Справа № 826/8655/18
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

30 квітня 2025 рокум. ДніпроСправа № 826/8655/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач), в якому позивач просить скасувати:

податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 07 березня 2018 року № , яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 170,00 грн;

податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 07 березня 2018 року № , яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач вважає, що позивач отримав у 2016 році інвестиційний дохід (збиток), який згідно з Податковим кодексом України належить до оподатковуваних видів доходів, та повинен був його відобразити у декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік.

Позивач вказує, що у 2007 році він здійснив інвестицію у цінні папери компанії з управління активами Приватного акціонерного товариства «Кінто» (далі - ПрАТ «Кінто»), а саме придбав 1 акцію Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Синергія-4» (далі ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-4») на суму 13533,39 грн та 1 акцію Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Синергія-5» (далі ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-5») на суму 10500,00 грн. У 2016 році відповідно до Закону України «Про інститути спільного інвестування» відбулися загальні збори акціонерів ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-4» (18 травня 2016 року) та ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-5» (20 липня 2016 року), на яких ухвалені рішення про продовження строків діяльності зазначених строкових інститутів спільного інвестування та можливість викупу товариством власних акцій у акціонерів протягом трьох місяців. При цьому викуп акцій товариства здійснювався за ціною, що дорівнювала вартості чистих активів товариства у розрахунку на одну акцію станом на день прийняття рішення про продовження строку діяльності товариства, яка становила для ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-4» - 2869,39 грн, для ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-5» - 2299,64 грн.

Разом з тим, позивач замість продажу інвестиційного активу вирішив здійснити його конвертацію у інший актив ПрАТ «Кінто», що передбачено пунктом 11 частини першої статті 1 Закону України «Про інститути спільного інвестування». Водночас, специфіка операцій з цінними паперами інститутів спільного інвестування, визначена актами законодавства, вимагала таких кроків.

Оскільки ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-4» та ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-5» належать до строкових інститутів спільного інвестування закритого типу, позивачем відповідно 31 травня 2016 року та 29 серпня 2016 року подано заявки про викуп цінних паперів із поміткою про намір їх подальшої конвертації.

Після спливу передбаченого законодавством тримісячного терміну (від проведення загальних зборів) між позивачем та ПрАТ «Кінто» укладено договори конвертації (від 14 вересня 2016 року № 38СН4/ІУБ та від 3 листопада 2016 року № 14СН5/ІУБ) цінних паперів ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-4» та ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-5» у цінні папери Закритого недиверсифікованого пайового інвестиційного фонду «Індекс Української Біржі» (далі ЗНПІФ «Індекс Української Біржі»). Умови цих договорів не передбачали відчуження інвестицій, а лише зміну їх напрямків. При цьому у договорах міститься інформація, що усіма зазначеними інститутами спільного інвестування управляє ПрАТ «Кінто».

Сукупна ціна 1 акції ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-4» та 1 акції ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-5», що вилучалися з обігу, становила 5169,05 грн, а ціна 192 сертифікатів ЗНПІФ «Індекс Української Біржі», які набувалися внаслідок конвертації, становила 5216,25 грн. При цьому позивачем було здійснено доплату різниці вартості цінних паперів у сумі 47,20 грн.

У ході реалізації договорів конвертації кошти, які мали бути сплачені позивачеві за вилучені з обігу акції, разом із сумами доплати були перераховані з рахунків ПрАТ «Кінто», відкритих для ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-4» та ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-5», на рахунок ПрАТ «Кінто», відкритий для ЗНПІФ «Індекс Української Біржі» (виплата коштів позивачеві не проводилася).

За наслідками операції з конвертації цінних паперів ПрАТ «Кінто», як податковий агент позивача, у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (Форма № 1ДФ) відобразило позивачеві нарахований, але не виплачений дохід за вилучені з обігу цінні папери у сумі 2869,39 грн із джерелом отримання - ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-4» та у сумі 2299,64 грн із джерелом отримання - ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-5».

При цьому податковим агентом було помилково зазначено ознаку доходу «112» (інвестиційний прибуток (дохід) від операцій з інвестиційними активами), яка не відповідала суті проведеної операції та законодавчим підставам її проведення.

У лютому 2018 року ПрАТ «Кінто» виявлено зазначену помилку та внесено корегування до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (Форма № 1ДФ) і бази Державного реєстру фізичних осіб ДФС України, а саме виправлено ознаку доходу на «181» (доходи від операцій з конвертації цінних паперів).

