Справа № 1.380.2019.001452
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2025-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.001452 пров. № А/857/14934/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Качмара В.Я., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання: Гладкої С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Львові апеляційні скарги Стрийського управління Державної казначейської служби України Львівської області та Головного управління ДФС у Львівській області на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року, головуючий суддя Брильовський Р.М., ухвалене у м. Львів, повний текст якого складено 03.12.2019 року, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН МП ІНВЕСТ» до Стрийської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, Головного управління ДФС у Львівській області, Стрийського управління Державної казначейської служби України Львівської області про стягнення заборгованості та стягнення пені,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТзОВ «ГРІН МП ІНВЕСТ» звернулося в суд з позовом до Стрийської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, ГУ ДФС у Львівській області, Стрийського управління ДКС України Львівської області, в якому просило стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства бюджетну заборгованість з відшкодування податку на додану вартість в сумі 1033368,00 грн та пеню у розмірі 512986,52 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02.05.2019 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю ГРІН МП ІНВЕСТ до Стрийської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, Головного управління ДФС у Львівській області, Стрийського управління Державної казначейської служби України Львівської області про стягнення заборгованості та стягнення пені, задоволено повністю; стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ГРІН МП ІНВЕСТ бюджетну заборгованість з відшкодування податку на додану вартість в розмірі 1 033368 (один мільйон тридцять три тисячі триста шістдесят вісім) грн; стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ГРІН МП ІНВЕСТ пеню у розмірі 512986 (п`ятсот дванадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят шість) грн 52 коп; стягнуто з Стрийської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області за рахунок її бюджетних асигнувань 6403 (шість тисяч чотириста три) грн 33 коп сплаченого судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ГРІН МП ІНВЕСТ; стягнуто з Головного управління ДФС у Львівській області за рахунок його бюджетних асигнувань 6403 (шість тисяч чотириста три) грн 33 коп сплаченого судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ГРІН МП ІНВЕСТ; стягнуто з Стрийського управління Державної казначейської служби України Львівської області за рахунок її бюджетних асигнувань 6403 (шість тисяч чотириста три) грн 33 коп сплаченого судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ГРІН МП ІНВЕСТ.

06.05.2019 року позивач подав заяву про розподіл витрат на правничу допомогу у справі №1.380.2019.001452, у якій просив стягнути з відповідачів у користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 27000, 00 грн.

Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ГРІН МП ІНВЕСТ про розподіл витрат на правничу допомогу задоволено; стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ГРІН МП ІНВЕСТ витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 (дев`ять тисяч гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Стрийської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області; стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ГРІН МП ІНВЕСТ витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 (дев`ять тисяч гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області; стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ГРІН МП ІНВЕСТ витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 (дев`ять тисяч гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Стрийського управління Державної казначейської служби України Львівської області.

Не погоджуючись з вищезазначеним додатковим рішенням суду першої інстанції, Стрийське управління ДКС України Львівської області та ГУ ДФС у Львівській області оскаржили його в апеляційному порядку, які, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просять суд апеляційної інстанції скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Свою апеляційну скаргу Стрийське управління ДКС України Львівської області обґрунтовує тим, що постановляючи додаткове судове рішення, суд вийшов за межі позовних вимог позивача.

ГУ ДФС у Львівській області в обґрунтування поданої апеляційної скарги посилається на те, що розмір витрат з надання правової допомоги не є справедливим та співмірним в зазначеному розмірі.

В судовому засіданні представник Стрийського управління ДКС України Львівської області підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене додаткове рішення суду незаконним та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Стрийського управління ДКС України Львівської області, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подані апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як передбачено ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

З матеріалів справи слідує, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 27000,00 грн. представником позивача до суду подано копію договору про надання правової допомоги від 01.03.2019 року.

Зі змісту зазначеного договору Адвокатське об`єднання «Греца і Партнери» зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги Клієнту Товариству з обмеженою відповідальністю «ГРІН МП ІНВЕСТ» на умовах і в порядку, що визначені даним Договором, а Клієнт зобов`язується прийняти (отримати) та оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання даного Договору.

Згідно із п. 5.1 зазначеного договору сторони погодили, що Клієнт сплачує Виконавцю гонорар у наступних розмірі: - 1200, 00 грн за одну годину роботи старшого партнера Об`єднання; - 1000, 00 грн за одну годину роботи партнера Об`єднання; - 800, 00 грн за одну годину роботи адвоката Об`єднання.

18.03.2019 року між Адвокатським об`єднанням «Греца і Партнери» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРІН МП ІНВЕСТ» було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги від 01.03.2019 року.

03.05.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю ГРІН МП ІНВЕСТ здійснило оплату на рахунок Адвокатського об`єднання «Греца і Партнери» коштів у розмірі 27000, 00 грн, з яких: - аналіз судової практики та первинних документів, підготовка позовної заяви про стягнення з бюджету заборгованості по відшкодуванню ПДВ та пені, нарахованої на таку заборгованість становить 8 000,00 грн, час виконання 8 год. по 1000,00 грн/год; - підготовка розрахунку бюджетної заборгованості по відшкодуванню ПДВ станом на 19.03.2019 року становить 250,00 грн, час виконання 25 хв. по 1000, 00 грн/год; - підготовка розрахунку пені станом на 19.03.2019 становить 750,00 грн, час виконання 1 год 15 хв по 1000,00 грн/год; - підготовка та надсилання до суду відповіді на відзив Стрийського управління ДКСУ Львівської області становить 2 000,00 грн, час виконання 2 год по 1000,00 грн/год; - підготовка та надсилання до суду відповіді на відзив Стрийської ОДПІ та ГУ ДФС у Львівській області становить 2500,00 грн, час виконання 2 год 50 хв по 1000,00 грн/год; - підготовка та надсилання до суду письмових заперечень проти клопотання Стрийської ОДПІ та ГУ ДФС у Львівській області про застосування строків позовної давності становить 1500,00 грн, час виконання 1 год 50 хв. по 1000,00 грн/год; - участь у судовому засіданні у справі № 1.380.2019.001452, яке відбулося 16.04.2019 становить 6000,00 грн; - участь у судовому засіданні у справі № 1.380.2019.001452, яке відбулося 02.05.2019 становить 6000,00 грн.

Загальний обсяг наданих послуг становить 15 год та участь у двох судових засіданнях суду першої інстанції. Вартість наданих послуг становить 27000, 00 грн.

Відповідні обставини підтверджуються наданими позивачем документами, зокрема, рахунком на оплату від 03.05.2019 року, актом виконаних робіт (наданих послуг) від 03.05.2019 року, платіжним дорученням № 2084 від 03.05.2019 року.

Беручи до уваги зміст виконаних робіт (наданих послуг), колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про те, що витрати на правничу допомогу в розмірі 27 000 грн за такі послуги є співмірними із складністю справи та наданими послугами, обсягом наданих послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі №362/3912/18, від 30 вересня 2020 року у справі №201/14495/16-ц.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України» зазначено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року у справах №810/3806/18, №810/2816/18, №810/3806/18), від 22 листопада 2019 року у справі №810/1502/18.

З системного аналізу вищевказаних правових норм можна дійти висновку, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи, враховуючи зміст та обсяг наданих послуг, суд апеляційної інстанції вважає, що розмір витрат, понесених на професійну правничу допомогу позивачем, не є належним чином обґрунтованим у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про наявність всіх підстав для стягнення судових витрат на правничу допомогу адвоката виходячи з критерію співмірності, складності справи та значущості категорії справи, а доводи апеляційних скарг щодо протиправності оскарженого додаткового рішення є безпідставними та не заслуговують на увагу.

Крім цього, як слідує з матеріалів справи, Товариство, звертаючись до суду із даним позовом, визначило відповідачами Інспекцію, Управління та Казначейську службу.

Матеріалами справи підтверджується, що Казначейська служба не зверталася до суду із клопотанням про заміну неналежної сторони, виключення його зі складу відповідачів та/або заміну на третю особу у розумінні положень статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України.

За визначенням, наведеним у пункті 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 року № 215 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

В свою чергу, як встановлено судом у даному випадку предметом спору у цій справі є спільна бездіяльність трьох відповідачів, яка призвела до порушення права позивача на отримання передбаченого законом бюджетного відшкодування.

Оскільки Казначейська служби виступала відповідачем у справі і позовні вимоги було задоволено повністю, суд попередньої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що з органу казначейства, як суб`єкта владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню 1/3 частина витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив додаткове судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування додаткового рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційні скарги на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Стрийського управління Державної казначейської служби України Львівської області та Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року у справі №1.380.2019.001452 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді В. Я. Качмар
Т. В. Онишкевич
Повний текст постанови складено 01.05.2025 року.