Справа № 140/9305/24
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/9305/24 пров. № А/857/30395/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Матковської З.М.

суддів- Гінди О.М., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року у справі №140/9305/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дії та бездіяльності протиправними (головуючий суддя першої інстанції Дмитрук В.В., час ухвалення - у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, місце ухвалення м. Луцьк, дата складання повного тексту рішення 15 жовтня 2024 року),-

В С Т АН О В И В:

ОСОБА_1 ( далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області ), про визнання протиправними дій щодо обмеження розміру виплати пенсії з 01.07.2024 з урахуванням щомісячної доплати згідно із Постановою КМУ №713 (згідно рішення Волинського окружного адміністративного суду у справі №140/540/23 від 07.02.2023) та урахуванням індексації згідно із Постановами Кабінету Міністрів України №118 від 16.02.2022, №168 від 24.02.2023, №185 від 23.02.2024; зобов`язання провести з 01.07.2024 перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням щомісячної доплати згідно із Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» та з урахуванням індексації згідно із постановами Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верст населення у 2022 році», від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», без обмеження максимальним розміром (з урахуванням раніше виплачених сум).

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-ХІІ).

16.02.2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (далі Постанова №118), 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі Постанова №168) та 23.02.2024 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» (далі Постанова №185). На виконання вказаних постанов відповідач з 01.03.2022 здійснив перерахунок розміру пенсії, індексації до пенсії у 2022 році становила 3751,38 грн, у 2023 році 1500,00 грн, у 2024 році 1500 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 07.05.2024 у справі №140/2808/24, зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 15.12.2023 №11/19300-суд про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 починаючи з 01.02.2023, з врахуванням раніше виплачених сум.

На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07.05.2024 у справі №140/2808/24 відповідач здійснив з 01.07.2024 перерахунок пенсії позивача на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 15.12.2023 №11/19300-суд про розмір грошового забезпечення.

З наданих Відповідачем розрахунків станом на 10.07.2024 підсумковий розмір пенсії (з надбавками) нарахований в сумі - 38527,64 гривні до складових пенсійного розрахунку увійшли: основний розмір пенсії нарахований в розмірі 80% відповідного грошового забезпечення та виплата з урахуванням індексації згідно до постанови №185 від 23.02.2024 року, а також надбавка для ін. війни 2 гр. при вик. служ. об. - 944,40 грн. та 50 грн., надбавка за особливі заслуги в розмірі 802,74 грн.

Натомість, відповідач припинив нараховувати та виплачувати щомісячну доплату відповідно постанови №713 та виплати з урахуванням індексації згідно постанов №118 та №168.

Відповідачем нарахована пенсія в сумі 35 645,70 грн, а виплачується позивачу з 05.07.2024 лише в розмірі 29894,32 грн.

Отже, відповідач протиправно обмежив розмір пенсії позивача у розмірі десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, встановлених станом на 01.01.2024. Протиправна бездіяльність полягає у тому що відповідач припинив виплати та не включив до розрахунку підсумкового розміру пенсії (з надбавками) щомісячну доплату відповідно до Постанови КМУ №713 та виплати з урахування індексації згідно Постанов КМУ №118 від 16.02.2022 року та №168 від 24.02.2023 року.

Крім того, відповідач нарахував до розміру пенсії суму з урахуванням індексації згідно Постанови КМУ №185 від 23.02.2024, проте не виплатив і, чим протиправно обмежив виплату пенсії максимальним розміром.

Враховуючи вищевикладене, адвокатом Гордійчук О.К. в інтересах позивача, направлено запит до відповідача з вимогою усунути порушення законодавства. Однак він був залишений без задоволення.

Вважаючи, що такі дії відповідача не відповідають чинному законодавству, тому звернувся до суду за захистом своїх прав з даною позовною заявою.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року у справі №140/9305/24 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у підвищенні розміру пенсії в порядку, установленому постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», постановою від 24 лютого 2023 року №168 «Про індексацію пенсій та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» та постановою від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у України у Волинській області з 01 липня 2024 року здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» та у розмірі, підвищеному із застосуванням коефіцієнта збільшення, установленого постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році, постановою від 24 лютого 2023 року №168 «Про індексацію пенсій та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 пенсії з урахуванням індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», без обмеження максимальним розміром пенсії, починаючи з 01 липня 2024 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у України у Волинській області з 01 липня 2024 року здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі, підвищеному із застосуванням коефіцієнта збільшення, установленого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», без обмеження максимальним розміром пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також неповно з`ясовано обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Апелянт зазначає, що пункту 7 Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-ІV, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 збільшений відповідно до цього Порядку показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, застосовується під час проведення наступних перерахунків пенсій, переведення з одного виду пенсії на інший.

