Справа № 120/13022/24
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 травня 2025 р. Справа № 120/13022/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю, на думку позивача, дій Територіального управління Служби судової охорони у Вінницькій області щодо не зарахування до її стажу періодів роботи в державних органах, що дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Ухвалою суду від 07.10.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

23.10.2024 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення даного адміністративного позову. Зокрема зазначає, що обчислення стажу служби у Службі судової охорони здійснюється відповідно до вимог пункту 5 розділу I Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони, яким передбачено, що до стажу служби у Службі (у календарному обчисленні) зараховуються періоди, визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей".

Вказав, що згідно пункту "и" частини 1 статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" час роботи в державних органах зараховується до вислуги років для призначення пенсії, у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро України, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки України або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

Відповідач також зазначив, що наказом Голови Служби судової охорони №454 від 24.10.2022 року "Про затвердження Переліку посад співробітників Служби судової охорони середнього та вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах" затверджено перелік посад середнього і вищого складу, однак посада на якій перебуває позивач не включена до вказаного переліку посад співробітників Служби судової охорони.

З огляду на викладене, відповідач вважає, що відсутні підстави для зарахування до вислуги років часу роботи позивача в державних органах до стажу служби у Службі судової охорони та відповідно просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступне.

Наказом територіального управління Служби судової охорони у Вінницькій області №242о/с від 22.05.2020 року ОСОБА_1 прийнято на посаду провідним спеціалістом фінансово - економічного відділу територіального управління Служби судової охорони у Вінницькій області, з 04.08.2020 року.

27.08.2024 року позивач звернулася до керівництва Територіального управління Служби судової охорони у Вінницькій області з рапортом щодо зарахування до стажу служби у Службі судової охорони стажу періодів роботи в державних органах, зокрема :

- у головному управлінні Державного казначейства у Вінницькій області з 20.02.2007 року по 07.12.2011 року;

- головному управлінні Державного казначейства у Вінницькій області з 08.12.2011 року по 13.09.2019 року.

За результатами розгляду рапорту, 28.08.2024 відповідач листом №К-17 повідомив, що станом на 05.09.2024 року ОСОБА_1 перебуває на посаді провідного спеціаліста фінансово - економічного відділу Територіального управління Служби судової охорони у Вінницькій області, яку не включено до переліку посад співробітників Служби судової охорони середнього та вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років зараховується час роботи в державних органах, відповідно до Наказу Служби судової охорони від 24.10.2022 року №454, а тому відсутні правові підстави для зарахування стажу (часу) роботи позивача в держаних органах до стажу служби в Службі судової охорони.

На переконання позивача, така відмова є протиправною та суперечить чинному законодавству, у зв`язку з чим звернулася з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження Служби судової охорони, правовий статус працівників Служби судової охорони, проходження служби у Службі судової охорони, спеціальні звання співробітників Служби судової охорони та їх соціальний захист, регулюються Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII) розділом XI, главою 4 "Служба Судової охорони".

Відповідно до частини 6 статті 161 Закону №1402-VIII, територіальні підрозділи Служби судової охорони утворюються як юридичні особи.

Положеннями частини 1, 2 статті 162-1 Закону №1402-VIII, встановлено, що до працівників Служби судової охорони належать особи, яким присвоєно спеціальні звання співробітників Служби судової охорони, державні службовці та особи, які уклали трудовий договір із Службою судової охорони.

Порядок проходження служби співробітниками Служби судової охорони регулюється цим Законом та положенням, яке затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Голови Служби судової охорони, погодженим з Державною судовою адміністрацією України.

Так, відповідно до частини 5 статті 163 Закону №1402-VIII, час проходження служби у Службі судової охорони зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 року №1051/0/15-19 "Про затвердження Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони" затверджено Положення про Службу судової охорони (далі - Положення №1051/0/15-19).

Відповідно до пункту 1 розділу I Положення №1051/0/15-19, це Положення визначає порядок проходження служби громадянами України у Службі судової охорони.

Згідно пункту 5 розділу I Положення № 051/0/15-19, час проходження служби у Службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах.

Стаж служби у Службі дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби у Службі (у календарному обчисленні) зараховуються періоди, визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей".

Так, відповідно до пункту 13 розділу I Положення №1051/0/15-19, склад співробітників поділяється на молодший, середній і вищий.

Співробітникам присвоюються такі спеціальні звання:

- молодший склад-рядовий Служби, капрал Служби, сержант Служби, старший сержант Служби;

- середній склад-молодший лейтенант Служби, лейтенант Служби, старший лейтенант Служби, капітан Служби, майор Служби, підполковник Служби, полковник Служби;

- вищий склад-генерал Служби.

Пунктом 21 розділу I Положення №1051/0/15-19 встановлено, що керівники центрального органу управління Служби та територіальних підрозділів Служби несуть персональну відповідальність за невиконання вимог цього Положення та інших нормативно-правових актів з питань проходження служби співробітниками.

Відповідно до пункту б) статті 1-2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-XII, (далі - Закон №2262-XII), право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби співробітники Служби судової охорони.

Відповідно до пунктів б), и) частини 1 статті 17 Закону №2262-XII, особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються:

- служба в Службі судової охорони на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

- час роботи в державних органах у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

Законом України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" і постановою Верховної Ради України про порядок введення в дію цього Закону, Кабінет Міністрів України постановою від 17.07.1992 року №393 затвердив "Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб, (далі - Порядок №393).

Так, пунктом 1 Порядку №393 установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" і "з" статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються: служба в Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу, з дня призначення на відповідну посаду; час роботи в державних органах у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, затвердженим Головою Служби судової охорони.

Аналізуючи встановлені у справі обставини та надаючи їм правову оцінку, суд зауважує, що позивач відноситься до середнього складу співробітників Служби судової охорони, оскільки їй присвоєно спеціальне звання старший лейтенант Служби судової охорони.

Пунктом 9 розділу I Положення №1051/0/15-19 встановлено, що першим днем проходження служби вважається день прийняття громадянина на службу та призначення на посаду в центральний орган управління Служби, її територіальні підрозділи.

Як вбачається з матеріалів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 до початку проходження служби у Службі судової охорони ОСОБА_1 працювала в державних органах, зокрема:

- у головному управлінні Державного казначейства у Вінницькій області з 20.02.2007 року по 07.12.2011 року;

- головному управлінні Державного казначейства у Вінницькій області з 08.12.2011 року по 13.09.2019 року.

Із норм чинного законодавство вбачається, що вказані періоди роботи позивача відносяться до часу роботи в державних органах на посадах, що віднесені до категорій посад державних службовців, які повинні бути зараховані до стажу до стажу служби у Службі судової охорони у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, затвердженим Головою Служби судової охорони.

Такий стаж служби у Службі судової охорони дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки, а також призначення пенсії, тому не зарахування таких період роботи позивача до стажу служби у Службі судової охорони є порушенням її права на отримання передбачених законодавством державних соціальних гарантій в повному обсязі.

Суд зауважує, що перехід на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу не потребує обов`язкової правової підстави, встановленої законодавчим чи нормативним актом, сам факт прийняття громадянина на службу до Служби судової охорони, у якого є стаж роботи в державних органах до початку служби у Службі судової охорони, є переходом на таку службу.

Порядок №393 передбачає обов`язок голови Служби судової охорони затвердити перелік посад у територіальних управліннях Служби судової охорони, служба на яких надає право співробітникам середнього і вищого складу зараховувати до їхнього стажу служби у Службі судової охорони стаж (час) роботи в державних органах.

Не виконання такого обов`язку відповідальною посадовою особою Служби не позбавляє співробітників Служби судової охорони права на належне соціальне забезпечення, передбачене чинним законодавством у разі зарахування до стажу служби у Службі судової охорони стажу (часу) роботи співробітників у державних органах до вступу на службу.

Аналогічного правового висновку дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 11.03.2025 року по справі №560/6467/24.

Таким чином, з огляду на викладене, суд доходить висновку, що відмова у зарахуванні до стажу служби позивача стажу (часу) її роботи у державних органах визнається судом як протиправні дії, оскільки чинним законодавством передбачено таке зарахування, однак відповідач всупереч вимогам чинного законодавства відмовив листом у зарахуванні позивачу до стажу служби у Службі судової охорони відповідних періодів її роботи в державних органах.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в Службі судової охорони стаж (час) роботи в державних органах за вищевказані періоди.

В той же час, позовну вимогу про «зобов`язання здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення починаючи з 22.05.2020, з урахуванням періодів (часу) роботи в державних органах та раніше проведених виплат та надання додаткової оплачуваної відпустки», суд вважає передчасною, оскільки питання права на встановлення надбавки за стаж служби в Територіальному управлінні Служби судової охорони у Вінницькій області та надання додаткової оплачуваної відпустки в цій справі не вирішуються, а це питання буде вирішено відповідачем після зарахування позивачу до стажу служби спірних періодів роботи у державних органах.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Так, відповідач ще не зарахував стаж позивача на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача при нарахуванні та виплаті грошового забезпечення будуть порушені.

Системний аналіз зазначених норм КАС України свідчить, що останній не передбачає захисту адміністративним судом прав та інтересів громадян на майбутнє, якщо на день розгляду справи вони ще не порушені і спору з цього приводу не виникло.

Отже, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення починаючи з 22.05.2020 року, з урахуванням періодів (часу) роботи в державних органах та раніше проведених виплат та надання додаткової оплачуваної відпустки слід відмовити, як передчасної.

При цьому, судом враховано, що відповідне питання позивачем не ставилося до відповідача, відповідно останній, заперечуючи в цілому щодо права позивача в зарахуванні до її стажу періодів роботи в державних органах, що дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки, не відмовляв ОСОБА_1 у такому перерахунку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про наявність підстав для часткового задоволення даного адміністративного позову.

Згідно частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 статті 139 КАС України).

Таким чином поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, підлягає сума у розмірі 807,46 грн., тобто, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Територіального управління Служби судової охорони у Вінницькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу служби у Службі судової охорони періодів роботи в державних органах.

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби у Службі судової охорони періоди роботи в державних органах зокрема: у головному управлінні Державного казначейства у Вінницькій області з 20.02.2007 року по 07.12.2011 року; головному управлінні Державного казначейства у Вінницькій області з 08.12.2011 року по 13.09.2019 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 807,46 грн. (вісімсот сім гривень сорок шість копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Служби судової охорони у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Територіальне управління служби судової охорони у Вінницькій області (вул. Гонти, 39, м. Вінниця, 21000, ).

Рішення суду сформовано 01.05.2025.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна