Справа № 420/12901/24
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/12901/24

Категорія:106000000 Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е.А.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 26.07.2024 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута згідно п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія", про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01 березня 2018 року по 30 червня 2020 року включно;

- зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію-різницю грошового забезпечення 4 463 гривні 15 копійок в місяць у загальній сумі 124 968 гривень 20 копійок за період з 01 березня 2018 року по 30 червня 2020 року включно відповідно до норм абз.абз.4, 6 п.5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі Порядок №1078).

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначав, що з 12 вересня 2014 року по 30 червня 2020 року проходив військову службу у Відділенні військової підготовки Морехідного коледжу технічного флоту Національного університету "Одеська морська академія" та був зарахований на грошове забезпечення до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія". Також позивач вказував, що відповідачем на виконання рішень суду виплачувалась його індексація грошового забезпечення та позивачем встановлено, що за період з 01 березня 2018 року по 30 червня 2020 року включно відповідачем не виплачену всю суму індексації-різниці грошового забезпечення.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що позивачу виплачувалася поточна індексація грошового забезпечення відповідно до Порядку №1078, що підтверджується довідкою про нараховане грошове забезпечення капітан-лейтенанта ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 по 30 червня 2020 року.

Позивач звернувся із позовом про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити йому індексацію-різницю, виплата якої здійснюється відповідно до абз.абз.3, 4, 5, 6 п.5 Порядку №1078.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2024 року позов ОСОБА_1 до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволений.

Визнано протиправною бездіяльність Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 30 червня 2020 року включно.

Зобов`язано Інститут Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4 463 гривні 15 копійок в місяць за період з 01 березня 2018 року по 30 червня 2020 року включно відповідно до норм абзаців 4, 6 п.5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, з урахуванням раніше виплачених сум індексації.

В апеляційній скарзі Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" ставиться питання про скасування судового рішення та залишення позовної заяви без розгляду в зв`язку з тим, що воно постановлено без дотримання норм процесуального права.

В якості доводу апеляційної скарги апелянт посилався на пропущення позивачем строку звернення до суду із цим позовом, вказуючи, що жодних пояснень або клопотань щодо поновлення строку звернення до суду позивач так і не надав, а суд першої інстанції, в свою чергу, на думку командування Інституту, передчасно відкрив провадження у цій справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія", перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

ОСОБА_1 у період з 12 вересня 2014 року по 30 червня 2020 року проходив військову службу у відділенні військової підготовки Морехідного коледжу технічного флоту Національного університету "Одеська морська академія".

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року по справі №420/8913/20 зобов`язано Інститут Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за періоди з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року, з 01 грудня 2018 року по 31 січня 2019 року, з 01 березня 2019 року по 31 березня 2019 року, з 01 вересня 2019 року по 30 вересня 2019 року.

На виконання вищевказаного рішення суду, відповідач виплатив на користь позивача індексацію грошового забезпечення в сумі 4 799,55 грн. із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) грудень 2015 року.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо застосування грудня 2015 року як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року, та бездіяльністю відповідача щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 30 червня 2020 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року по справі №420/18226/21 зобов`язано Інститут Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно, із застосуванням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум.

Вважаючи, що у періоді з 01 березня 2018 року по 30 червня 2020 року відповідач протиправно не виплачував індексацію-різницю з урахуванням норм абзаців 4, 6, п.5 Порядку №1078, ОСОБА_1 звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції вважав за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01 березня 2018 року по 30 червня 2020 року включно.

При цьому суд першої інстанції критично поставився до посилання відповідача на пропуск позивачем було строку звернення до суду.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що обмеження щодо застосування строків визначених ч.2 ст. 233 КЗпП України скасовано і починаючи з 01 липня 2023 року у позивача було три місяці для звернення до суду з даним позовом. При цьому, позовну заяву подано до суду 07 лютого 2024 року.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ч.2 ст. 19 58 Конституції України, ст.ст. 2, 6-12, 77, 122 КАС України, ч.2 ст. 233 КЗпП України, Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" №1282-XII від 03 липня 1991 року, Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" №2017-III від 05 жовтня 2000 року, Постанові Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" № 704від 30 серпня 2017 року, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно ч.2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає Кодекс адміністративного судочинства, ч.1 ст.5 якого унормовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ч.2 ст.9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч.ч.1 та 3 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч.5 ст.122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 27 квітня 2023 року у справі №300/4201/22 та від 25 квітня 2023 року у справі №380/15245/22, положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці. Положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Частиною другою статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01 липня 2022 року №2352-ІХ) було встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01 липня 2022 року №2352-ІХ, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, ч.ч.1, 2 ст. 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

"Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)".

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

При цьому, якщо мають місце тривалі правові відносини, які виникли під час дії статті 233 КЗпП України, у редакції, що була чинною до 19 липня 2022 року, та були припинені на момент чинності дії статті 233 КЗпП України, у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", то у такому випадку правове регулювання здійснюється таким чином: правовідносини, які мають місце у період до 19 липня 2022 року, підлягають правовому регулюванню згідно з положенням статті 233 КЗпП України (у попередній редакції); у період з 19 липня 2022 року підлягають застосуванню норми статті 233 КЗпП України (у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин").

Такий правовий підхід застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 липня 2024 року у справі №990/156/23.

Отож, строк звернення до суду з позовними вимогами щодо нарахування та виплати індексації грошового за період з 01 березня 2018 року по 30 червня 2020 року відповідно до положень ч.2 ст. 233 КЗпП України (в редакції, чинній до 19 липня 2022 року) не обмежене будь-яким строком.

Відтак доводи апеляційної скарги про наявність підстав для залишення адміністративного позову ОСОБА_2 у зв`язку із пропуском строку звернення до суду є помилковими.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 30 квітня 2025 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.