Згідно з довідником ознак доходів (додаток до Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року № 4), із ознакою доходу «181» відображаються доходи від операцій з конвертації цінних паперів у разі, якщо їх обмін здійснюється за звичайними цінами або за вартістю чистих активів у розрахунку на один цінний папір, які не призводять до відчуження інвестицій та проводяться з цінними паперами ICI, що перебувають в управлінні однієї компанії з управління активами (підпункт 165.1.50 пункту 165.1 статті 165 розділу IV Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом 165.1.50 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються доходи у результаті операцій з конвертації цінних паперів у разі, якщо їх обмін здійснюється за звичайними цінами або за вартістю чистих активів у розрахунку на один цінний папір, які не призводять до відчуження інвестицій та проводяться з цінними паперами ICI (інститутів спільного інвестування), що перебувають в управлінні однієї компанії з управління активами.

Зважаючи на викладене, позивач не отримував у 2016 році інвестиційного прибутку (доходу), а нарахований йому дохід від операцій з конвертації цінних паперів у сукупній сумі 5169,05 грн із ознакою «181» не належить до оподатковуваного.

Відповідно до пункту 179.2 статті 179 Податкового кодексу України обов`язок платника податку щодо подання податкової декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, якщо такий платник податку отримував доходи від податкових агентів, які згідно з розділом IV Податкового кодексу України не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

У зв`язку з цим, зобов`язання щодо подачі податкової декларації за 2016 рік на позивача не поширюється.

Відповідно до підпункту «а» пункту 176.1 статті 176 Податкового кодексу України платники податку зобов`язані вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, зокрема, у разі якщо такий платник податку зобов`язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію. Оскільки позивач, з огляду на вищенаведене, не отримував оподатковуваного доходу та не зобов`язаний був подавати декларацію за 2016 рік, вимога підпункту «а» пункту 176.1 статті 176 Податкового кодексу України на нього не поширюється.

На підставі викладеного, позивач вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними, у зв`язку з чим просить їх скасувати.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 червня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі; визначено, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Головне управління ДФС у м. Києві адміністративний позов не визнало, про що до Окружного адміністративного суду міста Києва подало відзив на позовну заяву без дати та номеру, який зареєстровано в суді 20 серпня 2018 року за № 84809/18.

У відзиві на позовну заяву без дати та номеру відповідач зазначив, що за наслідками проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого доходу у вигляді інвестиційного прибутку (доходу) фізичної особи платника податків ОСОБА_1 за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року встановлені порушення позивачем пункту 179.1 статті 179 з урахуванням підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України - не подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік та підпункту «а» пункту 176.1 статті 176, підпункту 44.3 статті 44 Податкового кодексу України - не надано до перевірки Книгу обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу.

Згідно з відомостями Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України в період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року позивачу нараховано дохід у ІV кварталі 2016 року від ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-4» () у сумі 2869,39 грн та від ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-5» () у сумі 2299,64 грн за ознакою доходу «112», що підтверджується листом ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-4» від 15 листопада 2017 року № 335 та листом ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-5» від 15 листопада 2017 року № 336.

Відповідно до довідника ознак доходів, наведених у додатку до Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і утриманого з них податку (форма 1ДФ), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року № 4, під ознакою доходу «112» відображається інвестиційний прибуток (дохід) від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.40 і 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 розділу IV цього Кодексу (підпункт 164.2.9 пункту 164.2 статті 164 розділу IV, підпункт 170.2.2 пункту 170.2 статті 170 розділу IV Кодексу).

В порушення вимог підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, пункту 176.1 статті 176, пункту 179.1, пункту 179.2 статті 179 Податкового кодексу України позивач декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік з відповідними додатками до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві не подав. Також позивач не надав до перевірки Книгу обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, чим порушено вимоги підпункту «а» пункту 176.1 статті 176, підпункту 44.3 статті 44 Податкового кодексу України.

Відповідач зазначив, що відповідно до підпункту 168.1.3 пункту 168.1 статті 168, абзацу п`ятого підпункту 170.2.2 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України, обмін інвестиційного активу, зворотній викуп або погашення інвестиційного активу його емітентом, який належав позивачу, прирівняний до продажу інвестиційного активу ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-4» підлягає відображенню в податковій декларації за 2016 рік у розмірі 2869,39 грн, а ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-5» - у розмірі 2299,66 грн.

Згідно з підпунктом 170.2.1 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України облік загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат. Для цілей оподаткування інвестиційного прибутку звітними періодом вважається календарний рік. Відповідно до підпункту 170.2.6 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається загальний фінансовий результат за операціями з цінними паперами чи деривативами, що визначається платником податку самостійно за наслідками такого (податкового) року.

Відповідно до вимог підпункту 170.2.2 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4-170.2.6 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України.

Відповідно до вимог абзацу «б» пункту 176.1 статті 176 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані отримувати та зберігати протягом строку давності, встановленого цим Кодексом, документи первинного обліку, в тому числі на підставі яких визначаються витрати при розрахунку, зокрема, інвестиційного прибутку.

