Справа № 300/3524/24
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 300/3524/24 пров. № А/857/5366/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Гудима Л.Я., Качмара В. Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в електронній формі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2024 року у справі № 300/3524/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним рішення (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Біньковською Н.В. у м. Івано-Франківську в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику учасників справи), дата складення повного тексту судового рішення не зазначена), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 ) звернулася з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі також ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі також ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач 2), у якому просила суд:

- визнати неправомірними дії та рішення № 85 від 29 лютого 2024 року ГУ ПФУ у Вінницькій області про відмову у призначенні з 22 лютого 2024 року пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області з 22.02.2024 призначити та здійснити нарахування й виплату пенсії за віком на пільгових умовах з проведенням зарахування до страхового стажу в подвійному розмірі періоду роботи з 02.11.1995 по 11.09.2015 у відповідності до статті 60 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі також Закон № 1788-XII).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 29.02.2024 № 85.

Зобов`язано ГУ ПФУ у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 з 22.02.2024 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-XII, з урахуванням до стажу роботи на пільгових умовах за Списком № 2 періоду роботи з 02.11.1995 по 29.06.2011 в КНП «Долинський протитуберкульозний диспансер» Івано-Франківської обласної ради та до страхового стажу періодів роботи з 02.11.1995 по 19.04.2000, з 01.05.2000 по 16.11.2000, з 01.12.2000 по 07.10.2001, з 23.10.2001 по 22.09.2009, з 01.10.2009 по 26.09.2010, з 07.10.2010 по 19.05.2013, з 25.05.2013 по 26.05.2013, з 01.06.2013 по 02.06.2013, з 08.06.2013 по 11.09.2015 в КНП «Долинський протитуберкульозний диспансер» Івано-Франківської обласної ради в подвійному розмірі згідно із статтею 60 Закону № 1788-XII.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням в частині задоволених вимог, його оскаржив відповідач 2, оскільки вважає його незаконним, прийнятим з неповним з`ясуванням обставин справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що до пільгового стажу позивача не зараховано період з 02.11.1995 по 11.09.2015, згідно довідки № 271 від 08.05.2023, оскільки в наданій довідці не зазначено розділ, підрозділ, яким затверджено Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, чинний на період роботи особи, що є порушенням пункту 3 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1 (далі також Порядок № 18-1). Крім того, довідка не відповідає вимогам додатку № 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі Порядок № 637).

Позивач та відповідач 1 не скористалися правом подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У відповідності до вимог частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог учасниками справи не оскаржується, а тому в силу приписів частини першої статті 308 КАС України не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 КАС України.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22.02.2024 ОСОБА_1 , у віці 58 років звернулась до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області № 85 від 29.02.2024 позивачу відмовлено у призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі також Закон № 1058-IV) у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

Зазначено, що страховий стаж особи становить 31 рік 8 місяців 10 днів. До пільгового стажу не зараховано період з 02.11.1995 по 11.09.2015 згідно довідки № 271 від 08.05.2023, оскільки в наданій довідці не зазначено розділ, підрозділ, яким затверджено Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, чинний на період роботи особи, що є порушенням пункту 3 Порядку № 18-1. Крім того, довідка не відповідає вимогам додатку № 5 Порядку № 637.

Позивач, вважаючи протиправною відмову ГУ ПФУ у Вінницькій області, звернулася до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що до пільгового стажу роботи позивача за Списком № 2 має бути зарахований період роботи позивача з 02.11.1995 по 29.06.2011 в КНП «Долинський протитуберкульозний диспансер» Івано-Франківської обласної ради.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції і, надаючи правову оцінку обставинам справи та доводам апелянта, зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відносини з приводу призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду врегульовані Законом № 1058-IV.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону № 1058-ІV).

При цьому, згідно з частиною 4 статті 24 цього Закону періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Відповідно до пункту 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Пільги щодо обчислення стажу роботи в деяких медичних закладах передбачені статтею 60 Закону № 1788-XII, згідно з якою робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України від 05.07.2001 № 2586-III «Про протидію захворюванню на туберкульоз» визначено, що протитуберкульозні заклади це лікувально-профілактичні заклади охорони здоров`я (протитуберкульозні диспансери, лікарні, санаторно-курортні, інші заклади) чи їх структурні підрозділи, в яких надається медична допомога хворим на туберкульоз. Перелік протитуберкульозних закладів затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

У відповідності до Переліку туберкульозних закладів, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров?я від 16.07.2009 № 514, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 09.09.2009 за № 842/16858 до переліку туберкульозних закладів належить, зокрема, протитуберкульозний диспансер.

