Справа № 460/14808/24
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/14808/24 пров. № А/857/7372/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження, в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року, що ухвалила суддя Комшелюк Т.О. в м. Рівне, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, у справі № 460/14808/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дії та рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області щодо не проведення з 05 червня 2024 року виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області здійснити з 05 червня 2024 року виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром з урахуванням раніше виплачених сум.

27 січня 2025 року Рівненський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким позов задовольнив.

Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не проведення ОСОБА_1 з 05 червня 2024 року виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум, з 05 червня 2024 року.

Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції виходив з того, що 20.03.2024 Конституційний Суд України ухвалив рішення №2-р (II)/2024 у справі № 3-123/2023(229/23), яким визнав неконституційним припис статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII зі змінами, та припис першого речення частини третьої статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якими передбачено обмеження пенсії позивача максимальним розміром. Тому суд зробив висновок, що позивач має право на отримання пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що у рішенні Конституційного Суду України від 20.03.2024 року № 2-р (ІІ)/2024 зазначено, що до визначення порядку і асигнувань для виконання рішення і висновків Конституційного Суду України, виплата раніше призначених пенсій проводить у раніше визначених розмірах, крім тих перерахунок яких здійснюється у зв`язку з зміною законодавства, тощо.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив, що позивач перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію по інвалідності, як особа з інвалідністю ІІ групи, внаслідок захворювання, пов`язаного з участю в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Розмір пенсії позивача, разом з надбавками, з 01.03.2024 становить 30414,74 грн., однак, у зв`язку із застосуванням обмеження пенсії максимальним розміром сума до виплати складає 23 610 грн.

Позивач у липні 2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою, у якій просив здійснити нарахування та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.03.2024 № 2-р (II)/2024.

У відповідь на заяву позивача відповідач 01.08.2024 року надіслав позивачу лист у якому повідомив, що відсутні підстави для виплати позивачу пенсії без обмеження максимальним розміром.

Не погодившись із цим рішенням відповідача позивач звернувся в суд з позовом.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Обмеження максимального розміру пенсії передбачено Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VІ (далі - Закон № 3668-VI), який набрав чинності 01.10.2011.

Згідно з положеннями статті 2 Закону № 3668-VI, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Підпунктом 6 пункту 6 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668-VI внесено зміни до деяких законодавчих актів України, зокрема, до статті 67 Закону № 796-XII, а саме частину третю цієї статті викладено в новій редакції, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, установлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з частиною третьою статті 67 Закону № 796-XII (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 гривень.

Отже, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VІ, зокрема, Закону №796-XII, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений цим Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Апеляційний суд встановив, що 01.03.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в автоматизованому порядку зробило перерахунок пенсії позивача і обмежило нараховану пенсію десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки, таке перевищення стало результатом перерахунку пенсії в період дії загальної норми частини першої статті 2 Закону № 3668-VI, то до регулювання спірних правовідносин відповідач правомірно застосував положення вказаної статті, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Зазначені положення Закону № 3668-VI та частини третьої статті 67 Закону № 796-XII, станом на дату проведення перерахунку, неконституційними не визнавалися, були чинними, а тому обов`язкові для застосування.

Разом з тим, 20.03.2024 Конституційний Суд України прийняв рішення №2-р(II)/2024, яким визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), припис статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII зі змінами, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII зі змінами.

Отже, з 20.03.2024 - з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 20.03.2024 №2-р (II)/2024 стаття 67 Закону № 796-XII не містить норм про обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Тому з 20.03.2024 обмеження пенсії, призначеної відповідно до Закону № 796-XII , максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, є протиправним, з огляду на рішення Конституційного Суду України від 20.03.2024 №2-р (II)/2024.

Отже, дії відповідача щодо обмеження з 20.03.2024 року пенсії максимальним розміром є протиправними.

Оскільки, апеляційний суд встановив, що пенсія позивача не може бути обмежена максимальним розміром, то відповідач зобов`язаний провести перерахунок пенсії позивача, та виплачувати позивачу пенсію без обмеження її максимальним розміром, починаючи з 05.06.2024.

При цьому, дата з якої позивач просить суд зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії відповідає періоду з якого позивач має відповідне право.

Наведені вище висновки є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року в справі № 460/14808/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель