Справа № 460/27870/23
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/27870/23 пров. № А/857/21749/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2024 року (суддя- Дорошенко Н.О., ухвалене в м. Рівне) у справі № 460/27870/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2023 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дії відповідача, викладені у повідомленні за № 34120-31470/О-02/8-1700/23 від 06.10.2023, щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами; зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсії без обмеження максимальним розміром, починаючи за шість останніх місяців з дати надходження позову до суду з подальшими щомісячними виплатами (без кінцевої дати таких виплат).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2024 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняте нове про відмову в задоволенні позову.

Відзив на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції поданий не був.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Рівненській області та з 06.03.2006 отримує пенсію за віком.

Згідно рішення про перерахунок пенсії від 04.08.2023 №51 розмір пенсії позивача з 08.05.2023 довічно становить: основний розмір пенсії за віком 18368,53 грн; доплата за понаднормовий стаж (за 39 років) 816,27 грн; додаткова пенсія особам, віднесеним до 3 категорії ЧАЕС (постанова №112 п. 5) 113,88 грн; доплата (стаття 39 ЗУ №796) - 13400,00 грн; обмеження в індексації з 01.03.2023 «-» (мінус) 1523,07 грн. Розмір пенсії з надбавками 31175,61 грн, а з урахуванням максимального розміру пенсії 20930,00 грн.

Представник позивача у вересні 2023 року звернувся до ГУ ПФУ в Рівненській області із запитом щодо обрахунку пенсії позивача на виконання судового рішення.

Листом від 06.10.2023 № 34120-31470/О-02/8-1700/23 ГУ ПФУ в Рівненській області повідомлено, що на виконання судового рішення та окремої ухвали суду у справі №460/45113/22 проведено перерахунок пенсії позивача відповідно до ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 30.08.2022 по 31.08.2023 та нараховано доплату в сумі 32521,70 грн. Починаючи з 01.09.2023 пенсія позивача становить 31175,61 грн, у тому числі 13000,00 грн підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а виплачується у максимальному розмірі, визначеному з урахуванням судового рішення - 20930,00 грн. Покликаючись до положень ч. 3 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на відповідний рік, а також статті 63 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи вказав, що максимальний розмір пенсії починаючи з 01.09.2023 не може перевищувати 20930,00 грн.

Позивач не погодившись з діями відповідача, викладені у вказаному листі, звернувся до суду із даним позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV, який набрав чинності 01.01.2004 (далі Закон №1058-ІV).

Відповідно до статті 8 Закону №1058-IV право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною першою статті 9 Закону №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з ч. 3 ст. 27 Закону №1058-IV максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідач зазначає у відзиві, позивач отримує пенсію відповідно до Закону №1058-IV.

Обґрунтовуючи правомірність спірної поведінки, відповідач, покликаючись до положень частини третьої статті 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ), зазначив, що такі положення неконституційними не визнавалися, а тому обов`язкові для застосування.

Згідно рішення про перерахунок пенсії від 04.08.2023 №51 суд встановив, що пенсія за віком позивачу призначена на умовах п. «а» ст. 13 Закону №1788-ХІІ, тобто на пільгових умовах у зв`язку із зайнятістю на роботах за Списком №1.

Відповідно до частини третьої статті 85 Закону №1788-ХІІ максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Положення ч. 3 ст. 27 Закону №1058-IV та ч. 3 ст. 85 Закону №1788-ХІІ в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI (далі Закон №3668-VI) неконституційними не визнавалися.

Відповідно до статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік у 2023 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить 2093 грн.

Згідно з рішенням про перерахунок пенсії від 04.08.2023 №51 основний розмір пенсії позивача з 08.05.2023 довічно становить 18368,53 грн.

Відтак суд першої інстанції вірно вказав, що основний розмір пенсії позивача не перевищує максимального розміру пенсії, встановленого як частиною третьою статті 85 Закону №1788-ХІІ, так і частиною третьою статті 27 Закону №1058-IV.

Як вбачається з рішення про перерахунок пенсії від 04.08.2023 №51 суд також встановив, що пенсійна виплата позивача з урахуванням доплати за понаднормовий стаж 39 років (816,27 грн) та додаткової пенсії особам, віднесеним до 3 категорії ЧАЕС (113,88 грн) становить 19298,68 грн, а з урахуванням підвищення до пенсії, передбаченого статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 №796-XII (далі Закон №796-XII) та встановленого на виконання судового рішення у справі №460/45113/22 (13400,00 грн) 31175,61 грн. Сукупний розмір пенсійної виплати становить 20930,00 грн.

З врахуванням наведеного судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідач здійснив обмеження пенсії позивача максимальним розміром за рахунок невиплати (обмеження) нарахованого підвищення до пенсії, передбаченого статтею 39 Закону №796-XII, оскільки в іншій частині розмір пенсії не перевищує максимального розміру.

Разом з тим, обґрунтувань щодо обмеження пенсійної виплати позивача максимальним розміром у такий спосіб не містять ні лист відповідача від 06.10.2023 №34120-31470/О-02/8-1700/23, ні відзив на позовну заяву.

Щодо правомірності такої поведінки відповідача суд зазначає, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23.02.2023 у справі №460/45113/22, яке набрало законної сили 26.03.2023, захищено та відновлено порушене право позивача на отримання з 30.08.2023 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному ст.39 Закону №796-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з Законом про Державний бюджет на відповідний рік).

Закон №796-XII спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру (ст. 1 Закону №796-XII).

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону №796-XII (в редакції Закону №107-VI від 28.12.2007) максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Дана норма внесена до Закону №796-XII підпунктом 17 пункту 28 розділу II Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення пункту 28 розділу II Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік.

Згідно пункту 5 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, наведену зміну визнано неконституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду № 10-рп/2008 від 22.05.2008.

Разом з тим, в редакції Законів № 3668-VI від 08.07.2011 та № 1774-VIII від 06.12.2016, частина третя статті 67 Закону №796-XII має наступний зміст: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України №2-р(ІІ)/2024 від 20.03.2024 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), припис статті 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами.

Згідно пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №2-р(ІІ)/2024 від 20.03.2024 припис статті 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, визнані неконституційними, утрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Буквальне розуміння змін внесених Законом № 3668-VI з урахуванням рішення Конституційного Суду України №2-р(ІІ)/2024 від 20.03.2024 дозволяє стверджувати, що у Законі №796-XII відсутня частина третя статті 67.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території радіоактивного забруднення, встановленого статтею 39 Закону №796-ХІІ, хоч і виплачується одночасно з основною пенсією, проте, за своєю природою є компенсацією від держави у вигляді соціальної допомоги, гарантованої Конституцією України, а не видом пенсійної виплати, про що зазначає Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 17.07.2018 №6-р/2018.

В п. 4 означеного Рішення Конституційний Суд України вказав, що встановлення у законах України пільг, компенсацій та гарантій громадянам України, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, обумовлено виконанням державою свого конституційного обов`язку, передбаченого статтею 16 Основного Закону України, щодо подолання наслідків Чорнобильської катастрофи та збереження генофонду Українського народу. Такі пільги, компенсації та гарантії є особливою формою відшкодування завданої шкоди вказаній категорії громадян, а тому скасування чи обмеження цих пільг, компенсацій і гарантій без рівноцінної їх заміни свідчитиме про відступ держави від її конституційного обов`язку.

Також Конституційний Суд України у Рішенні від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій наголосив на недопустимості скасування окремих пільг, компенсацій та гарантій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зазначивши, що "відповідно до статті 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи є обов`язком держави. Одним із тяжких наслідків аварії на ЧАЕС стала втрата здоров`я громадянами. Законами України таких громадян віднесено до відповідних категорій, вони потребують відновлення втраченого здоров`я, постійної медичної допомоги та соціального захисту з боку держави" (пункт 4 мотивувальної частини).

У Рішенні у справі про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання від 11.10.2005 № 8-рп/2005 Конституційний Суд України, зокрема, встановив, що Закон №796-ХІІ визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, оскільки відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди; Конституційний Суд України неодноразово констатував, що Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, які потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави (абзаци одинадцятий, чотирнадцятий пункту 5 мотивувальної частини).

Скасування пільг, компенсацій та гарантій не відповідає конституційному обов`язку держави, передбаченому у статті 16 Основного Закону України, щодо осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому пільги, компенсації та гарантії є такими, що захищені Конституцією України від негативних наслідків для цієї категорії осіб при внесенні змін до законодавства України.

Отже, нарахування особі вищевказаного підвищення до пенсії не може впливати на обрахунок основного розміру її пенсії.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що судовим рішення у справі №460/45113/22 орган Пенсійного фонду зобов`язано нарахувати та виплатити позивачу вищевказане підвищення до пенсії, а не здійснити перерахунок розміру його пенсії.

Таким чином колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що дії відповідача щодо перерахунку пенсії позивача із застосуванням обмеження її максимального розміру з 06.06.2023, за рахунок невиплати нарахованого підвищення до пенсії, передбаченого ст. 39 Закону №796-XII, є протиправними, оскільки такі здійснені не у спосіб, визначений законом, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання таких дій протиправними.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу без обмеження її максимальним розміром, починаючи з 06.06.2023, з урахуванням раніше проведених виплат.

З врахуванням наведеного судом першої інстанції підставно задоволено позов.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2024 року у справі № 460/27870/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга