Справа № 420/30034/24
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 квітня 2025 року

м. Київ

справа №420/30034/24

адміністративне провадження № К/990/15323/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

судді-доповідача Радишевської О.Р.,

суддів - Уханенка С.А., Смоковича М.І.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на додаткову постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року у справі №420/30034/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 31 серпня 2024 року № 2283 "Про заходи дисциплінарного впливу" в частині застосування до майора поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора-чергового чергової частини УОАЗОР Головного управління Національної поліції в Одеській області, дисциплінарного стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення, невиплачене ОСОБА_1 під час проведення службового розслідування та у зв`язку з прийняттям наказу про застосування дисциплінарного стягнення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано пункт 2 наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 31 серпня 2024 року № 2283 "Про заходи дисциплінарного впливу";

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково:

- стягнуто з Головного управління Національної поліції в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн;

- у задоволені решти вимог заяви відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення, невиплаченого ОСОБА_1 під час проведення службового розслідування та дії наказу від 31 серпня 2024 року №2283 "Про заходи дисциплінарного впливу" по день винесення судового рішення.

У цій частині прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення, невиплаченого ОСОБА_1 під час проведення службового розслідування та дії наказу від 31 серпня 2024 року №2283 "Про заходи дисциплінарного впливу" по день винесення судового рішення задоволено.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення, невиплачене йому під час проведення службового розслідування та дії наказу від 31 серпня 2024 року №2283 «Про заходи дисциплінарного впливу» по день винесення судового рішення, у вигляді премії та додаткової винагороди за період з 15 липня 2024 року по 12 серпня 2024 року у розмірі 24 863,73 грн.

У решті рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року залишено без змін.

Додатковою постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року скасовано.

Прийнято у справі нову постанову, якою заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково:

- стягнуто з Головного управління Національної поліції в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн;

- стягнуто з Головного управління Національної поліції в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн;

- у задоволені решти вимог заяви відмовлено.

04 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просив суд ухвалити додаткове судове рішення щодо розподілу судових витрат та стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 грн.

Додатковою постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року заяву позивача задоволено частково.

Прийнято у справі №420/30034/24 додаткову постанову, якою здійснено розподіл судових витрат.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

11 квітня 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Національної поліції в Одеській області на додаткову постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року у справі №420/30034/24.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Відповідно до статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Отже, за загальним правилом, питання розподілу судових витрат вирішується судом у судовому рішенні, яким закінчується розгляд справи. Разом з тим, КАС України передбачені випадки, коли суд може вирішити питання розподілу судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог, а саме:

- якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат (частина третя статті 143);

- у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат (частина шоста статті 143);

- якщо це питання не було вирішено (пункт 3 частини першої статті 252).

У таких випадках суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Оскільки додаткове судове рішення після його ухвалення стає частиною судового рішення по суті позовних вимог, відповідно, порядок його оскарження є таким, що і для рішення по суті, оскільки вирішує питання, які не пов`язані із вимогами адміністративного позову, але в обов`язковому порядку мають бути вирішені судом.

Отже, при вирішенні питання про можливість відкриття касаційного провадження за скаргою на додаткове рішення, вирішальним є питання можливості касаційного оскарження рішення по суті спору.

За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України в редакції, чинній на час подання цієї касаційної скарги, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій убачається, що ОСОБА_1 проходить службу в поліції на посаді старшого інспектора-чергового чергової частини управління організаційно аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Відомостей про те, що позивач є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище, відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України, у системному зв`язку з положеннями примітки до статті 51-3 Закону України "Про запобігання корупції" (у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду), суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.

За таких обставин і правового регулювання публічно-правовий спір у цій справі відноситься до справ незначної складності.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи, що додаткова постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року у цій справі з моменту її ухвалення стала невід`ємною частиною основного судового рішення, ухваленого у справі незначної складності, а скаржником не обґрунтовано виключного випадку, який допускає можливість касаційного перегляду судового рішення, ухваленого у справі незначної складності, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою слід відмовити.

Суд також звертає увагу на те, що ухвалою Верховного Суду від 16 квітня 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року, додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року у справі №420/30034/24.

Керуючись статтями 252, 328, 333, КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління Національної поліції в Одеській області на додаткову постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року у справі №420/30034/24.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Судді:О.Р. Радишевська С.А. Уханенко М.І. Смокович