Справа № 520/3533/25
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 року № 520/3533/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області (селище Близнюки, вул.Незалежності, буд.39 Лозівського району Харківської області, ) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просить суд:

-визнати протиправною дію Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, щодо відмови про взяття на облік як внутрішньо переміщену особу;

-зобо`язати Близнюківську селищну раду Лозівського району Харківської області, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про взяття на облік як внутрішньо переміщену особу;

В обґрунтуванні позовних вимог позивачка зазначила, що у зв`язку з військовою агресією з боку російської федерації, вона була вимушена переїхати до с.Вільне Друге, яке входить до Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області. На її звернення щодо надання їй статусу внутрішньо переміщену особи, отримала лист від 06.11.2024р. за вих.02-37/3737/2024р., яким було повідомлено, що вона задовго до військової агресії з боку російської федерації, мешкала у с.Вільне Друге Близнюківської селищної ради Лозівського району, яке не було пов`язано з негативними наслідками збройного конфлікту. Вважає таки дії відповідача протиправними та просить задовольнити позовні вимоги.

По справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 262 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу та отримана ним.

Відповідач надав відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що ОСОБА_1 задовго до військової агресії з боку російської федерації стала проживати у АДРЕСА_3 , Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області. Факт постійного проживання за зазначеною адресою підтверджується довідкою Бурбулатівського старостівського округу та випискою із господарського обліку,рішенням Блізнюківського районного суду від 25.10.2023року по справі 612/374/23 за позовом ПАТ «Харківенергозбут» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за період з 01.02.2022р. по 31.05.2023р., що підтверджує, що позивачка згідно договору користується електроенергією з 2010року, крім того ОСОБА_1 від Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області отримувала матеріальну допомогу на лікуванняв розмірі 5000,00грн., на підставі рішення виконавчого комітету Близнюківської селищної ради від 24.02.2021р. «Про надання матеріальної допомоги гр. ОСОБА_1 », яка надається громадянам які проживають на території Близнюківської територіальної громади, а ні на території м.Харкова. Відповідач також зауважив, що ОСОБА_1 з 2010року користувалася субсидією на відшкодування комунальних платежів, веде особисте селіняське господарство, відвідує Блізнюківську лікарню. Просить відмовити у задоволені позовних вимог.

Позивачка надала відповідь на позов у якому зазначила, що вона постійно проживала в АДРЕСА_1 , де навчалась та працювала, а АДРЕСА_3 , Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області відвідувала, як дачу та повінні були заключати договір щодо використання електроенергії та сплачувати за надані послуги, однак у зв`язку з військовою агресією не мали можливості сплатити за надану послугу, у зв`язку з чим був нарахований борг за період з01.02.2022р. по 31.05.2023р. . У зв`язку з військовою агресією з боку російської федерації, вона була вимушена переїхати до с.Вільне Друге. Станом на дату звернення до відповідача з заявою про взяття її на облік ВПО, місто Харків не виключене з переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. Вважає, що наявність вищезазначених підстав надавало їй право на отримання статусу ВПО та відповідної довідки на його підтвердження. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідачем надані заперечення на відповідь на позов у яких доповнив, що ОСОБА_1 являється активним дописувачем до всіх державних органів та органів місцевого самоврядування. Факт проживання громадянки ОСОБА_1 в с.Вільне Друге, Лозівського району з 2012року, можуть підтвердити її особисті звернення що додаються до позову. Відповідач зауважив, що ОСОБА_1 свідомо надає не правдиві дані та звернулась до суду з завідомо безпідставним позовом, зловживая процесуальними правами. Просить відмовити у задоволені позову.

Відповідно до ст. 262 КАС України, суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Витягом з реєстру територіальної громади, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , дата проведення реєстраційних дій 27.01.2010року, проживає АДРЕСА_1 .

Висновком лікарсько-консультативної комісії №220/4 від 26 листопада 2024р. КП «Близнюківська ЦРБ» встановлено, що хвора ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашня адреса село Вільне-2, Лозівського району, Харківської області, з інвалідністю 3 групи, потребує часткової сторонньої допомоги, виключене фізичне перевантаження, підйом тяжкості, переохолодження.

Рішенням виконавчого комітету Близнюківської селищної ради від 24.02.2021р. «Про надання матеріальної допомоги гр. ОСОБА_1 », надано ОСОБА_1 , мешканці с.Вільне Друге Лозівського району Харківської області, матеріальну допомогу на лікування у розмірі 5000(п`ять тисяч)грн.. із загального фонду місцевого бюджету.

Листом від 06.11.2024р. за вих.02-37/3737/2024р., на звернення ОСОБА_1 від 25.10.2024року, щодо взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, Блізнюківська селищна рада повідомила, що відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання в результаті або для уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природно України від 01.10.2014р. №509го чи техногенного характеру. У листі було повідомлено, що оскільки ОСОБА_1 задовго до збройного конфлікту перемістилась і постійно проживала у АДРЕСА_3 , Блізнюківської селищної ради, її переміщення не пов`язано з негативними наслідками збройного конфлікту, тимчасової окупації, яке не було пов`язано з негативними наслідками збройного конфлікту повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру та враховуючи вимоги Постанови Кабінету Міністрів №509, від 01.10.2014р., якою визначено порядок оформлення і видачі довідки про взіття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 відмовлено у видачі довідки внутрішньо переміщеної особи у зв`язку з відсутністю факту переміщення.

Позивачка, вважаючи такі дії відповідача не правомірними, та такими, що не узгоджуються з вимогами чинного законодавства, звернулася до суду для захисту своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено те, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.22 Конституції, України права та свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб встановлює Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII (далі - Закон № 1706-VII).

Відповідно до статті 1 Закону № 1706-VII (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення. Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Статтею 2 Закону № 1706-VII визначено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 4 Закону № 1706-VII, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

В свою чергу, з метою обліку осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 01.10.2014 № 509, якою затверджений Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік переміщених осіб (далі - Порядок № 509).

Згідно з абзацом другим пунктц 1 Порядку № 509 (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

За приписами пункту 2 Порядку № 509, для отримання довідки повнолітня або неповнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, а малолітня дитина, недієздатна особа або особа, дієздатність якої обмежена, - через законного представника із заявою про взяття на облік за формою згідно додатком 1 до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи).

У період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні, внутрішньо переміщена особа для отримання довідки може звернутися до уповноваженої особи виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центру надання адміністративних послуг (далі - уповноважена особа територіальної громади / центру надання адміністративних послуг).

Уповноважена особа територіальної громади / центру надання адміністративних послуг приймає рішення та видає довідку внутрішньо переміщеній особі і реєструє заяву з формуванням електронної справи з використанням інформаційних систем Мінсоцполітики для включення інформації про внутрішньо переміщену особу до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Заява про взяття на облік підписується заявником або особою, зазначеною в абзацах сьомому - десятому пункту 2 цього Порядку. Таким особам повідомляється про обробку, використання, зберігання та надання органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, іншим суб`єктам надання публічних послуг в межах повноважень, визначених законом, Адміністрації Держприкордонслужби, Мінцифри та Мінфіну для верифікації персональних даних заявника та особи, від імені якої подається заява, відповідно до вимог Закону України Про захист персональних даних.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 509, під час подання заяви про взяття на облік заявник пред`являє документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, або свідоцтво про народження дитини.

У разі відсутності в документі, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документі, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, зазначеними у статті 1 Закону, заявник надає докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, на день виникнення обставин, що спричинили внутрішнє переміщення (військовий квиток з відомостями щодо проходження військової служби; трудова книжка із записами про трудову діяльність; документ, що підтверджує право власності на рухоме або нерухоме майно; свідоцтво про базову загальну середню освіту; атестат про повну загальну середню освіту; документ про професійно-технічну освіту; документ про вищу освіту (науковий ступінь); довідка з місця навчання; рішення районної, районної у мм. Києві чи Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської чи районної у місті ради про влаштування дитини до дитячого закладу, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, встановлення опіки чи піклування; медичні документи; фотографії; відеозаписи тощо).

Частиною десятою статті 4 Закону № 1706 передбачено, що заявнику може бути відмовлено у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, якщо:

1) відсутні обставини, що спричинили внутрішнє переміщення, визначені у статті 1 цього Закону;

2) у державних органів наявні відомості про подання завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки;

3) заявник втратив документи, що посвідчують його особу, до їх відновлення;

4) у заявника немає відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, та відсутні докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, визначені частиною сьомою цієї статті;

5) докази, надані заявником для підтвердження факту проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, визначеними у статті 1 цього Закону, не доводять факту проживання заявника на території зазначеної адміністративно-територіальної одиниці.

Тотожні за змістом приписи щодо підстав для відмови у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи наведені у пункті 8 Порядку № 509.

Аналіз наведених вище положень Закону № 1706-VII та Порядку № 509 дозволяє прийти до висновку про те, що єдиною умовою надання особі статусу внутрішньо переміщеної особи є документальне підтвердження факту її проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, зазначеними у статті 1 названого Закону, на момент їх виникнення. При цьому, суд зауважує, що ні Закон № 1706-VII, ні Порядок № 509 не містять жодних темпоральних обмежень щодо можливості взяття особи на облік як внутрішньо переміщеної особи після самого внутрішнього переміщення.

Витягом з реєстру територіальної громади, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , дата проведення реєстраційних дій 27.01.2010року, проживає АДРЕСА_1 , дата видачи 20.09.2023р..

Судом встановлено, що за змістом позовної заяви по суті справи, позивачкою не заперечується, що після переміщення до АДРЕСА_3 , Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, вона не зверталася до уповноваженого органу із заявами про взяття на облік як внутрішньо переміщених осіб. Натомість, 25.10.2024р. ОСОБА_1 особисто звернулася до Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області із заявою про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи.

Листом від 06.11.2024р. за вих.02-37/3737/2024р., на звернення ОСОБА_1 від 25.10.2024року, щодо взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, Блізнюківська селищна рада повідомила, що відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання в результаті або для уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. У листі було повідомлено, що оскільки ОСОБА_1 задовго до збройного конфлікту перемістилась і постійно проживала у АДРЕСА_3 , Блізнюківської селищної ради, її переміщення не пов`язано з негативними наслідками збройного конфлікту, тимчасової окупації, яке не було пов`язано з негативними наслідками збройного конфлікту повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру та враховуючи вимоги Постанови Кабінету Міністрів №509, від 01.10.2014р., якою визначено порядок оформлення і видачі довідки про взіття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 відмовлено у видачі довідки внутрішньо переміщеної особи у зв`язку з відсутністю факту переміщення.

Частинами другою, одинадцятою статті 7 Закону № 1706-VII установлено, що Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Частина перша статті 1 Закону №1706-VII визначає, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Частина друга статті 1 Закону №1706-VII обумовлює, що адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Абзац 1 частини першої статті 4 Закону №1706-VII установлює, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.Частини друга та третя цієї норми визначають, що підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Абзаци 1, 5 частини четвертої статті 4 Закону №1706-VII встановлюють, що заява подається внутрішньо переміщеною особою, у тому числі неповнолітніми дітьми, особисто, а малолітніми дітьми, недієздатними особами або особами, дієздатність яких обмежено, - через законного представника (далі - заявник).Заява підписується заявником або особою, зазначеною в абзацах другому - четвертому цієї частини, яка дає згоду на обробку, використання, зберігання його персональних даних та персональних даних особи, від імені якої подається заява.

Абзаци 1, 2, 3, 4 частини сьомої статті 4 Закону №1706-VII передбачають, що разом із заявою заявник подає документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, або свідоцтво про народження дитини.

У разі наявності в документі, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документі, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, визначеними у статті 1 цього Закону, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або рішення про відмову у видачі довідки з обов`язковим зазначенням підстави відмови, підписане керівником уповноваженого органу, видається заявнику в день подання заяви.

У разі відсутності в документі, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документі, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, визначеними у статті 1 цього Закону, заявник надає докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, на день виникнення обставин, що спричинили внутрішнє переміщення, визначених статтею 1 цього Закону (військовий квиток з відомостями про проходження військової служби, трудова книжка із записами про здійснення трудової діяльності (за наявності), документ, що підтверджує право власності на рухоме або нерухоме майно, свідоцтво про базову загальну середню освіту, атестат про повну загальну середню освіту, документи про професійно-технічну освіту, документ про вищу освіту (науковий ступінь), довідку з місця навчання, рішення районної, районної у місті Києві чи Севастополі державної адміністрації, виконавчого органу міської чи районної у місті ради про влаштування дитини до дитячого закладу, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, встановлення опіки чи піклування, медичні документи, фотографії, відеозаписи тощо).

У передбаченому абзацом третім цієї частини випадку уповноважений орган, визначений частиною третьою цієї статті, зобов`язаний розглянути заяву про отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи протягом 15 робочих днів та прийняти рішення про видачу заявнику довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або про відмову у видачі довідки з обов`язковим зазначенням підстави відмови, яке підписується керівником цього органу.

Частина десята статті 4 Закону №1706-VII установлює, що заявнику може бути відмовлено у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, якщо:

1) відсутні обставини, що спричинили внутрішнє переміщення, визначені у статті 1 цього Закону;

2) у державних органів наявні відомості про подання завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки;

3) заявник втратив документи, що посвідчують його особу, до їх відновлення;

4) у заявника немає відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, та відсутні докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, визначені частиною сьомою цієї статті;

5) докази, надані заявником для підтвердження факту проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, визначеними у статті 1 цього Закону, не доводять факту проживання заявника на території зазначеної адміністративно-територіальної одиниці.

