Справа № 160/25143/21
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 квітня 2025 рокуСправа №160/25143/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лозицької І.О.

за участю секретаря судового засідання Губкіної А.О.

за участі:

представника заявника не з`явився

представника позивача Крикуна П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі заяву відповідача про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Лозуватської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся відповідач із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в адміністративній справі №160/25143/21, в обґрунтування якої зазначено, що в обґрунтування поданої заяви представник зазначив, що причиною через яку виконавчий лист має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню є саме воєнний стан та дія пп.5 пункту 27 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України. Зокрема, представник звернув увагу, Законом України від 24.03.2022 № 2145-ХІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану», який набрав чинності 07.04.2022 розділ Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України доповнено пунктом 27, згідно з яким під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Ухвалою суду від 24.04.2025 року заяву відповідача про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню призначено до розгляду у судовому засіданні на 09:40 годину 30.04.2025 року.

Представником позивача подано до суду додаткові пояснення, в тексті яких він заперечує проти задоволення означеної заяви та просить суд відмовити у її задоволенні. При цьому, представник позивача зазначає, що обов`язок відповідача щодо належного виконання судового рішення, що набрало законної сили не є відсутнім. До того ж, встановлена підпунктом 5 пункту 27 розділу X Земельного кодексу заборона не є незворотньою, а прямо пов`язана із запровадженням правового режиму воєнного стану, та діє виключно під час дії воєнного стану, який продовжується кожні 90 днів та може не бути продовженим у майбутньому.

У судове засідання з`явився представник позивача в режимі відеоконференції, щодо означеної заяви заперечував. Представник відповідача до зали судового засідання не з`явився.

Згідно з ч. 3 ст. 374 КАС України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд, заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи заявника, прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні означеної заяви.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.04.2025 р. у справі №160/25143/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Лозуватської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення XI сесії VIII скликання Лозуватської сільської ради (; 53020, Україна, Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Лозуватка, вул. Миру, 69) від 27.10.2021 року № 1879-XI/VІІІ "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 щодо надання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства", яким ОСОБА_1 відмовлено в наданні земельної ділянки, орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в зв`язку з тим, що на дану земельну ділянку надано дозвіл іншій особі; зобов`язано Лозуватську сільську раду (; адреса: 53020, Україна, Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Лозуватка, вул. Миру, 69) надати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,00 га, з цільовим призначенням "для ведення особистого селянського господарства", на території Лозуватської сільської ради Криворізького району, Дніпропетровської області, відповідно до раніше поданого ОСОБА_1 клопотання (вих. №2 від 08 жовтня 2021 р.) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства; стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з Лозуватської сільської ради (; адреса: 53020, Україна, Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Лозуватка, вул. Миру, 69) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.04.2022 р. набрало законної сили 12.05.2022 р.

Судом встановлено, що виконавчий лист у справі №160/25143/21 виданий 05.09.2023 р.

Відповідно до ч.1, 2 ст.374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 373 Кодексу адміністративного судочинства України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Розглядаючи справу № 5-рп/2013 Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 червня 2013 року вказав, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Слід зазначити, що у судовій практиці досить часто виникають питання щодо трактування терміну «з інших причин» визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, який зазначено у ч. 2. ст. 374 Кодексу адміністративного судочинства України.

Тож, суд вважає за необхідне проаналізувати це питання, використовуючи узагальнення судової практики.

Відповідно до правової позиції визначеної 25 вересня 2015 року на засіданні пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ було сформовано узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, та направлено відповідні рекомендації Головам апеляційних судів областей, міст Києва і Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим.

Так, зокрема, відповідно до частини 23 пункту 4 вищевказаного узагальнення судової практики зазначено, що згідно з п. 21 постанови ВССУ № 6, перевіряючи додержання строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд має враховувати як положення Закону України «Про виконавче провадження», так і інші акти законодавства, якими врегульовано це питання.

При цьому, словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Аналіз вищенаведеного показав, що суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, встановлених законом.

Суд зазначає, що необхідність визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, може бути пов`язана не лише з тим, що виконавчий лист було видано помилково. Це може бути потрібним також у випадках, якщо стягувач подав виконавчий лист для примусового виконання після добровільного повного чи часткового виконання зобов`язань боржника за судовим рішенням або після припинення зобов`язань боржника з іншої підстави. Оскільки двічі одне й те саме судове рішення не повинно виконуватися.

Отже, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, визначений вказаною статтею 374 КАС України та є вичерпним, у зв`язку із чим, розширеному або вільному тлумаченню не підлягає.

До того ж, ст. 374 КАС України не встановлює такого порядку як видача нового виконавчого листа.

Водночас, суд зазначає, що у відповідності до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України, та, зокрема, статтями 14, 370 КАС України, якими визначено, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим до виконання.

Відтак, означені відповідачем підстави, які викладені у поданій заяві про визнання виконавчого документа такими, що не підлягає виконанню у справі №160/25143/21 є такими, що не ґрунтується на нормах КАС України.

Також, ч. 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав передбачених статтею 374 КАС України для задоволення поданої заяви про визнання виконавчого листа по справі №25143/21 таким, що не підлягає виконанню.

На підстав викладеного та керуючись ст. ст. 195, 229, 240, 241, 248, 256, 295, 297, 374 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви відповідача про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Лозуватської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлений 01.05.2025 р.

Суддя І.О. Лозицька