Листом від 8 лютого 2018 року № М/4142/ФОП-інші позивачем на підтвердження понесених інвестиційних витрат надано пояснення та первинні документи, з яких встановлено, що інвестиційні витрати позивача, пов`язані з придбанням інвестиційних сертифікатів ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-4» та ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-5», складають 24033,39 грн. Перевіркою правильності визначення фінансового результату від операцій з інвестиційними активами встановлено, що позивачем у 2016 році понесено збиток від операцій з продажу інвестиційних сертифікатів ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-4» та ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-5» в загальній сумі 18864,34 грн, який підлягає відображенню платником в податковій декларації про майновий стан і доходи.

Також відповідач вказав, що підпунктом 165.1.50 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України передбачено, що до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу не включаються операції з конвертації цінних паперів у разі, якщо їх обмін здійснюється за звичайними цінами або за вартістю чистих активів у розрахунку на один цінний папір, які не призводять до відчуження інвестицій та проводяться з цінними паперами ІСІ, що перебувають в управлінні однієї компанії з управління активами.

Відповідно до листів від 15 листопада 2017 року № 335 та № 336, повідомлення про викуп акцій від 18 травня 2016 року та повідомлення про викуп акцій від 20 липня 2016 року, наданих ПрАТ «Кінто» до Головного управління ДФС у м. Києві, відповідно до пункту 6 статті 63 Закону України «Про інститути спільного інвестування» на підставі договору про управління активами від 2 квітня 2017 року № 8 у відносинах з третіми особами від імені ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-4» та ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-5» діє компанія з управління активами ПрАТ «Кінто». При цьому, інформація щодо управління ПрАТ« Кінто» активами ЗНПІФ «Індекс Української Біржі» відсутня.

Таким чином, резюмує відповідач, збиток, понесений позивачем від операцій з продажу інвестиційних сертифікатів ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-4» та ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-5» в загальній сумі 18864,34 грн, підлягає відображенню платником в податковій декларації про майновий стан і доходи.

На підставі викладеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Користуючись правом на подання заяв по суті справи, позивачем до Окружного адміністративного суду міста Києва подана відповідь на відзив від 5 вересня 2018 року б/н, в якій з посиланням на підпункт 165.1.50 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника позивач ще раз вказав на те, що він не отримував у 2016 році інвестиційного прибутку (доходу) за ознакою «112», як наполягає відповідач, а нарахований йому дохід від операцій з конвертації цінних паперів у сукупній сумі 5169,05 грн не належить до оподатковуваного.

Відповідно до пункту 179.2 статті 179 Податкового кодексу України обов`язок платника податку щодо подання податкової декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, якщо такий платник податку отримував доходи від податкових агентів, які згідно з розділом IV Податкового кодексу України не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу. Оскільки позивач не отримував оподатковуваного доходу, зобов`язання щодо подачі податкової декларації за 2016 рік на нього не поширюється.

З посиланням на підпункт «а» пункту 176.1 статті 176 Податкового кодексу України, позивач зазначив, що оскільки він не отримував оподатковуваного доходу та не зобов`язаний був подавати декларацію за 2016 рік, вимога щодо ведення обліку доходів і витрат на нього не поширюється.

Відповідач правом на подання заперечень не скористався.

Законом України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до положень абзаців другого-четвертого пункту 2 розділу ІІ Закону № 2825-IX до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цього пункту.

Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ», розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ», але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 152 та частини п`ятої статті 153 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ», з метою відновлення належного доступу громадян та юридичних осіб до правосуддя у публічно-правових спорах, наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі - Порядок № 399).

На виконання положень Закону № 2825-IX та відповідно до Порядку № 399 цю справу передано на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року:

прийнято адміністративну справу до провадження;

продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), повторно розпочавши розгляд справи по суті;

замінено відповідача - Головне управління ДФС у м. Києві, правонаступником - Головним управлінням ДПС у м. Києві;

запропоновано сторонам у разі зміни фактичних обставин по цій справі повідомити суду про таке шляхом направлення додаткових письмових пояснень;

зобов`язано Головне управління ДПС у м. Києві протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали надати суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» письмові докази (наказ від 26 січня 2018 року № 1345 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого доходу у вигляді інвестиційного прибутку (доходу) фізичної особи платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року; письмове повідомлення від 26 січня 2018 року № 3099/М/26-15-42-04-27 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з доказами його направлення ОСОБА_1 ; використані під час перевірки документи, зазначені у пункті 2.5 розділу ІІ «Описова частина» акта від 13 лютого 2018 року № 782/26-15-42-04-30/).

14 березня 2025 року від Головного управління ДПС у м. Києві через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі від 13 березня 2025 року б/н та частково витребувані судом документи. Зокрема, Головним управлінням ДПС у м. Києві не надано суду використані під час перевірки документи, зазначені у пункті 2.5 розділу ІІ «Описова частина» акта від 13 лютого 2018 року № 782/26-15-42-04-30/. Про причини неподання таких доказів відповідач суду не повідомив.