В наказі Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Переліку особливо небезпечних, небезпечних інфекційних та паразитарних хвороб людини і носійства збудників цих хвороб» від 19.07.1995 року № 133 туберкульоз віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 15.06.1984 позивач у спірний період:

- 02.11.1995 прийнята на роботу до Долинського фтизіопульмонологічного диспансеру в с. Гошів на посаду санітарки процедурного кабінету, наказ № 54 від 02.11.1995;

- 16.01.2001 Долинський фтизіопульмонологічний диспансер перейменовано на Долинський протитуберкульозний диспансер, наказ № 1 від 16.01.2001;

- 25.02.2004 надано суміщення 0,5 посади зав. складом, наказ № 156 від 25.02.2004;

- 01.07.2011 переведено на 0,5 посади зав господарством та 0,5 посади зав. складом, наказ № 58-к ВІД 30.06.2011,

- 11.09.2015 звільнено з роботи згідно статті 38 КЗпП України (за власним бажанням), наказ № 41-к від 04.09.2015.

За приписами статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми Закону, постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній.

У пунктах 1 та 2 Порядку зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості, зазначені неповні чи неточні відомості про роботу працівника у певний період, то для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи на підставі яких можна дійти висновку, де і протягом якого періоду працював працівник. Ці документи можуть бути видані роботодавцем (його правонаступником), архівними установами, до яких передано документи з особового складу для зберігання. Якщо є можливість підтвердити трудовий стаж даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, то використовуються ці відомості.

Колегія суддів зазначає, що трудова книжка позивача містить всі необхідні записи, які засвідчені роботодавцем та дають можливість встановити дату прийняття та звільнення з роботи, місце роботи та накази, на підставі яких ОСОБА_1 була прийнята на таку роботу.

Також, відповідно до довідки КНП «Долинського протитуберкульозного диспансеру» Івано-Франківської обласної ради № 271 від 08.05.2023 зазначено, що позивач в період з 02.11.1995 по 29.06.2011 працювала на посаді санітарки (молодшої медичної сестри) процедурного кабінету повний робочий день, а в період з 30.06.2011 по 11.09.2015 на 0,5 посади завідувача господарством та 0,5 посади завідувача складом.

Згідно із Класифікатором професій ДК 003-95, затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 27.07.1995 № 257, за кодом КП 5132 визначено таку професійну назву роботи як молодша медична сестра (санітарка-прибиральниця, санітарка-буфетниця та ін.), молодша медична сестра догляду за хворими.

Відповідно до Класифікатора професій ДК 003:2005 (на зміну ДК 003-95), затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 26.12.2005 № 375, окремі професійні назви робіт у КП записано з використанням дужок. У дужках, відповідно до прийнятої структури КП, може визначатися, зокрема, споріднена (однотипна) професійна назва роботи, яка може застосовуватися окремо в межах цієї класифікаційної групи, наприклад, в тому числі, молодша медична сестра (санітарка-прибиральниця, санітарка-буфетниця та ін.).

За кодом КП 5132 визначено таку професійну назву роботи як молодша медична сестра (санітарка-прибиральниця, санітарка-буфетниця та ін.), молодша медична сестра догляду за хворими.

Згідно із Національним класифікатором професій ДК 003:2010 (на зміну ДК 003:2005), затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 № 327, окремі професійні назви робіт у КП записано з використанням дужок. У дужках, відповідно до прийнятої структури КП, може визначатися, зокрема, споріднена (однотипна) професійна назва роботи, яка може застосовуватися окремо в межах цієї класифікаційної групи, наприклад, в тому числі, молодша медична сестра (санітарка, санітарка-прибиральниця, санітарка-буфетниця та ін.).

За кодом КП 5132 визначено таку професійну назву роботи як молодша медична сестра (санітарка, санітарка-прибиральниця, санітарка-буфетниця та ін.).

Отже, посада санітарки є посадою молодшої медичної сестри.

Таким чином, посада, яку займала позивач у період з 02.11.1995 по 29.06.2011 (санітарки (молодшої медичної сестри) процедурного кабінету)) передбачена вказаними вище Списками №2, чинними у цей період роботи позивача.

Суд зазначає, що з 21.08.1992 підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є передусім наявність професії і виробництва у відповідних Списках та підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці результатами атестації робочих місць, проведення якої передбачено Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442, за умови зайнятості працівника на вищеназваних роботах не менш як 80% робочого часу, встановленого для відповідного виробництва.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

В матеріалах справи наявні накази Долинського фтизіопульмонологічного диспансеру № 86 від 31.12.1992, № 53 від 31.12.1999 «Про атестацію робочих місць», якими підтверджено право на пільгову пенсію за Списком № 2, зокрема, палатній молодшій медичній сестрі (санітарці).

Наказом Долинського протитуберкульозного диспансеру № 78 від 11.11.2002 призначено чергову атестацію робочих місць за умовами праці.

За змістом висновку № 838 від 03.04.2003 експертизи якості проведення атестації робочих місць за умовами праці та правильності віднесення до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення при проведенні в листопаді 2002 року атестації робочих місць за умовами праці в Долинському протитуберкульозному закладі, зокрема, посада молодшої медичної сестри (палатної) належить до Списку № 2 (позиція 2260000а, молодший медичний персонал, розділу 24 «Установи охорони здоров`я та соціального забезпечення»).

