Справа № 320/9191/20
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 року м.Київ №320/9191/20

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, у загальному розмірі 4940,59 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду (суддя ОСОБА_2 ) відкрито провадження у справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 13.02.2024 №411/0/15-24 звільнено ОСОБА_2 з посади судді Київського окружного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

За результатами повторного автоматизованого розподілу адміністративна справа була передана для розгляду судді Лисенко В.І.

Ухвалою суду справу прийнято до провадження судді Лисенко В.І.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що після звільнення зі служби поліції, відповідач зобов`язаний відшкодувати кошти в сумі 4940,59 грн. Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області "Про відшкодування вартості предметів однострою" затверджено суму вартості однострою, що перебували у відповідача у використанні та строк носіння якого не закінчився, що підлягає відшкодуванню. Зміст вказаного наказу та вимогу про відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився відповідачу доведено під підпис, підтвердженням чому є його розписка. Однак, відповідач не виконав вимоги зазначеного наказу та не здійснив добровільного відшкодування вартості предметів однострою у розмірі 4940,59 грн, що й стало підставою для подачі даного позову до суду.

Відповідач подав відзив на позов, в якому вказав, що проти позовних вимог заперечує, оскільки частина документів про отримання ним предметів однострою, зокрема, видаткова відомість №170 від 23.12.2019 сфальсифікова відповідачем.

Відповідачем подано відповідь на відзив, у якій він стверджує про те, що у грудні 2019 року відповідач перебуваючи на посаді начальника Кам`янець-Подільського районного відділення поліції Кам`янець-Подільського відділу поліції надав усний наказ поліцейському з логістики, обліку та збереження речових доказів і озброєння Кам`янець-Подільського районного відділення поліції сержанту поліції ОСОБА_3 в управлінні логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП в Хмельницькій області отримати його однострій. Сержант поліції ОСОБА_4 володіючи інформацію, що на той час в управлінні логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП в Хмельницькій області перебував начальник сектору логістики матеріали технічного забезпечення Кам`янець-Подільського відділу поліції майор поліції ОСОБА_5 попросила останнього забрати однострій відповідача. Майор поліції Марущак Д.А. виконав прохання сержанта поліції ОСОБА_4 та забрав однострій (шапку зимову трикотажну, куртку зимову типу А, погони «полковник» виданий ОСОБА_1 про що зробив відповідний запис у видатковій відомості №170 від 23.12.2019. Прибувши до міста Кам`янець- Подільський майор поліції Марущак Д.А. отриманий в управлінні логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП в Хмельницькій області однострій передав його сержанту поліції ОСОБА_4 , яка в подальшому віддала його начальнику Кам`янець-Подільського районного відділення поліції Кам`янець-Подільського відділу поліції ОСОБА_1 . Вказані обставини підтверджуються поясненнями наданими сержантом поліції ОСОБА_4 та майора поліції ОСОБА_5 . На думку позивача, відповідач з метою уникнення цивільної відповідальності намагається суд ввести в оману шляхом повідомлення недостовірної інформації.

Також, представник позивача надав заяву з проханням розглядати справу у відкритому судовому засіданні з його участю.

Частиною 5 статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до частини 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу та якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Водночас, зміст клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не дає підстав стверджувати, що повне та всебічне з`ясування усіх обставин у справі потребує проведення судового засідання чи заслуховування пояснень сторін.

Більш того, представник позивача у клопотанні не зазначив, встановлення яких обставин у справі є неможливим шляхом аналізу письмових доказів і пояснень та вимагає проведення судового засідання.

Дослідивши клопотання представника позивача, матеріали справи, беручи до уваги предмет та підстави позову, обставини, якими учасники справи обґрунтовують свої вимоги та заперечення, характер спірних правовідносин, обсяг та характер доказів у справі, суд не вбачає обґрунтованих підстав для розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та приходить до висновку, що в задоволенні клопотання має бути відмовлено.

Також, позивачем заявлено клопотання про виклик свідків.

При вирішенні вищезазначеного клопотання про виклик свідків суд виходить з наступного.