Особа має право звернутися із заявою повторно, якщо у неї з`явилися підстави, визначені у статті 1 цього Закону, або усунуті підстави для відмови у видачі довідки, передбачені цією статтею, чи оскаржити рішення про відмову у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи до суду.

На отримання довідки мають право особи, які після введення Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. №64 "Про введення воєнного стану в Україні" воєнного стану перемістилися з території адміністративно-територіальної одиниці, на якій проводяться бойові дії та яка визначена в переліку, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. №204 "Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми "єПідтримка".

Починаючи з 1 серпня 2023 р. на отримання довідки мають право особи, які залишили або покинули своє місце проживання у зв`язку з обставинами, зазначеними у статті 1 Закону, та перемістилися з територій, на яких ведуться бойові дії, або з тимчасово окупованих Російською Федерацією територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінрозвитку, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації Російською Федерацією, а також особи, у яких внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, знищене або пошкоджене (до ступеня непридатного для проживання) житлове приміщення.

Матеріалами справи встановлено, що на підтвердження перебування позивачці на адміністративно-територіальної одиниці з якої вона була вимушена переїхати у зв`язку з обставинами, зазначеними у статті 1 Закону України №1706-VII, позивачкою надано витяг з реєстру територіальної громади, дата видачі 20.09.2023р., з якого встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , дата проведення реєстраційних дій 27.01.2010року, проживає АДРЕСА_1 ; виписку із акту огляду МСЕК надану комунальним закладом охорони здоров`я Основ`янської міжрайонної медико-соціальної експертизи до довідки сер.10ААБ №181069, з якої встановлено, що ОСОБА_1 від 04.12.2017р. призначена 3 нгрупа інвалідності з 03.05.2012р.; виписку з розпорядження про призначення пенсії ОСОБА_1 від 04.12.2024р., з якої встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у відділі обслуговування громадян №14(сервісний центр) головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 03.05.2012р. по теперішній час і одержує пенсію за віком, є інвалідом 3 групи загального захворювання з 03.05.2012р..

Суд не погоджується з висновком відповідача щодо відсутності у позивачці права на отримання статусу внутрішньо переміщеної особи, викладеним у листі від 06.11.2024р. за вих.02-37/3737/2024р., оскільки статтею 1 Закону № 1706-VII (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), єдиною умовою надання особі статусу внутрішньо переміщеної особи є встановлення факту її проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, зазначеними у даній нормі права, на момент їх виникнення. Крім того, судом не береться до уваги, посилання відповідача, що Близнюківською селищною радою Лозівського району Харківської області, було надано та ОСОБА_1 отримано матеріальну допомогу на лікуванняв у розмірі 5000,00грн., на підставі рішення виконавчого комітету Близнюківської селищної ради від 24.02.2021р. «Про надання матеріальної допомоги гр. ОСОБА_1 », яка надається громадянам які проживають на території Близнюківської територіальної громади, а ні на території м.Харкова, оскільки таки виплати були здійснені, до виникнення у позивачці права на отримання статусу внутрішньо переміщеної особи.

Як вже зазначав суд, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 проживала в місті Харкові, з якого в подальшому, виїхала до с.Вільне Друге, Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області. Отже, документально підтверджується факт проживання позивачці на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, зазначеними у статті 1 Закону № 1706-VII, на момент їх виникнення.

Відтак, приписи статті 1 Закону № 1706-VII поширюються на позивачку, тобто ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою.

Водночас, що стосується позовних вимог стосовно зобов`язання Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про взяття на облік як внутрішньо переміщену особу, суд виходить з того, що завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 10.09.2019 у справі №818/985/18 та від 26.12.2019 у справі №810/637/18.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивачці, керуючись ч.2, ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачкою, суд дійшов висновку, щодо зобо`язання Близнюківської селищної раду Лозівського району Харківської області, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25 жовтня 2024року, щодо взяття на облік як внутрішньо переміщену особу, враховуючи висновки суду.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України «Про судовий збір» на користь Державного бюджету України, у розмірі 1211,20грн..

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області (селище Близнюки, вул.Незалежності, буд.39 Лозівського району Харківської області, ) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії- задовольнити.

Визнати протиправною дію Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, щодо відмови ОСОБА_1 у взятті на облік як внутрішньо переміщену особу.

Зобо`язати Близнюківську селищну раду Лозівського району Харківської області (селище Близнюки, вул.Незалежності, буд.39 Лозівського району Харківської області, ), повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про взяття на облік як внутрішньо переміщену особу від 25 жовтня 2024року, враховуючи висновки суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області (селище Близнюки, вул.Незалежності, буд.39 Лозівського району Харківської області, ) на користь Державного бюджету України (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/ м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАІІ), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106 судовий збір у сумі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.