Справа № 320/8771/23
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 року справа № 320/8771/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві як відокремленого підрозділу ДПС України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до Головного управління ДПС у м. Києві як відокремленого підрозділу ДПС України, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві форми "Ф" від 28.04.2021 №-2615, відповідно до якого громадянину ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) було визначено суму податкового зобов`язання за платежем "земельний податок з фізичних осіб" за 2021 рік у сумі 80376,26 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві форми "Ф" від 28.04.2021 №-2615, відповідно до якого громадянину ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) було визначено суму податкового зобов`язання за платежем "земельний податок з фізичних осіб" за 2021 рік у сумі 98841,07 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.04.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, протягом якого позивачу слід було надати докази на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду в частині оскарження податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 28.04.2021 №-2615.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у м. Києві як відокремленого підрозділу ДПС України про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення ГУ ДПС у м. Києві від 28.04.2021 №-2615. Відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання. Вказаною ухвалою суду поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у м. Києві як відокремленого підрозділу ДПС України про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення ГУ ДПС у м. Києві від 28.04.2021 №-2615.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що визначені ОСОБА_1 відповідачем суми податкового зобов`язання з земельного податку фізичних осіб за 2021 рік є завищеними вдесятеро, оскільки ГУ ДПС у м. Києві помилково не було враховано площу земельних ділянок.

Наведене, на переконання позивача, свідчить про те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення не відповідають критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а відтак підлягають скасуванню.

16.09.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача стверджує про правомірність прийнятих ним рішень та просить суд відмовити у задоволенні позову. Так, серед іншого контролюючий орган зазначає, що згідно із статтею 271 Податкового кодексу України, базою оподаткування земельним податком є нормативно-грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнтів індексації. Пунктом 286.1 статті 286 Податкового кодексу України визначено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) на праві власності належать земельні ділянки:

- площею 0,1 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :91:097:0046, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.03.2023 №НВ-023. Нормативна грошова оцінка згідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 23.02.2021, виданого Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві, нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки - 8037625.62 гривень;

- площею 0,1 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :91:097:00467, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.03.2023 №НВ-023. Нормативна грошова оцінка згідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 23.02.2021, виданого Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві, нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки - 8037625.62 гривень.

Згідно бази даних інформаційно-телекомунікаційної системи органів ДПС, ОСОБА_1 перебував на обліку в ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДПС у м. Києві, як платник податку на майно, в частині плати за землю фізичних осіб за вказані вище земельні ділянки із кадастровими номерами :91:097:0046 та :91:097:00467.

Головним управлінням ДПС у м. Києві 28.04.2021 прийнято податкові повідомлення - рішення форми "Ф":

- №-2615, відповідно до якого ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) визначено суму податкового зобов`язання за платежем "земельний податок з фізичних осіб" за 2021 рік у сумі 80376,26 грн;

- №-2615, відповідно до якого ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) визначено суму податкового зобов`язання за платежем "земельний податок з фізичних осіб" за 2021 рік у сумі 98841,07 грн (далі - оскаржувані та/або спірні рішення).

Позивач не погоджується з оскаржуваними податковими повідомленнями - рішеннями, вважає їх протиправним та такими, що підлягають скасуванню, з огляду на що звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує норми права, які чинні станом на час їх виникнення та звертає увагу на таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі ПК України), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до статті 67 ПК України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 206 ЗК України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно із підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до підпункту 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу).

Відповідно до пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками податку на землю є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв).

Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Статтею 271 Податкового кодексу України передбачено, що базою оподаткування земельним податком є нормативно-грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнтів індексації.

Відповідно до абзацу 1 пункту 284.1 статті 284 ПК України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

При цьому пунктом 274.1 статті 274 ПК України передбачено, що ставка податку за земельні ділянки, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Рішенням Київської міської ради від 23.06.11 №242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві» (зі змінами та доповненнями), затверджено зокрема Положення про плату за землю в місті Києві (Додаток 3 до Рішення), відповідно до пункту 5.1 якого, ставки податку за земельні ділянки для фізичних та юридичних осіб, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюються залежно від цільового призначення землі у відсотках від їх нормативної грошової оцінки відповідно до таблиці № 1 цього Положення.

