Справа № 320/1305/24
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2025-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 року м.Київ № 320/1305/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Шевченко А.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому позивачка просить суд:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу ОСОБА_1 згідно відмови від 03.10.2022 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , який дає право на пільгову пенсію за списком №2 період роботи згідно довідки №19 від 18.02.2022 року та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 21.09.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області безпідставно відмовило у призначенні з пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пенсійного віку та пільгового стажу за Списком №2.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.04.2024 (суддя Балаклицький А.І.) відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ухвали суду від 22.10.2024 адміністративну справу прийнято до провадження та вирішено продовжити її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.01.2025 залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Відповідачами подано відзиви на позовну заяву, в якому проти вимог заперечують з огляду на відсутність правових підстав для призначення пільгової пенсії за Списком №2, оскільки у позивачки відсутній необхідний пільговий стаж. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши подані представниками сторін документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Канівським МРВ УМВС України в Черкаській області 09.12.1997 року.

Судом встановлено, що позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою від 21.09.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, однак за результатом розгляду документів, за принципом екстериторіальності, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області було прийнято рішення про відмову у призначенні пільгової пенсії за віком №82 від 27.09.2022.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.10.2022 №2600-0210-8/125331 повідомлено позивачку про те, що Головним управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області розглянуто заяву від 21.09.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та відмовлено у її призначенні, викладено підстави відмови.

У листопаді 2023 року позивачка повторно звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою , за результатами розгляду якої, їй повідомлено про прийняте рішення за результатами розгляду заяви від 21.09.2022 та повторно надано роз`яснення щодо підстав відмови у призначенні пенсії, умов та порядку призначення пільгової пенсії.

Не погоджуючись з діями Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, позивач звернувся до суду з позовом про визнання їх протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, з приводу чого суд зазначає таке.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Питання призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

За загальним правилом відповідно до частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина п`ята статті 45 Закону №1058-IV).

Відповідно до пункту 1.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.

Із аналізу норм чинного законодавства вбачається певний, законодавчо визначений, порядок призначення пенсій, який передбачає звернення особи, яка вважає наявним у себе права на призначення певного виду пенсії, із заявою за встановленою формою та доданням необхідних підтверджуючих документів, за результатами розгляду яких орган Пенсійного фонду або витребує у заявника додаткові документи, або приймає одне з рішень: призначає чи відмовляє у призначенні пенсії.

При цьому, згідно з частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 29 травня 2018 року у справі № 800/341/17 (9991/944/12) і від 12 листопада 2019 року у справі № 9901/21/19 зазначила, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, у межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин, про захист яких вони просять, від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що належними є способи захисту, які прямо передбачені законом або спеціальною нормою, аналіз якої дає змогу обрати такий спосіб захисту, який забезпечує виконання її приписів. Визначення ефективного судового захисту пов`язане з відповідним змістом заявлених позовних вимог, тобто з визначенням належного способу захисту порушених прав, свобод та інтересів особи.

Судом встановлено, що 21.09.2022 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області за правилами екстериторіальності прийнято рішення від 27.09.2022 №82, яким відмовлено позивачці у призначенні пенсії за віком.

Листом від 03.10.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивачку про рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову у призначенні пенсії та викладено підстави відмови.

Отже, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві рішення щодо не зарахування спірних періодів не приймалось, мотивів не зарахування спірних періодів роботи з урахуванням документів наданих позивачкою та наявних в матеріалах справи, не зазначалось, та не вчинялись визначеним позивачкою відповідачем дій передбачених Законом № 1058 та Порядком № 22-1.

При цьому, позивачка 23.11.2022 повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві листом від 18.12.2023 повторно повідомлено позивачку про рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та підстави відмови у призначенні пенсії

Згідно до приписів статті 105 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі, якщо особа вважає, що орган, що призначає пенсію, прийняв рішення, що суперечить законодавству про пенсійне забезпечення або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, особа має право оскаржити таке рішення: у органі Пенсійного фонду України вищого рівня відповідно до Порядку розгляду скарг на рішення органів Пенсійного фонду України щодо пенсійного забезпечення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 12 жовтня 2007 року № 18-6; у судовому порядку.

Матеріали справи не містять доказів оскарження вищезазначеного рішення від 27.09.2022 №82 ані в адміністративному, ані в судовому порядку. Не заявлено таких вимог й в межах даної адміністративної справи.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд погоджується із діями Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві що призначення позивачці пенсії за віком із 21.09.2022, тобто саме із дати її звернення вперше із заявою про призначення пенсії за віком, тому незгода позивача з первісною відмовою у призначенні їй такої пенсії, які не оскаржені останньою у судовому порядку та не була скасовано - не може слугувати підставою для призначення їй пенсії саме із дати первісного звернення за її призначенням.

Більш того, суд наголошує, що за результатами розгляду заяви позивачки від 21.09.2022 про призначення пільгової пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві не вчинялося дій щодо її розгляду та не виносилися рішення за результатами її розгляду, а листом від 03.10.2022 територіальний орган ПФУ лише повідомив позивачку про прийняте рішення Головним управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову у призначенні їй пенсії.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд погоджується із діями Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві що призначення позивачці пенсії за віком із 21.09.2022, тобто саме із дати її звернення до територіального органу ПФУ із заявою від 21.09.2022 про призначення пенсії за віком, тому незгода позивача з первісною відмовою у призначенні їй такої пенсії, які не оскаржені останньою у судовому порядку та не було скасовано - не може слугувати підставою для призначення їй пенсії саме із дати первісного звернення за її призначенням.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Інші доводи сторін не спростовують викладеного та не доводять протилежного.

Згідно з частиною п`ятою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В даному випадку позивач в силу норм Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору не звільнений та відомості щодо понесених відповідачем судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Шевченко А.В.