Ухвалою від 25 березня 2025 року зобов`язано Головне управління ДПС у м. Києві протягом 10 (десяти) днів з дня отримання цієї ухвали надати суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» використані під час перевірки документи, зазначені у пункті 2.5 розділу ІІ «Описова частина» акта Головного управління ДФС у м. Києві від 13 лютого 2018 року № 782/26-15-42-04-30/ «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого інвестиційного прибутку (доходу) від операцій з інвестиційними активами платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р.» (крім тих, які вже наявні у справі).

Станом на час вирішення справи документи, зазначені у пункті 2.5 розділу ІІ «Описова частина» акта від 13 лютого 2018 року № 782/26-15-42-04-30/, відповідачем до суду не подані. Про причини неподання таких доказів відповідач суду вдруге не повідомив.

У додаткових поясненнях у справі від 13 березня 2025 року б/н відповідач виклав заперечення проти позову, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву.

2 квітня 2025 року від ОСОБА_1 через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» надійшов відзив від 1 квітня 2025 року б/н, в якому викладені пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив.

Дослідивши матеріали справи у змішаній формі, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) у межах спірних правовідносин придбав у ПрАТ «Кінто»:

на підставі акта від 3 грудня 2007 року до договору купівлі-продажу цінних паперів від 30 листопада 2007 року № 5425ЛТД-Б 1 (одну) акцію ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-4» вартістю 13533,39 грн;

на підставі акта від 3 грудня 2007 року до договору купівлі-продажу цінних паперів від 30 листопада 2007 року № 5424ЛТД-Б 1 (одну) акцію ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-5» вартістю 10050,00 грн.

Також у межах спірних правовідносин ОСОБА_1 подав до ПрАТ «Кінто» заявки на викуп цінних паперів:

від 31 травня 2016 року щодо 1 інвестиційного сертифікату ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-4» вартістю 2869,39 грн із зазначенням наміру в проведенні конвертації;

від 29 серпня 2016 року щодо 1 інвестиційного сертифікату ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-5» вартістю 2299,66 грн із зазначенням наміру в проведенні конвертації.

В подальшому між ПрАТ «Кінто» та ОСОБА_1 укладені договори конвертації:

від 14 вересня 2016 року № 38СН4/ІУБ, відповідно до якого вилучаються з обігу внаслідок конвертації 1 інвестиційний сертифікат ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-4» (емітент - ПрАТ «Кінто») вартістю 2869,39 грн та набуваються позивачем інвестиційні сертифікати ЗНПІФ «Індекс Української Біржі» (емітент - ПрАТ «Кінто») у кількості 111 штук загальною вартістю 2891,55 грн. Сума доплати складає 22,16 грн;

від 3 листопада 2016 року № 14СН5/ІУБ, відповідно до якого вилучаються з обігу внаслідок конвертації 1 інвестиційний сертифікат ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-5» (емітент - ПрАТ «Кінто») вартістю 2299,66 грн та набуваються позивачем інвестиційні сертифікати ЗНПІФ «Індекс Української Біржі» (емітент - ПрАТ «Кінто») у кількості 81 штуки загальною вартістю 2324,70 грн. Сума доплати складає 25,04 грн.

Згідно з відкритими і загальнодоступними відомостями, що містяться на офіційному вебсайті Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку:

ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-4» (код ЄДРІСІ 132636) перебуває в управлінні ПрАТ «Кінто» (https://www.nssmc.gov.ua/isi/?edrisi=132636);

ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-5» (код ЄДРІСІ 132808) перебуває в управлінні ПрАТ «Кінто» (https://www.nssmc.gov.ua/isi/?edrisi=132808);

ЗНПІФ «Індекс Української Біржі» (код ЄДРІСІ 2321553) перебуває в управлінні ПрАТ «Кінто» (https://www.nssmc.gov.ua/isi/?edrisi=2321553).

До Довідника ознак доходів, який є Додатком до Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (пункт 3.6 розділу ІІІ), затвердженого наказом Міністерства фінансів України 13 січня 2015 року № 4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 року за № 111/26556, включені серед іншого такі доходи:

інвестиційний прибуток (дохід) від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.40 і 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 розділу IV цього Кодексу (підпункт 164.2.9 пункту 164.2 (ознака доходу 112; скорочене найменування - Інвестиційний прибуток (дохід) від операцій з інвестиційними активами);

доходи від операцій з конвертації цінних паперів у разі, якщо їх обмін здійснюється за звичайними цінами або за вартістю чистих активів у розрахунку на один цінний папір, які не призводять до відчуження інвестицій та проводяться з цінними паперами ІСІ, що перебувають в управлінні однієї компанії з управління активами (підпункт 165.1.50 пункту 165.1 статті 165 розділу IV Кодексу) (ознака доходу 181; скорочене найменування - Доходи від операцій з конвертації цінних паперів).