Таблиця № 1 до додатка 3 до рішення Київської міської ради від 23.06.2011 № 242/5629 (у редакції рішення Київської міської ради від 18.10.2018 № 1910/5974) містить примітку 2, якою передбачено наступне: якщо вид цільового призначення земельної ділянки згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженою наказом Держкомзему від 23 липня 2010 р. № 548, не внесено до Державного земельного кадастру, то застосовується ставка у відсотках від нормативної грошової оцінки відповідно до цієї таблиці, але не менше 1 відсотка від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Пунктом 286.1 статті 286 Податкового кодексу України визначено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру

Відповідно до Закону України від 7 липня 2011 року № 3613-V «Про Державний земельний кадастр» та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051, ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи.

Відповідно до підпункту 6 пункту 22 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051, до Державного земельного кадастру вносяться такі відомості про землі у межах державного кордону, як відомості про землі в межах територій адміністративно-територіальних одиниць (Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя, районів, міст, селищ, сіл, районів у містах) та за їх межами (у частині, що характеризують такі землі з урахуванням їх місцезнаходження): відомості про категорії земель у межах адміністративно-територіальної одиниці, зокрема, назва, код (номер) категорії земель (в цілому і за окремими контурами) згідно з додатками 2 і 3 та пунктом 28 цього Порядку; межі земель кожної категорії за окремими контурами з координатами їх поворотних точок та довжиною; площа земель кожної категорії (в цілому і за окремими контурами); інформація про документи, на підставі яких встановлено категорію земель (назва, дата та номер рішення про затвердження документації із землеустрою, за якою здійснено віднесення земель до відповідної категорії, найменування органу, що його прийняв), електронні копії таких документів.

На момент виникнення спірних правовідносин був чинний наказ Держкомзему від 23 липня 2010 р. № 548 "Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель".

Так, відповідно до наявного в матеріалах справи Витягу із технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки від 23.02.2021, виданого Головним управлянням Держгеокадастру у м. Києві, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки за адресою: м. Київ, р-н. Шевченківський, вул. Отто Шмідта, 9, площею 1000 м2, кадастровий номер::91:097:0047, складає 8037625,62 грн.

Відповідно до наявного в матеріалах справи Витягу із технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки від 23.02.2021, виданого Головним управлянням Держгеокадастру у м. Києві, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки за адресою: м. Київ, р-н. Шевченківський, вул. Отто Шмідта, 11, площею 1000 м2, кадастровий номер::91:097:0046, складає 9884107,18 грн.

При цьому, код виду цільового призначення земельної ділянки згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженою наказом Держкомзему від 23 липня 2010 р. № 548 по земельним ділянкам за кадастровими номерами :91:097:0047 та :91:097:0046 не внесено до Державного земельного кадастру.

Отже контролюючим органом правомірно застосовано ставку податку в розмірі 1% від нормативно-грошової оцінки, відповідно до примітки 2 до Таблиці № 1 до додатка 3 до рішення Київської міської ради 23.06.2011 № 242/5629 (у редакції рішення Київської міської ради від 18.10.2018 № 1910/5974).

Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що нібито, відповідачем невірно визначено суми податкового зобов`язання із земельного податку з фізичних осіб, оскільки не враховано площі земельних ділянок з кадастровими номерами :91:097:0047 та :91:097:0046 (по 0.1 га).

Суд, з приводу вказаних тверджень Позивача, звертає увагу на наступне.

Відповідно до Закону України 11 грудня 2003 року № 1378-IV «Про оцінку земель», нормативна грошова оцінка земельних ділянок капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 2021 р. № 1147, при визначенні нормативно-грошової оцінки земельної ділянки враховується площа земельної ділянки, яка зазначена у Державному земельному кадастрі.

Окрім того, в матеріалах справи наявні Витяги із технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки від 23.02.2021 щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :91:097:0047 та :91:097:0046, в яких чітко зазначена площа земельних ділянок та нормативно-грошова оцінка земельних ділянок.

Цими даними і керувався відповідач при визначенні ОСОБА_2 суми податкового зобов`язання за платежем «податок на землю з фізичних осіб», у відповідності до пункту 286.1 статті 286 Податкового кодексу України.

Таким чином, на переконання суду, враховуючи наявність у ОСОБА_1 права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :91:097:0047 та :91:097:0046, що є об`єктами оподаткування земельним податком, та приймаючи до уваги той факт, що вид цільового призначення вказаних земельних ділянок згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженою наказом Держкомзему від 23 липня 2010 р. № 548, не було внесено до Державного земельного кадастру на момент виникнення спірних правовідносин, застосування ставки податку у розмірі 1 відсотка від нормативної грошової оцінки земельної ділянки є правомірним.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відповідність оскаржуваних рішень, критеріям, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України, з огляду на що відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

Згідно із частиною 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі удові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки адміністративний позов не підлягає задоволенню, відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.