Постановою № 118, в пункті 2 передбачено, що з 1 березня 2022 розміри пенсій, призначених відповідно до 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 року включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Абзацом четвертим цього пункту визначено, що підвищення пенсії, передбачене цим пунктом, враховується під час подальших перерахунків пенсії відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ. Такі ж застереження встановлені Постановою № 118, Постановою № 168 та Постановою № 185.

Отже, спеціалістами управління переглянуте обчислення розміру пенсії в частині встановлення підвищення відповідно до Постанови № 118 та Постанови № 168 при проведенні перерахунку пенсії на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 травня 2024 року у справі № 140/2808/24.

Оскільки, Позивачу проведено перерахунок пенсії з 01 лютого 2023 року на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 травня 2024 року у справі № 140/2808/24 з урахуванням нової довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 15 грудня 2023 року № 11/19300-суд про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року, оскаржуваним рішенням суду зобов`язано провести перерахунок пенсії на підставі нової довідки про грошове забезпечення станом на 01 січня 2023 року з 01 липня 2024 року, розмір яких (довідок) обчислено з грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення визначеного після 01 березня 2018 року, правові підстави для встановлення щомісячної доплати, передбаченої Постановою № 713, відсутні. Отже, з урахуванням того, що Позивачу проводився перерахунок пенсії з нового грошового забезпечення визначеного після 01 березня 2018 року Суд на підставі поданих доказів зробив не вірні висновки з приводу того, що Позивач має право на підвищення до пенсії відповідно до Постанови № 118, Постанови № 168 та щомісячної доплати до пенсії відповідно до Постанови № 713.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону №2262-ХІІ, що підтверджується матеріалами справи.

З наданого ГУ ПФУ у Волинській області розрахунку станом на 07.02.2024 до складових пенсійного розрахунку увійшли (основний розмір пенсії 80% грошового забезпечення (інвалід війни 2 гр.) у розмірі - 21436,40 грн.): щомісячна доплата відповідно до постанови №713 (згідно рішення Волинського окружного адміністративного суду у справі ) у розмірі - 2 000,00 грн., виплата з урахуванням індексації згідно Постанов №118 у розмірі - 3751,38 грн., №168 відповідно у розмірі - 1 500,00 грн., збільшення основного розміру пенсії 25% у розмірі - 5359,10 грн., надбавка для ін.війни 2 гр. -837, 20 грн. та 50 грн., надбавка за особливі заслуги в розмірі 711 грн., підсумковий розмір пенсії (з надбавками) склав - 35645,70 гривень.

На виконання рішення суду Адміністрація Державної прикордонної служби України підготувала та надіслала до ГУ ПФУ у Волинській області, зокрема, довідку від 15.12.2023 №11/19300-суд про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 для перерахунку пенсії позивача з 01.02.2023.

На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07.05.2024 у справі №140/2808/24 відповідач здійснив з 01.07.2024 перерахунок пенсії позивача на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 15.12.2023 №11/19300-суд про розмір грошового забезпечення.

З наданих відповідачем розрахунків станом на 10.07.2024 підсумковий розмір пенсії (з надбавками) нарахований в сумі - 38 527,64 гривні до складових пенсійного розрахунку увійшли: основний розмір пенсії нарахований в розмірі 80% відповідного грошового забезпечення та виплата з урахуванням індексації згідно до постанови №185 від 23.02.2024, а також надбавка для ін. війни 2 гр. при вик. служ. об. - 944,40 грн. та 50 грн., надбавка за особливі заслуги в розмірі 802,74 грн.

Натомість, відповідач припинив нараховувати та виплачувати щомісячну доплату відповідно постанови №713 та виплати з урахуванням індексації згідно постанов №118 та №168.

Відповідачем нарахована пенсія в сумі 35645,70 грн, а виплачується позивачу з 05.07.2024 лише в розмірі 29894,32 грн.

Крім того, ГУ ПФУ у Волинській області нарахувало до розміру пенсії суму з урахуванням індексації згідно Постанови КМУ №185 від 23.02.2024, проте не виплатив її, чим протиправно обмежив виплату пенсії максимальним розміром.

Враховуючи вищевикладене, 08.08.2024 адвокатом Гордійчук О.К. в інтересах позивача, направлено адвокатський запит до відповідача з вимогою усунути порушення законодавства. Однак він був залишений без задоволення.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково адміністративний позов суд першої інстанції, виходив з того, що незважаючи на наявність в Постанові №185 застереження про підвищення розміру пенсії у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, законодавча норма, яка б визначала максимальний розмір пенсії, призначеної відповідно до Закону №2262-ХІІ, фактично відсутня, позаяк, як зазначалося вище, застосуванню підлягають норми Закону №2262-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI. Відтак, є помилковими доводи пенсійного органу щодо відсутності правових підстав для встановлення позивачу доплати до пенсії згідно із Постановою №185, з огляду на перевищення пенсійної виплати позивача максимального розміру пенсії, встановленого попередніми рішеннями суддів.