Відповідно до відповіді з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, від 11 березня 2018 року без номеру та від 25 березня 2025 року за № 1227689 позивач у IV кварталі 2016 року отримав дохід від ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-4» у розмірі 2869,39 грн (код та назва ознаки доходу: 181 - доходи від операцій з конвертації цінних паперів) та від ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-5» у розмірі 2299,66 грн (код та назва ознаки доходу: 181 - доходи від операцій з конвертації цінних паперів).

Наказом Головного управління ДФС у м. Києві від 26 січня 2018 року № 1345 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 )» у зв`язку з отриманням податкової інформації щодо отриманого доходу фізичною особою платником податків у вигляді інвестиційного активу визначено провести документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) з питань дотримання вимог своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого доходу у вигляді інвестиційного прибутку від продажу корпоративного права за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року тривалістю 5 робочих днів з 31 січня 2018 року по 6 лютого 2018 року в Головному управлінні ДФС у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Лєскова, 2.

Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого доходу у вигляді інвестиційного прибутку від продажу корпоративного права за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року та необхідність надання всіх необхідних документів, що пов`язані з отриманням інвестиційного доходу від продажу корпоративного права, понесених інвестиційних витрат на придбання такого корпоративного права, нарахуванням і сплатою податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого доходу за 2016 рік, а також книги обліку доходів і витрат для визначення суми загального оподатковуваного річного доходу позивача поінформовано шляхом надіслання Головним управлінням ДФС у м. Києві поштовим зв`язком повідомлення від 26 січня 2018 року № 3099/М/26-15-42-04-27 разом з копією наказу від 26 січня 2018 року № 1345 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 )».

Повідомлення від 26 січня 2018 року № 3099/М/26-15-42-04-27 разом з копією наказу від 26 січня 2018 року № 1345 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 )» позивач отримав особисто 31 січня 2018 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з трек-номером 173.

У період з 31 січня 2018 року по 6 лютого 2018 року головним державним ревізором-інспектором відділу планових перевірок самозайнятих осіб управління контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб Головного управління ДФС у м. Києві Колесник Світланою Анатоліївною проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого доходу у вигляді інвестиційного прибутку (доходу) фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, результати якої оформлено актом Головного управління ДФС у м. Києві від 13 лютого 2018 року за № 782/26-15-42-04-30/ НОМЕР_1 .

Перевіркою правильності визначення фінансового результату від операцій з інвестиційними активами встановлено, що фізичною особою ОСОБА_1 у 2016 році понесено збиток від операцій з продажу інвестиційних сертифікатів ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-4» та ПАТ «ЗНКІФ «Синергія-5» в загальній сумі 18864,34 грн, який підлягає відображенню платником в податковій декларації про майновий стан і доходи. Оскільки фізичною особою ОСОБА_1 за результатами операцій з інвестиційними активами в 2016 році понесено збиток, об`єкт для оподаткування податком на доходи фізичних осіб та військовим збором відсутній.

Згідно з висновками акта Головного управління ДФС у м. Києві від 13 лютого 2018 року за № 782/26-15-42-04-30/ НОМЕР_1 документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлено порушення платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 вимог:

пункту 179.1 статті 179 з урахуванням підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України - не подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік;

підпункту «а» пункту 176.1 статті 176, підпункту 44.3 статті 44 Податкового кодексу України - не надано до перевірки Книгу обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу.

На підставі акта від 13 лютого 2018 року № 782/26-15-42-04-30/ НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого інвестиційного прибутку (доходу) від операцій з інвестиційними активами платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р.» Головним управлінням ДФС у м. Києві винесені податкові повідомлення-рішення від 7 березня 2018 року:

№ , яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 170,00 грн за неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік;

№ , яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510,00 грн за ненадання до перевірки Книгу обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу.

Означені податкові повідомлення-рішення позивач вважає протиправними та просить їх скасувати.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги та заперечення сторін, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 5 липня 2012 року № 5080-VI «Про інститути спільного інвестування» (далі - Закон № 5080-VI у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) спрямований на забезпечення залучення та ефективного розміщення фінансових ресурсів інвесторів і визначає правові та організаційні основи створення, діяльності, припинення суб`єктів спільного інвестування, особливості управління активами зазначених суб`єктів, встановлює вимоги до складу, структури та зберігання таких активів, особливості емісії, обігу, обліку та викупу цінних паперів інститутів спільного інвестування, а також порядок розкриття інформації про їх діяльність.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону № 5080-VI у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:

інститут спільного інвестування - корпоративний або пайовий фонд (пункт 10);

конвертація цінних паперів інституту спільного інвестування вилучення з обігу цінних паперів одного інституту спільного інвестування та обмін таких цінних паперів за ініціативою їх власника на цінні папери іншого інституту спільного інвестування за умови, що такі інститути спільного інвестування перебувають в управлінні однієї компанії з управління активами (пункт 11).