Наказом Долинського протитуберкульозного диспансеру № 15а від 12.03.2007 «Про підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення» підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2, зокрема, молодшій медичній сестрі по догляду за хворими (молодша медична сестра палатна), молодшій медичній сестрі буфетниці, молодшій медичній сестрі банщиці, сестрі господині.

Наказом Долинського протитуберкульозного диспансеру № 15-о від 06.02.2007 «Про результати атестації робочих місць» підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2, зокрема, молодшій медичній сестрі по догляду за хворими (молодша медична сестра палатна), молодшій медичній сестрі буфетниці, молодшій медичній сестрі банщиці, сестрі-господині.

За змістом висновку № 2885 від 12.03.2007 експертизи якості проведеної в лютому 2007 року, атестації робочих місць за умовами праці та правильності віднесення до Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення працівників Долинського протитуберкульозного закладу, зокрема, посада молодшої медичної сестри (палатної) належить до Списку № 2 (позиція 24а, молодші медичні сестри по догляду за хворими (молодші медичні сестри палатні), молодші медичні сестри (молодша медична сестра-буфетниця, молодша медична сестра-буфетниця), розділу 24 «Охорона здоров`я та соціальна допомога»).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено атестацію робочих місць за умовами праці у період роботи позивача з 02.11.1995 по 29.06.2011.

До заяви про призначення пенсії позивачем було долучено довідку КНП «Долинського протитуберкульозного диспансеру» Івано-Франківської обласної ради № 271 від 08.05.2023, в якій зазначено, що позивач у період з 02.11.1995 по 29.06.2011 працювала на посаді санітарки (молодшої медичної сестри) процедурного кабінету повний робочий день. Робота відносить до шкідливих умов праці і пов`язані із безпосереднім обслуговуванням хворих на туберкульоз.

Колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції, що незначні недоліки довідки від 08.05.2023 № 271, а саме невідповідність формі згідно Додатку № 5 Порядку № 637 та відсутність у ній покликання на Список № 2 в спірному випадку не може бути підставою для незарахування відповідного періоду роботи до пільгового стажу позивача.

Так, вказана довідка містить відомості про те, що позивач у період з 02.11.1995 по 29.06.2011 працювала в КНП «Долинський протитуберкульозний диспансер» Івано-Франківської обласної ради на посаді санітарки (молодшої медичної сестри) процедурного кабінету повний робочий день. Зазначено, що вказана робота відносить до шкідливих умов праці і пов`язана із безпосереднім обслуговуванням хворих на туберкульоз.

Довідка від 08.05.2023 № 271 містить підпис голови комісії з припинення (реорганізації) та відтиск печатки підприємства.

Посада, яку обіймала позивач у цей період (з 02.11.1995 по 29.06.2011) передбачена відповідними Списками № 2.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що до пільгового стажу роботи позивача за Списком № 2 має бути зарахований період роботи позивача з 02.11.1995 по 29.06.2011 в КНП «Долинський протитуберкульозний диспансер» Івано-Франківської обласної ради.

Щодо доводів апелянта про неможливість застосування під час вирішення спору положень Закону № 1788-ХІІ в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, то колегія суддів зазначає наступне.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону (частина перша статті 114 Закону № 1058-ІV).

Зокрема, відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

При цьому, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

У свою чергу, статтю 13 Закону № 1788-ХІІ, за рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020, визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною). Порядок застосування статті 13 визначає пункт 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020.

Так, пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020 встановлено, що застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону № 1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом України від 2 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі також - Закон № 213-VIII) для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: … б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам».

Отже, у статті 13 Закону № 1788-XII до внесення змін Законом № 213-VIII було встановлено страховий стаж роботи для жінок не менше 20 років, з них не менше 10 років пільговий стаж та після досягнення 50 років.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.11.2021 по справі № 360/3611/20 в аналогічних правовідносинах дійшла до висновку, що застосуванню підлягають норми Закону № 1788-XI з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020, а не Закону № 1058-IV.

Доводи апелянта про те, що позивач станом на 11.10.2017 не досягла 50-річного віку (дату набуття чинності змін до Закону № 1058-IV), відповідно, умови призначення їй пільгової пенсії мають визначатися на підставі Закону № 1058-IV, а не на підставі пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII є помилковими, оскільки позивач почала набувати необхідний для призначення пільгової пенсії стаж роботи з 02.11.1995.

Як убачається з апеляційної скарги, наведені в ній доводи щодо помилковості висновків суду у цій справі фактично зводяться до необхідності нової правової оцінки обставин у справі та дослідження наявних у матеріалах справи доказів. Водночас зазначеним доводам судом першої інстанції вже була надана належна правова оцінка.

Інших доводів на підтвердження правомірності своєї бездіяльності відповідач не навів, що не дає підстав вважати висновки суду першої інстанцій помилковими, а застосування ним норм матеріального та процесуального права - неправильним.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши статтю 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанцій правильно встановив обставини справи, не допустив неправильного застосуванням норм матеріального права чи порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2024 року у справі № 300/3524/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар