Справа № 300/660/25
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2025-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" травня 2025 р. справа № 300/660/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України про визнання протиправною відмови та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
Адвокат Атаманюк В.М. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Міністерства освіти і науки України про
зобов`язання відповідача внести зміни до даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти щодо порушення позивачем черговості здобуття освіти, визначеної статтею 10 Закону України "Про освіту", а саме: в розділі "На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту" - вказати "Так, не порушує".
В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачем протиправно зазначено у Довідці про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо ОСОБА_1 інформацію про порушення ним послідовності здобуття освіти. Вважає вказані дії відповідача протиправними та такими, що порушують норми діючого законодавства, що регулює спірні правовідносини.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, відповідно до якого заперечує проти позову з підстав викладених у відзиві. Представник відповідача зазначив, що ОСОБА_1 , у 2012 році був зарахований для здобуття освітнього ступеня бакалавра (НРК 6) до Національного університету "Львівська політехніка" та був відрахований з цього закладу освіти у 2013 році. У 2013 році був повторно зарахований для здобуття освітнього ступеня бакалавра (НРК 6) до Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника та був відрахований з цього закладу освіти у 2014 році. У 2024 році був зарахований для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня кваліфікованого робітника (НРК 4) до Відокремленого структурного підрозділу "Бурштинський торговельно-економічний фаховий коледж Державного торговельно-економічного університету". Таким чином, ОСОБА_1 здобуває освіту в непослідовному порядку. Саме тому у довідці, сформованій відповідно до вимог законодавства на підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, у відповідному полі зазначено «Ні, порушує». Просить суд відмовити у задоволені позову у повному обсязі.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
Відповідно до довідки №254530 від 03.09.2024 про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти позивач з 01.09.2024 року навчається у відокремленому структурному підрозділі "Бурштниський торговельно-економічний фаховий коледж Державного торговельно-економічного університету" (ступінь/рівень освіти кваліфікований робітник; форма здобуття освіти денна); інформація про документи про освіту: свідоцтво про базову середню освіту, виданий 23.06.2010 Коломийською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів №1 імені В.Стефаника Коломийської міської ради Івано-Франківської області; атестат про повну загальну середню освіту, виданий 12.05.2012 Коломийською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів №1 імені В.Стефаника Коломийської міської ради Івано-Франківської області (а.с.9).
Відповідно до виписки з Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо документів про освіту та інформації про навчання особи, серед іншого зазначено, що позивач відрахований із Національного університету "Львівська політехніка" 22.12.2013 р. (освітній рівень бакалавр, форма навчання денна), відрахований із Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника 21.02.2014 (освітній рівень бакалавр, форма навчання денна) (а.с.10).
Позивач звернувся до відповідача із заявою від 26.11.2024 про внесення змін до Єдиної державної електронної бази з питань освіти, змінивши у графі інформацію щодо послідовності здобуття поточної освіти з "Ні, порушує" на "Так, не порушує" (а.с.8).
Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у внесенні змін до відомостей, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти щодо послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту" від 05.09.2017 № 2145-УПІ рівнями освіти є: дошкільна освіта; початкова освіта; базова середня освіта; профільна середня освіта; перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; фахова передвища освіта; початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень вищої освіти; другий (магістерський) рівень вищої освіти; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти.
Частиною 2 ст.15 Закону Закону України "Про освіту" передбачено, що професійна (професійно-технічна) освіта здобувається на основі базової або повної загальної середньої освіти. Здобуття професійної (професійно-технічної) освіти на основі базової середньої освіти здійснюється з одночасним здобуттям профільної середньої освіти та отриманням відповідного документа про повну загальну середню освіту.
Пунктом 23 частини 1 статті 1 Закону України "Про освіту" визначено, що рівень освіти - завершений етап освіти, що характеризується рівнем складності освітньої програми, сукупністю компетентностей, які визначені, як правило, стандартом освіти та відповідають певному рівню Національної рамки кваліфікацій.
Тобто, зазначені норми чітко передбачають умову здобуття рівня освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту". Обов`язковою характеристикою є завершеність етапу освіти.
Як встановлено судом, відповідно до виписки з Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо документів про освіту та інформації про навчання особи, серед іншого зазначено, що позивач відрахований із Національного університету "Львівська політехніка" 22.12.2013 р. (освітній рівень бакалавр, форма навчання денна), відрахований із Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника 21.02.2014 (освітній рівень бакалавр, форма навчання денна) (а.с.10).
Тобто, позивач не здобув перший (бакалаврський) рівень вищої освіти .
Відповідно до ст.7 Закону України «Про вищу освіту» єдиним документом, що підтверджує той факт, що особа успішно виконала відповідну освітню програму та пройшла атестацію є диплом про вищу освіту. Позивач не отримав свого часу диплом «бакалавра» вважається, що він не пройшов та не виконав відповідну освітню програму за цим рівнем.
Правові, організаційні та фінансові засади функціонування і розвитку системи професійної (професійно-технічної) освіти, створення умов для професійної самореалізації особистості та забезпечення потреб суспільства і держави у кваліфікованих робітниках визначено Законом України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" від 10.02.1998 р.