Стосовно позовної вимоги позивача щодо зобов`язання провести з 01.07.2024 перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням щомісячної доплати згідно із Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням індексації згідно із постановами Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верст населення у 2022 році», від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», суд зазначає, що відповідач відмовив у нарахуванні виплат відповідно до Постанов №118, №168, №713, покликаючись на відсутність підстав для такої доплати. Отже, виплати нараховані ще не були. У такому випадку відсутні підстави вважати, що права позивача будуть порушені при здійсненні перерахунку та виплати пенсії, з урахуванням щомісячної доплати згідно із Постановою №713, та індексації відповідно до Постанови №118, Постанови №168. Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, то питання щодо проведення перерахунку пенсії з урахуванням щомісячної доплати згідно із Постановою №713, та індексації згідно із Постановою №118, Постановою №168, без обмеження максимальним розміром є передчасним, тому дана вимога задоволенню не підлягає.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII (далі - Закон № 2262-XII) статтею 63 якого встановлено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Статтею 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 8 розділу II Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI викладено частину 5 статті 43 Закону № 2262-ХІІ в наступній редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII частину 5 статті 43 Закону № 2262-ХІІ доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

У подальшому відповідно до підр.3 п.1 розділу I Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо соціального захисту резервістів, які постраждали внаслідок участі в антитерористичній операції, та членів їх сімей» від 12.04.2016 № 1080-VIII статті 43 Закону № 2262 після частини третьої доповнено двома новими частинами, у зв`язку з чим частина п`ята цієї статті стала частиною сьомою без змін у змісті.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини рішення № 7-рп/2016 положення частини 7 статті 43 Закону № 2262-ХІІ, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Конституційний Суд України у п.2.1 рішення зазначив, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частино 5 статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Таким чином, положення частини 7 статті 43 Закону № 2262-ХІІ зі змінами, які визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення, тобто з 20.12.2016.

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII (далі Закон № 1774-VIII), який набрав чинності з 01.01.2017, у частина 7 статті 43 Закону № 2262-ХІІ слова і цифри «у період з 01.01.2016 по 31.12.2016 « замінено словами і цифрами» по 31.12.2017».

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 № 1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017, норми частини 7 статті 43 Закону № 2262-ХІІ не відновлені, хоча внесені зміни стосовно продовження періоду тимчасового обмеження максимального розміру пенсії.

Вірно зазначено судом першої інстанції, що буквальне розуміння змін внесених Законом № 1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 дозволяє стверджувати, що у Законі № 2262-ХІІ відсутня частина 7 статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Відтак, внесені Законом № 1774 до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Крім цього, обмеження максимального розміру пенсії були введені в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI (далі Закон № 3668-VI).

Колегія суддів погоджується, що застосування відповідачем положень статті 2 Закону № 3668-VI фактично суперечить висновкам, що викладені в рішенні Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, згідно з якими обмеження пенсії максимальним розміром особам, які отримують пенсію за Законом №2262, не відповідає статті 17 Конституції України.

Рішенням Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2022 від 12.10.2022 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року. При цьому слід зазначити, що у 2019-2024 роках будь-яких змін до статті 43 Закону №2262, не вносилося.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, з наступними змінами та доповненнями (далі Порядок №1078).

Пунктом 4 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Пунктом 2 Постанови № 168 установлено, що з 1 березня 2023 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2022 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Судом першої інстанції було зазначено, що незважаючи на наявність в Постанові №185 застереження про підвищення розміру пенсії у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, законодавча норма, яка б визначала максимальний розмір пенсії, призначеної відповідно до Закону №2262-ХІІ, фактично відсутня, позаяк, як зазначалося вище, застосуванню підлягають норми Закону №2262-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI.

Колегія суддів погоджується, що доводи пенсійного органу щодо відсутності правових підстав для встановлення позивачу доплати до пенсії згідно із Постановою №185, з огляду на перевищення пенсійної виплати позивача максимального розміру пенсії, встановленого попередніми рішеннями суддів є помилковими.

Оскільки сторони не оскаржують рішення суду першої інстанції а частині відмови в задоволені позовних вимог, то в сили приписів статті 308 КАС України, рішення суду першої інстанції в цій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява №65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), Проніна проти України (заява №63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява №4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст.139 КАС України розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н ОВ И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року у справі №140/9305/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін