодавства; особам, які добровільно здалися в полон з дня потрапляння в полон, що підтверджується матеріалами органу досудового розслідування.

Виходячи з наведених вимог при визначенні розміру додаткової винагороди співробітникам Служби судової охорони пункт 7 вказаного Порядок, що затверджений наказом Державної судової адміністрації України від 31.10.2022 року № 396, застосуванню не підлягає, оскільки за імперативною нормою ч. 2 ст. 165 Закону України Про судоустрій і статус суддів розмір грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони встановлюється Кабінетом Міністрів України (а наявність у Державної судової адміністрації України права встановлювати порядок і умови виплати додаткової винагороди не є тотожним праву встановлювати розміри додаткових винагород).

21.01.2023 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 20.01.2023 року № 43, якою внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, зокрема у першому реченні абзацу першого пункту 1 слова військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора,, співробітникам Служби судової охорони, виключено.

Отже, по 20.01.2023 року включно (тобто до дати набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.2023 року № 43) діяв пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 в редакції, яка передбачала виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану (що розпочався з 24.02.2022 року), співробітникам Служби судової охорони, до яких належав позивач. Вказаний пункт Постанови підлягав застосуванню щодо періоду з 24.02.2022 року по 20.01.2023 року включно.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Право на виплату додаткової винагороди співробітникам Служби судової охорони, передбачене постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, підпадає під сферу дії ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством.

За змістом правової позиції Європейського суду з прав людини у справі Кечко проти України (рішення від 08.11.2005 року) у межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Верховний Суд України у своїх рішеннях також неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 року у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 року у справі № 21-977во10, від 03.12.2010 року у справі № 21-44а10).

Зазначена правова позиція також узгоджується з висновками Конституційного Суду України, що викладені в рішеннях від 20.03.2002 року № 5-рп/2002, від 17.03.2004 року № 7-рп/2004, від 01.12.2004 року № 20-рп/2004, від 09.07.2007 року № 6-рп/2007.

З огляду на викладене, невиплата позивачу спірної додаткової винагороди свідчить про протиправну бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області, яка порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції право мирно володіти своїм майном.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області та її зобов`язання нарахувати та виплатити на користь позивача додаткову винагороду на період дії воєнного стану, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 в розмірі 30000 гривень, щомісячно, за період проходження служби з 24.02.2022 по 25.07.2022.

Вирішуючи спір в частині позовних вимог до Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області і обираючи спосіб захисту та відновлення порушеного права судом враховані правові висновки, що викладені у рішенні Верховного Суду від 06.04.2023 року та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2023 року за результатами розгляду зразкової справи № 260/3564/22 (провадження № Пз/990/4/22), які відповідно до ч. 3 ст. 291 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Отже, у розглядуваному випадку позовні вимоги підлягають задоволенню частково, шляхом визнання протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області щодо ненарахування та невиплати на користь ОСОБА_1 додаткової винагороди на період дії воєнного стану, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 в розмірі 30000 гривень щомісячно, за період проходження служби з 24.02.2022 по 25.07.2022, пропорційно в розрахунку на місяць та зобов`язання Територіальне управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 додаткову винагороду на період дії воєнного стану, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 в розмірі 30000 гривень щомісячно, за період проходження служби з 24.02.2022 по 25.07.2022, пропорційно в розрахунку на місяць.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 2-17, 19, 20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224-230, 241, 242, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області (юридична адреса: 08153, Київська обл., Фастівський р-н, місто Боярка, вул. Білогородська, буд. 13, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області щодо ненарахування та невиплати на користь ОСОБА_1 додаткової винагороди на період дії воєнного стану, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 в розмірі 30000 гривень щомісячно, за період проходження служби з 24.02.2022 по 25.07.2022, пропорційно в розрахунку на місяць.

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області (юридична адреса: 08153, Київська обл., Фастівський р-н, місто Боярка, вул. Білогородська, буд. 13, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) додаткову винагороду на період дії воєнного стану, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 в розмірі 30000 гривень щомісячно, за період проходження служби з 24.02.2022 по 25.07.2022, пропорційно в розрахунку на місяць.

В задоволенні іншої частини позовних вимог, відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 01 травня 2025 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.В. Зінченко