Відповідно до частини другої статті 7 Закону № 5080-VI:

інститут спільного інвестування може бути строковим або безстроковим (абзац перший);

строковий інститут спільного інвестування створюється на певний строк, встановлений у його регламенті, після закінчення якого зазначений інститут спільного інвестування припиняється, якщо відповідно до положень абзаців четвертого або п`ятого та з дотриманням вимог абзаців шостого і сьомого цієї частини не прийнято рішення про продовження строку діяльності такого інституту спільного інвестування (абзац другий);

інститут спільного інвестування закритого типу може бути лише строковим (абзац третій);

у разі продовження строку діяльності строкового інституту спільного інвестування обов`язково здійснюється викуп цінних паперів такого інституту в його учасників, які протягом трьох місяців з дня прийняття зазначеного рішення подали письмову заяву про викуп у них цінних паперів, а в учасника корпоративного інвестиційного фонду - також за умови, що цей учасник не голосував за прийняття відповідного рішення. Такий викуп здійснюється за розрахунковою вартістю станом на день прийняття рішення про продовження строку діяльності строкового інституту спільного інвестування, а кількість цінних паперів, які викуповуються в учасника, не може перевищувати кількості цінних паперів, власником яких він був на день прийняття зазначеного рішення. Порядок обов`язкового викупу цінних паперів інституту спільного інвестування встановлюється Комісією (абзац шостий).

Статтею 60 Закону № 5080-VI врегульовані питання конвертації цінних паперів інституту спільного інвестування.

Так, частиною першою статті 60 Закону № 5080-VI передбачено:

цінні папери одного інституту спільного інвестування за заявою їх власника можуть бути конвертовані в цінні папери іншого інституту спільного інвестування, активи яких перебувають в управлінні однієї компанії з управління активами;

конвертація цінних паперів інституту спільного інвестування відкритого та інтервального типу може здійснюватися виключно з дотриманням умов, встановлених частиною п`ятою статті 58 цього Закону, а також у разі ліквідації інституту спільного інвестування;

конвертація цінних паперів інституту спільного інвестування закритого типу може здійснюватися у разі ліквідації такого інституту спільного інвестування, а також під час обов`язкового викупу цінних паперів у разі продовження строку діяльності строкового інституту спільного інвестування;

конвертація цінних паперів інституту спільного інвестування здійснюється за розрахунковою вартістю таких цінних паперів, визначеною на день подання заяви на конвертацію. Заяви на конвертацію не відкликаються.

Згідно з частиною другою статті 60 Закону № 5080-VI загальна вартість цінних паперів інституту спільного інвестування, які внаслідок конвертації набуваються інвестором, не може бути меншою загальної вартості цінних паперів інституту спільного інвестування, які внаслідок конвертації вилучаються з обігу. У разі необхідності інвестор інституту спільного інвестування здійснює доплату в сумі різниці між загальною вартістю цінних паперів, що набуваються, та загальною вартістю цінних паперів, що вилучаються з обігу. Компанія з управління активами зобов`язана перерахувати кошти за цінні папери інституту спільного інвестування, що вилучаються з обігу, з рахунку такого інституту спільного інвестування, а також суму доплати (у разі її наявності) на рахунок інституту спільного інвестування, цінні папери якого набуваються інвестором внаслідок конвертації, не пізніше трьох робочих днів з дня зарахування цінних паперів інституту спільного інвестування, що вилучаються з обігу, на рахунок емітента.

Відповідно до частини четвертої статті 60 Закону № 5080-VI порядок конвертації цінних паперів інституту спільного інвестування встановлюється Комісією.

Вимоги щодо порядку конвертації цінних паперів одного інституту спільного інвестування в цінні папери іншого інституту спільного інвестування, активи яких перебувають в управлінні однієї компанії з управління активами, встановлює Положення про порядок конвертації цінних паперів інституту спільного інвестування, затверджене рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 1 жовтня 2013 року № 2073 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 22 жовтня 2013 року за № 1796/24328 (далі Положення № 2073 у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 3 розділу І «Загальні положення» Положення № 2073 регламентовано, що конвертація цінних паперів інституту спільного інвестування здійснюється за ініціативою власника цінних паперів, що вилучаються з обігу внаслідок конвертації, на підставі поданої ним заяви на конвертацію. Прийняття заяв на конвертацію цінних паперів інституту спільного інвестування проводиться компанією з управління активами (далі - Компанія), яка здійснює управління активами відповідних інститутів спільного інвестування, або торговцем цінними паперами, який є агентом з розміщення та викупу цінних паперів відповідних інститутів спільного інвестування. […] Заява на конвертацію подається фізичними особами згідно з додатком 1, юридичними особами - додатком 2 до цього Положення. Заяви на конвертацію не відкликаються.

Загальна розрахункова вартість цінних паперів інституту спільного інвестування, які внаслідок конвертації набуваються інвестором, не може бути меншою загальної розрахункової вартості цінних паперів інституту спільного інвестування, які внаслідок конвертації вилучаються з обігу (пункт 5 розділу І «Загальні положення» Положення № 2073).

Згідно з розділом ІІ «Порядок здійснення конвертації цінних паперів інституту спільного інвестування» Положення № 2073 конвертація цінних паперів інституту спільного інвестування здійснюється за такими етапами:

1) подання власником цінних паперів інституту спільного інвестування, що вилучаються з обігу внаслідок конвертації, заяви на конвертацію належних йому цінних паперів інституту спільного інвестування (додатки 1, 2);

2) визначення Компанією протягом того самого робочого дня, коли отримано заяву на конвертацію, можливості або неможливості її задоволення;

3) у разі можливості задоволення заяви на конвертацію з особою, що подала таку заяву (далі - Заявник), укладається договір конвертації (далі - Договір), за яким:

Заявник зобов`язується:

протягом одного робочого дня з дня укладення Договору здійснити доплату в сумі різниці між загальною вартістю цінних паперів, що набуваються за Договором, та загальною вартістю цінних паперів, що вилучаються з обігу внаслідок виконання Договору (у разі її наявності);

у строки, визначені Договором, здійснити всі дії щодо поставки емітенту цінних паперів, що вилучаються з обігу внаслідок виконання Договору, та одержання цінних паперів, що набуваються за Договором;

Компанія зобов`язується:

не пізніше трьох робочих днів з дня зарахування на рахунок емітента цінних паперів, що вилучаються з обігу внаслідок виконання Договору, перерахувати кошти за такі цінні папери з рахунку такого інституту спільного інвестування, а також суму доплати (у разі її наявності) на рахунок інституту спільного інвестування, цінні папери якого набуваються інвестором внаслідок конвертації;

у строки, визначені Договором, здійснити всі дії щодо зарахування на рахунок емітента цінних паперів, що вилучаються з обігу внаслідок виконання Договору, та поставки Заявнику цінних паперів, що набуваються за Договором;

4) виконання сторонами умов Договору.

У розділі ІV Положення № 2073 визначені особливості конвертації у разі ліквідації інституту спільного інвестування або продовження строку діяльності строкового інституту спільного інвестування.

Пунктом 1 розділу ІV «Особливості конвертації у разі ліквідації інституту спільного інвестування або продовження строку діяльності строкового інституту спільного інвестування» Положення № 2073 закріплено, що у разі ліквідації інституту спільного інвестування або у разі прийняття рішення про продовження строку діяльності строкового інституту спільного інвестування учасник такого фонду, який має намір здійснити конвертацію, у заявці на викуп цінних паперів, яка подається згідно з нормативно-правовими актами Комісії, що встановлюють вимоги щодо порядку розміщення, обігу та викупу цінних паперів інституту спільного інвестування, робить помітку про конвертацію всіх або частини належних йому цінних паперів такого фонду без зазначення цінних паперів, що набуватимуться внаслідок конвертації.

Згідно з пунктом 2 розділу ІV «Особливості конвертації у разі ліквідації інституту спільного інвестування або продовження строку діяльності строкового інституту спільного інвестування» Положення № 2073 компанія інституту спільного інвестування, що ліквідується або щодо якого прийнято рішення про продовження строку діяльності, у разі отримання заявок на викуп цінних паперів з поміткою про конвертацію не пізніше ніж за один робочий день до дня початку здійснення розрахунків повинна повідомити осіб, які подали такі заявки на викуп, про розрахункову вартість цінних паперів, що вилучаються з обігу, та дату початку здійснення розрахунків, розмістивши таку інформацію на власному веб-сайті в мережі Інтернет.

Протягом п`яти робочих днів з дати початку здійснення розрахунків учасники, які в заявках на викуп цінних паперів зробили помітку про конвертацію, мають право в установленому порядку подати заяви на конвертацію (пункт 3 розділу ІV «Особливості конвертації у разі ліквідації інституту спільного інвестування або продовження строку діяльності строкового інституту спільного інвестування» Положення № 2073).

Податковий кодекс України (тут і надалі посилання на норми Податкового кодексу України наводяться в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

Розділ IV Податкового кодексу України присвячено податку на доходи фізичних осіб.

Відповідно до підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України платниками податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно з підпунктом 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Пунктом 164.1 статті 164 Податкового кодексу України передбачено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом (підпункт 164.1.1 пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України).

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (підпункт 164.1.2 пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України).

Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу (підпункт 164.1.3 пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом 164.2.9 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.40 і 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: операції з конвертації цінних паперів у разі, якщо їх обмін здійснюється за звичайними цінами або за вартістю чистих активів у розрахунку на один цінний папір, які не призводять до відчуження інвестицій та проводяться з цінними паперами ІСІ, що перебувають в управлінні однієї компанії з управління активами (підпункт 165.1.50 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України).

Особливості нарахування (виплати) та оподаткування окремих видів доходів наведені у статті 170 Податкового кодексу України.

Пунктом 170.2 статті 170 Податкового кодексу України врегульовано оподаткування інвестиційного прибутку:

облік загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат. Для цілей оподаткування інвестиційного прибутку звітним періодом вважається календарний рік (підпункт 170.2.1);

інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4-170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами) (абзац перший підпункту 170.2.2);

до продажу інвестиційного активу прирівнюються також операції з: обміну інвестиційного активу на інший інвестиційний актив; зворотного викупу або погашення інвестиційного активу його емітентом, який належав платнику податку (абзаци п`ятий-сьомий підпункту 170.2.2).

Згідно з підпунктом «а» пункту 176.1 статті 176 Податкового кодексу України платники податку зобов`язані вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов`язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку. Форми такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до пункту 179.1 статті 179 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до цього розділу обов`язок платника податку щодо подання податкової декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, якщо такий платник податку отримував доходи від податкових агентів, які згідно з цим розділом не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (абзаци перший, другий пункту 179.2 статті 179 Податкового кодексу України).

З викладеного слідує, що норми Податкового кодексу України зобов`язують платника податків вести облік доходів і витрат виключно у разі, якщо такий платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу. При цьому обов`язок платника податку щодо подання податкової декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, якщо такий платник податку отримував доходи від податкових агентів, які згідно з цим розділом не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Дослідивши наявні у матеріалах справи документи та проаналізувавши наведені вище норми права, суд дійшов висновку, що у межах спірних правовідносин мали місце операції з конвертації цінних паперів, обмін яких здійснювався за звичайними цінами або за вартістю чистих активів у розрахунку на один цінний папір, які не призвели до відчуження інвестицій та проведені з цінними паперами ІСІ, що перебували в управлінні однієї компанії з управління активами - ПрАТ «Кінто».

Отже, на підставі підпункту 165.1.50 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України доходи, отримані позивачем від спірних операцій з конвертації цінних паперів, не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Оскільки у межах спірних правовідносин позивач, як платник податку з доходів фізичних осіб, отримував доходи від податкових агентів, які згідно з підпунктом 165.1.50 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, відповідно до абзаців першого, другого пункту 179.2 статті 179 Податкового кодексу України податкова декларація в цьому випадку не подається і обов`язок позивача щодо подання податкової декларації вважається виконаним.

Відсутність обов`язку у позивача подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію), в свою чергу, обумовлює відсутність у нього обов`язку вести облік доходів і витрат у Книзі обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу.

Висновки контролюючого органу про отримання позивачем доходу у вигляді нарахувань інвестиційного прибутку (доходу) від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами суд вважає помилковими та такими, що суперечать особливостям правового регулювання діяльності інститутів спільного інвестування.

З огляду на викладене, податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 7 березня 2018 року № , яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 170,00 грн за неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік, та від 7 березня 2018 року № , яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510,00 грн за ненадання до перевірки Книгу обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, не відповідають критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права суд зазначає таке.

Стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: […] визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; […].

Згідно з частиною другою статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Із змісту статті 245 КАС України слідує, що в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень.

При цьому, одночасне застосування обох способів захисту порушеного права - визнання спірного акта нечинним та скасування такого акта - є помилковим.

Скасування акта суб`єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

Визнання ж акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Суд визначає, що рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти.

При цьому, вимоги про визнання акта владного органу недійсним або неправомірним тощо є різними словесними формами вираження одного й того самого способу захисту порушеного права позивача, а саме визнання акта протиправним.

З огляду на положення пунктів 1, 2 частини другої статті 245 КАС України у разі визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, суд повинен скасувати його, якщо він є актом індивідуальної дії, або визнати нечинним, якщо він є нормативно-правовим актом, про що зазначити у резолютивній частині постанови.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, та для відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів позивача, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, визнати протиправними та скасувати оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, оскільки в межах цієї адміністративної справи основні (суттєві) аргументи позовної заяви є обґрунтованими, а відповідач як суб`єкт владних повноважень, на якого частиною другою статті 77 КАС України покладено обов`язок щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності, не довів суду правомірність оскаржуваних рішень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн, що підтверджено квитанцією від 5 червня 2018 року № 17.

За правилами статті 139 КАС України суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 704,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44116011, місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) про скасування податкових повідомлень-рішень.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 7 березня 2018 року № , яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 170,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 7 березня 2018 року № , яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно з пунктом 2 розділу ІІ Закону України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.І. Чернявська