Справа № 480/6550/24
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2025-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 травня 2025 року

м. Київ

справа №480/6550/24

адміністративне провадження №К/990/16274/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,

суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Сумській області на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2025 року і додаткову постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2025 року у справі №480/6550/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУНП в Сумській області від 16 липня 2024 року № 917 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Конотопського РВП" в частині застосування до поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Конотопського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУНП в Сумській області від 18 липня 2024 року №306 о/с "По особовому складу", яким звільнено ОСОБА_1 зі служби в поліції;

- поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Конотопського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області з 19 липня 2024 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за кожен день вимушеного прогулу з 19 липня 2024 року по день ухвалення рішення;

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року по справі № 480/6550/24 скасовано.

Прийнято постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано пункт 1 наказу начальника ГУНП в Сумській області від 16 липня 2024 року № 917 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Конотопського РВП" в частині застосування до поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Конотопського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнано протиправним та скасовано наказ начальника ГУНП в Сумській області від 18 липня 2024 року №306 о/с "По особовому складу", яким звільнено ОСОБА_1 зі служби в поліції.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Конотопського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області з 19 липня 2024 року.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Сумській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19 липня 2024 року до 13 березня 2024 року (включно) у розмірі 206 950 (двісті шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн 52 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

Додатковою постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2025 року заяву представника позивача Маховика Романа Васильовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу задоволено.

Прийнято додаткову постанову, якою стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп.

Не погодившись із такими рішеннями суду апеляційної інстанції, Головне управління Національної поліції в Сумській області звернулося до Верховного Суду з цією касаційною скаргою, надіславши її 14 квітня 2025 року засобами поштового зв`язку.

У своїй касаційній скарзі заявник просить скасувати постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2025 року і додаткову постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2025 року у справі №480/6550/24, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року залишити без змін.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши зміст оскаржуваних судових рішень, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходить з наступного.

Положенням частини четвертої статті 330 КАС України передбачено, що до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру розмір судового збору складав 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру розмір судового збору складав 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з абзацом 2 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції вбачається, що позивач звернувся до суду у 2024 році, судом апеляційної інстанції задоволено чотири вимоги немайнового характеру, дві з яких є похідними та вимогу майнового характеру у розмірі 206 950 грн 52 коп.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 1 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 3 028 грн.

Отже, розмір ставки однієї позовної вимоги немайнового характеру складає 1 211,2 грн (3 028 грн * 0,4). Таким чином за три вимоги немайнового характеру, дві з яких похідні, судовий збір складає 1 211,2 грн (1 * 1 211,2 грн).

Ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру фізичною особою на рівні 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Апеляційний суд стягнув з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 206 950 грн 52 коп і 1 відсоток від указаної суми дорівнює 2 069, 50 грн.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 2 422,4 грн (200% * 1 211,2 грн) за три позовні вимоги немайнового характеру, дві з яких похідні, та 4 139 грн (200% * 2 069, 50 грн) за одну позовну вимогу майнового характеру, що разом складає 6 561,40 грн.

Реквізити для сплати судового збору:

УК у Печерському районі/Печерський район/22030102;

код отримувача ;

банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007;

код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)".

Крім того, згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 351 цього Кодексу.

Перевіркою змісту касаційної скарги встановлено, що скаржник, на виконання вимог статті 330 КАС України, як на підстави звернення до Суду покликається на пункти 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Так, на третій сторінці касаційної скарги скаржник покликається, зокрема, на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що підставами касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних парвовідносинах.

Верховний Суд наголошує на тому, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник повинен чітко вказати норму права щодо питання застосування якої у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду та яку, на думку скаржника, судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Суд зауважує, що оскарження судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а й визначення норми (норм) права, що потребує висновку, підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, т.і.), а також зазначення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду.

Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Не вказавши норму права, застосування якої потребує висновку Верховного Суду, скаржник, як наслідок, належно не обґрунтував у чому саме полягала помилка судів попередніх інстанцій при застосуванні норми права та як, на його думку, відповідна норма повинна була застосовуватися.

З огляду на викладене, скаржником не обґрунтовано посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Таким чином, скаржнику необхідно уточнити підстави касаційного оскарження в частині посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього кодексу.

Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, а тому відповідно до частини другої статті 332 КАС України Суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків, а саме: 1) надання документу про сплату судового збору; 2) уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України; 3) копії уточненої касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 328, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Сумській області на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2025 року і додаткову постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2025 року у справі №480/6550/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - залишити без руху.

Надати особі, яка подала касаційну скаргу, строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк касаційну скаргу буде повернуто.

Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет", а у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Н.М. Мартинюк

А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко,

Судді Верховного Суду