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" система професійної (професійно-технічної) освіти складається з закладів професійної (професійно-технічної) освіти незалежно від форм власності та підпорядкування, що проводять діяльність у галузі професійної (професійно-технічної) освіти, навчально-методичних, науково-методичних, наукових, навчально-виробничих, навчально-комерційних, видавничо-поліграфічних, культурно-освітніх, фізкультурно-оздоровчих, обчислювальних та інших підприємств, установ, організацій та органів управління ними, що здійснюють або забезпечують підготовку кваліфікованих робітників.
Як вищезазначено, частиною 2 ст.15 Закону Закону України "Про освіту" передбачено, що професійна (професійно-технічна) освіта здобувається на основі базової або повної загальної середньої освіти. Здобуття професійної (професійно-технічної) освіти на основі базової середньої освіти здійснюється з одночасним здобуттям профільної середньої освіти та отриманням відповідного документа про повну загальну середню освіту.
Судом встановлено, що відповідно до довідки №254530 від 03.09.2024 про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти позивач з 01.09.2024 року навчається у відокремленому структурному підрозділі "Бурштниський торговельно-економічний фаховий коледж Державного торговельно-економічного університету" (ступінь/рівень освіти кваліфікований робітник; форма здобуття освіти денна); інформація про документи про освіту: свідоцтво про базову середню освіту, виданий 23.06.2010 Коломийською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів №1 імені В.Стефаника Коломийської міської ради Івано-Франківської області; атестат про повну загальну середню освіту, виданий 12.05.2012 Коломийською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів №1 імені В.Стефаника Коломийської міської ради Івано-Франківської області (а.с.9).
Таким чином, зазначення у довідці №254530 про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо ОСОБА_1 , що поточне здобуття освіти порушує послідовність, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", є протиправним і відповідно дії Міністерства освіти і науки України в цій частині також є протиправними.
Статтею 74 Закону № 2145-VIII встановлено, що у системі освіти функціонує інтегрована інформаційна система - Єдина державна електронна база з питань освіти (далі - Електронна база).
Електронна база містить такі складові: Реєстр суб`єктів освітньої діяльності, Реєстр здобувачів освіти, Реєстр документів про освіту, Реєстр сертифікатів зовнішнього незалежного оцінювання, Реєстр студентських (учнівських) квитків, Реєстр педагогічних, науково-педагогічних працівників, Реєстр сертифікатів педагогічних працівників (далі - публічні електронні реєстри у сфері освіти).
Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти та порядок її ведення затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Держателем Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти є центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки, що здійснює організаційні заходи, пов`язані із забезпеченням функціонування Електронної бази та її складових.
Власником Електронної бази є держава в особі центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Адміністратором Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти є визначена Кабінетом Міністрів України юридична особа, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Пунктом 5 розділу І Положення передбачено, що власником Єдиної державної електронної бази з питань освіти та виключних майнових прав на її програмне забезпечення є держава. Розпорядником Єдиної державної електронної бази з питань освіти є Міністерство освіти і науки України, технічним адміністратором - державне підприємство "Інфоресурс", що належить до сфери управління розпорядника Єдиної державної електронної бази з питань освіти. Отже, саме Міністерство освіти і науки України та Технічний адміністратор Єдиної державної електронної бази з питань освіти - Державне підприємство "ІНФОРЕСУРС" мають повноваження щодо внесення змін до Єдиної державної електронної бази з питань освіти про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту" щодо позивача.
За таких обставин позовні вимоги до Міністерства освіти і науки України підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у невжитті заходів по виправленню відомостей, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, про порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту» щодо позивача та зобов`язання вжити заходів щодо внесення до Єдиної державної електронної бази з питань освіти відомостей про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту» щодо ОСОБА_1 .
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути 1211,20 грн. сплаченого судового збору.
Відповідно частини 2 статті 134 даного Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно з пунктом 1 частини 3 зазначеної статті Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 Кодексу).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (ч.9 ст.139 Кодексу).
При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Суд, дослідивши договір доручення на ведення справ в державних органах, органах місцевого самоврядування, слідчих та судових органах від 24.01.2025 (а.с.14); акт виконаних робіт за договором від 24.01.2025 (а.с.16), квитанцію №364513 від 27.01.2025 (а.с.17), встановив, що позивачем понесено витрати за послуги професійної правничої допомоги щодо звернення до суду з даним позовом вартістю 10 000 грн.
За таких обставин, витрати позивача на правничу допомогу адвоката підтверджені належним чином.
Однак, вказана сума витрат є неспівмірною зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами та наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт та надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 гривень.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Визнати протиправною бездіяльність Міністерства освіти і науки України, яка полягає у невжитті заходів по виправленню відомостей, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, про порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», ОСОБА_1 у зв`язку з навчанням на денній формі у відокремленому структурному підрозділі "Бурштниський торговельно-економічний фаховий коледж Державного торговельно-економічного університету", за освітнім рівнем - кваліфікований робітник, діяльність/професія - 7241 Електромеханік торговельного та холодильного устаткування.
Зобов`язати Міністерство освіти і науки України вжити заходів щодо внесення до Єдиної державної електронної бази з питань освіти відомостей про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», ОСОБА_1 у зв`язку з навчанням на денній формі у відокремленому структурному підрозділі "Бурштниський торговельно-економічний фаховий коледж Державного торговельно-економічного університету", за освітнім рівнем - кваліфікований робітник, діяльність/професія - 7241 Електромеханік торговельного та холодильного устаткування.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.