У силу вимог ч. 1 та ч. 4ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 65 КАС України, як свідок в адміністративній справі судом може бути викликана будь-яка особа, якій відомі обставини, що належить з`ясувати у справі. Свідок викликається в судове засідання з ініціативи суду або учасників справи. Учасник справи, заявляючи клопотання про виклик свідка, повинен зазначити його ім`я, місце проживання (перебування), роботи чи служби та обставини, щодо яких він може дати показання.

Згідно зі ст. 92 КАС України, виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання у справі. В ухвалі про відкриття провадження у справі або в іншій ухвалі, якою суд вирішує питання про виклик свідка, суд попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду.

Суд звертає увагу на те, що дану справу було призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, тобто у письмовому провадженні. Така форма розгляду справи не передбачає проведення судового засідання, відповідно і виклику свідків.

Згідно із приписами статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема показаннями свідків.

За змістом положень статті 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1ст. 91 КАС України, показаннями свідка є повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Отже, показаннями свідка можуть встановлюватись певні обставини, тобто факти матеріально-правового характеру.

Суд зауважує, що на підставі показань свідка не можуть встановлюватися факти, які, з огляду на закон або звичай, установлюються у документах.

Слід зауважити, що предметом даного спору є стягнення вартості предметів однострою на підставі видаткових відомостей та довідки позивача.

За змістом статті 72 та ч.1 ст.94 КАС України, письмовими доказами, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Обґрунтовуючи клопотання про виклик свідків, позивач зазначив, що посадові особи позивача мають надати пояснення відносно фактичної видачі предметів однострою відповідачу.

Водночас, заявником не доведено необхідності у з`ясуванні вказаних обставин саме показаннями свідків та не обґрунтовано неможливість підтвердження вказаних обставин відповідними письмовими доказами.

Суд зазначає, що разом з відповіддю на відзив на позовну заяву в якості додатків позивачем були надані копії пояснень заявлених свідків.

Крім того, учасники справи скористались своїми правами на подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив.

Наведеним у заявах по суті справи доводам сторін щодо обставин, які стосуються предмету спору судом буде надана відповідна оцінка відповідно до ст. 90 КАС України.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про виклик свідків.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Суд встановив, що у період з 07.11.2015 по 31.08.2020 ОСОБА_1 проходив службу в Національної поліції України та у відповідності до наказу ГУНП в Хмельницькій області № 275 о/с від 28.08.2020 був звільнений зі служби в поліції з посади начальника Кам`янець-Подільського районного відділення поліції Кам`янець-Подільського відділу поліції ГУНП згідно пунктом 7 частини 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

Під час проходження відповідачем служби Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області, у відповідності до Порядку забезпечення поліцейських одностроєм (у мирний час), затвердженого наказом МВС України від 12.09.2017 №772 (далі - Порядок №772), йому згідно видаткових відомостей видавалися елементи однострою поліцейського.

25.08.2020 року відповідач звернувся до начальника ГУНП в Хмельницькій області з рапортом, у якому просив звільнити його зі служби в Національній поліції за власним бажанням з 31.08.2020.

У зв`язку з погодженням керівництвом ГУНП в Хмельницькій області рапорту ОСОБА_1 про його звільнення за власним бажанням, посадовою особою Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП, яка відповідає за облік однострою, проведено розрахунок вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, шляхом оформлення довідки №32 у відповідності до якої у відповідача на момент звільнення залишалося у використані 9 (дев`ять) предметів однострою, залишкова вартість яких підлягала відшкодуванню, а саме: шапка зимова трикотажна, куртка зимова типу А, напівкомбінезон зимовий, кепі темно синього кольору, костюм (сорочка брюки), фуфайка з короткими рукавами, сорочка трикотажна з короткими рукавами, черевики типу А, поясне спорядження на загальну суму 4940,50 грн.

У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості за відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився у сумі 4940,50 грн, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII).

Згідно з частиною першою статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до частин першої та другої статті 20 Закону №580-VIII поліцейські мають єдиний однострій. Поліцейський отримує однострій безоплатно. Зразки предметів однострою поліцейських затверджує Кабінет Міністрів України.

Правила носіння та норми належності однострою поліцейських затверджує Міністр внутрішніх справ України (частина четверта статті 20 Закону №580-VIII).

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша статті 59 Закону №580-VIII).

Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України (частина третя статті 59 Закону №580-VIII).

Опис і зразки предметів однострою поліцейських затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 №823 "Про однострій поліцейських".

Механізм забезпечення поліцейських одностроєм згідно з нормами належності однострою поліцейських (у мирний час), організацію його використання та обліку визначає Порядок забезпечення поліцейських одностроєм (у мирний час), затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України 12.09.2017 №772 (далі - Порядок № 772).

Відповідно до пункту 2 Розділу І Порядку № 772 однострій - загальна назва форменого одягу поліцейського, що складається з предметів, які видаються в тимчасове користування для виконання службових завдань, тренувань, навчань, занять тощо (інвентарне майно), та предметів особистого користування, які видаються в постійне користування і не використовуються як інвентарне майно; строк носіння (експлуатації) предметів однострою - час, установлений нормами належності, протягом якого предмет має носитися або перебувати в експлуатації.

Згідно з пунктом 3 Розділу І Порядку № 772 одностроєм згідно із цим Порядком забезпечуються поліцейські, зокрема, які проходять службу на відповідних посадах у Національній поліції України.

Забезпечення одностроєм у поліції здійснюється централізовано структурним підрозділом центрального органу управління поліцією з питань матеріально-технічного та ресурсного забезпечення (пункт 1 Розділу ІІІ Порядку №772).

Отримання предметів однострою здійснюється на підставі відповідного рішення керівництва поліції (пункт 4 Розділу ІІІ Порядку №772).

Строк носіння (експлуатації) предметів однострою починає обчислюватися з дня фактичної видачі їх у користування (експлуатацію). Час зберігання предметів однострою на складі не зараховується до строку їх носіння (експлуатації). На кожного поліцейського для здійснення контролю за станом використання ним предметів однострою згідно з нормами належності та за строками їх носіння (експлуатації) оформлюється арматурна картка. Облік предметів однострою в арматурній картці ведеться з дати призначення поліцейського на відповідну посаду або зарахування на навчання до ЗВО згідно з наказом по особовому складу (пункти 1, 2, 3 Розділу IV Порядку №772).

Однострій, що знаходиться в органах (закладах, установах) поліції, ЗВО, підлягає обов`язковому обліку. Облік здійснюється шляхом оформлення відповідних документів, правильного та своєчасного занесення записів до книг, карток та інших облікових документів усіх операцій з руху та змін якісного стану предметів однострою (абзац перший пункту 2 Розділу VII Порядку № 772).

Після видачі предметів однострою особистого користування забезпечується їх управлінський облік. Виконана роздавальна відомість на предмети однострою є підставою для складання акта введення в експлуатацію предметів однострою, що використовуються як інвентарне майно. В акті за потреби зазначається зведена інформація з однієї або декількох роздавальних відомостей на предмети однострою з посиланням на тотожну інформацію, що відображена в роздавальній(их) відомості(ях) на предмети однострою (пункт 16 Розділу VII Порядку № 772).

Згідно з пункту 10 розділу 5 Порядку № 722 відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, здійснюється з урахуванням термінів його експлуатації та у випадку втрати, пошкодження та/або звільнення поліцейського зі служби з таких підстав:

- у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

- за власним бажанням;

- у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення;

- у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави;

- через службову невідповідність.

З системного аналізу вищенаведених норм Порядку №772 встановлено, що в разі звільнення поліцейського зі служби за власним бажанням, ним повинна відшкодовуватись вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився.

Як уже встановлено судом із матеріалів справи, згідно наказу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області №275 о/с від 28.08.2020 ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції згідно пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням).

На виконання зазначеного наказу позивачем оформлена довідка про визначення суми вартості однострою, що перебував у відповідача у використанні та строк носіння якого не закінчився, що підлягає відшкодуванню у розмірі 4940,59 грн.

Згідно довідки №32 відповідачем отримано предмети однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, а саме: шапка зимова, куртка зимова типу А, напівкомбінезон зимовий, кепі темно синього кольору, костюм (сорочка брюки), фуфайка з короткими рукавами, сорочка трикотажна з короткими рукавами, черевику типу А, поясне спорядження.

З аналізу вказаної довідки вбачається, що обсяг коштів, відповідно до вказаної довідки, який має відшкодований складає 4940,59 грн.

Відповідно до проставленої відмітки, відповідач ознайомлений з вимогою відшкодувати вартість предметів однострою, про що свідчить його підпис.

З системного аналізу положень Порядку №722, вбачається обов`язок відповідача відшкодувати вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився.

Однак, суд звертає увагу на те, що довідка №32 була складена позивачем на підставі:

- видаткової відомості від 23.12.2019 №170 про отримання шапки вушанки, куртки зимової типу А, погонів "полковник" (3 шт.);

- видаткової відомості від 09.12.2019 №168 про отримання поясного спорядження (1 шт.);

- видаткової відомості від 04.12.2019 №165 про отримання сорочки поло, кепі, н/комбінезону зимового, костюму (сорочка) брюки типу А, фуфайки з кор.рукавами, черевиків хром.з в/берц. (6 шт.)

При цьому, відповідач у відзиві зазначає, що предмети однострію особистого користування, зазначені у видатковій відомості від 23.12.2019 №170 (шапки вушанки, куртки зимової типу А, погонів "полковник" (3 шт.)), він не отримував, а зазначені від його імені слово "три", прізвище " ОСОБА_5 " та підпис зроблені іншою особою без його попередження та розпорядження щодо отримання вказаних предметів.

Суд звертає увагу на те, що дійсно видаткова відомість від 23.12.2019 №170 (про видачу шапки вушанки, куртки зимової типу А, погонів "полковник" (3 шт.) містить запис про отримання вказаних предметів у кількості три штуки іншою особою - ОСОБА_5 .

Наведене не спростовується позивачем, а навпаки підтверджується, що за усним розпорядженням відповідача вказані предмети однострою були видані ОСОБА_5 для подальшої їх передачі сержанту поліції Слободянюк К.І., яка передасть предмети відповідачу. На підтвердження своїх доводів, позивач посилається на письмові пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Однак, суд звертає увагу на те, що відповідно до п.3.1 Наказу МВС України № 772 від 12.09.2017 "Про затвердження Порядку забезпечення поліцейських одностроєм у мирний час" предмети однострою надаються поліцейським особисто під підпис. Видача здійснюється на підставі розпорядчого документа (наприклад, наказу про призначення або про видачу) та з фіксацією в особистій картці обліку забезпечення одностроєм.

Вказаний наказ не передбачає видачу предметів однострою іншій особі у порядку передоручення.

Отже, видача позивачем предметів однострою за видатковою відомістю від 23.12.2019 №170 (про видачу шапки вушанки, куртки зимової типу А, погонів "полковник" (3 шт.) є порушенням вказаного Порядку, оскільки суд наголошує, що предмети однострою мають видаватися особисто під підпис поліцейського, а підпис іншої особи не допускається.

Отже, матеріалами справи підтверджено отримання відповідачем предметів однострою згідно з видатковою відомістю від 09.12.2019 №168 про отримання поясного спорядження (1 шт.); видатковою відомістю від 04.12.2019 №165 про отримання сорочки поло, кепі, н/комбінезону зимового, костюму (сорочка) брюки типу А, фуфайки з кор.рукавами, черевиків хром.з в/берц. (6 шт.), загальна вартість яких згідно довідки №32 становить 2888,96 грн.

При цьому, відповідачем не заперечується особистого одержання, використання вказаних предметів. Що також підтверджується підписом відповідача у вказаних відомостях.

Суд зазначає, що станом на час розгляду даної справи, доказів добровільної сплати відповідачем вартості предметів однострою до суду не надано.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи, що станом на дату звільнення відповідача зі служби, як і станом на дату розгляду справи кошти за відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився відповідачем не відшкодовані, суд доходить висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи норми статті 139 КАС України, судовий збір стягненню з відповідача не підлягає, оскільки позивач у справі є суб`єктом владних повноважень.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (вул. Зарічанська, 7, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29017, код ЄДРПОУ - 40108824) 2888 (дві тисячі вісімсот вісімдесят вісім) грн 96 коп. вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився з урахуванням термінів його експлуатації.

Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.