Справа № 640/20355/19
Суддя: О.М. Качанок
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ

Луганський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Качанка О.М.,
за участю секретаря судового засідання: Москаленко Д.Ю.,
представника позивача: Симбірцева Є.В.,
23 квітня 2025 року в судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та просив надати час для подання про це відповідної заяви та документального підтвердження їх понесення.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 23.04.2025 у справі № 640/20355/19 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний млин» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 03.10.2019 № 2, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Столичний млин» донараховано податкове зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 5479485,00 грн, у тому числі за основним платежем - 3652990,00 грн та за штрафною (фінансовою) санкцією - 1826495,00 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 03.10.2019 № 2, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Столичний млин» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у загальному розмірі 186675,00 грн.

Також вказаним рішенням встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Столичний млин» п`ятиденний строк з дня ухвалення рішення суду для подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу.

24.04.2025 від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій він просить стягнути витрати на правничу допомогу на загальну суму 316590,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

В обґрунтування заяви зазначено, що правова допомога в цій справі складається з аналізу первинних документів на предмет відповідності таких чинному законодавству України договорів, угод, контрактів та інших, та здійснення аналізу актуальної судової практики з питань оскарження податкових повідомлень-рішень у подібних ситуаціях щодо оскарження податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у м. Києві від 03.10.2019 № 2 та № 2 на загальну суму 5666160,00 грн, складання, оформлення та подання до суду адміністративного позову, ознайомлення з відзивом на позов відповідача та оформлення відповіді на відзив, ознайомлення з матеріалами справи в Окружному адміністративному суді міста Києва, складання та подання до суду клопотань, участь у 11 судових засіданнях у справі № 640/20355/19: 16.01.2020, 13.02.2020, 12.03.2020, 27.04.2020, 26.05.2020, 16.06.2020, 09.07.2020, 10.12.2020, 06.03.2025, 02.04.2025, 23.04.2025 (по 2,5 години в середньому у кожному з урахуванням проїзду до суду та очікування засідання), всього витрачено 61 годину. Вартість правничої допомоги становить 316590,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений розмір на відшкодування витрат на правову допомогу, просив задовольнити заяву, надав пояснення подібні тим, що викладені в заяві.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, жодних заяв, заперечень щодо правничих витрат не подавав.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення, суд зазначає таке.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ; 8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; 9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

За змістом статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У частині першій статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина сьома статті 139 КАС України).

Аналіз вищевикладених правових норм свідчить про те, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги.

Водночас, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку.

При визначенні суми відшкодування інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, суд має виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Подібний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18.

Як вже зазначалося вище, представник позивача вказує, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката складають 316590,00 грн. На підтвердження цих витрат надано копії таких документів: договору про надання правової допомоги від 07.10.2019 № 07/10/19 (далі - Договір), акту прийому-передачі надання правничої допомоги № 1 від 24.04.2025 до договору про надання правової допомоги від 07.10.2019.

Водночас суд зазначає, що доказів оплати наданих адвокатом послуг позивачем не надано.

Проте, відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постанові від 21.02.2021 у справі № 280/2635/20, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, відмова у відшкодуванні витрат на правничу допомогу через відсутність доказів оплати вказаних послуг не узгоджується з нормами чинного процесуального законодавства.

Також Верховний Суд у постанові від 01.11.2022 у справі № 757/24445/21-ц зазначив, що відсутність доказів оплати вартості наданих адвокатом послуг не може виступати самостійною підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу.

Згідно з пунктом 1.1 Договору Клієнт доручає, а Бюро приймає на себе зобов`язання надавати необхідну послуги з правничої допомоги - захисту, надання іншої правової допомоги та представництво інтересів Клієнта як у суді так і інших органах стосовно визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у м. Києві від 03.10.2019 № 2 та № 2 на загальну суму 5666160,00 грн.

Відповідно до пунктів 5.1-5.4 Договору за надання правничої допомоги за цим Договором Клієнт сплачує Адвокатському бюро суму вартості однієї години роботи адвоката у розмірі еквівалентну 125,00 (сто двадцять п`ять) доларів США за офіційним курсом НБУ станом на день складення акту наданих послуг в строк протягом 10 робочих днів з дня підписання акту прийняття виконаних послуг за результатами розгляду справи.

В будь-якому разі, за умови винесення позитивного рішення судом, Клієнт сплачує вартість наданих адвокатських послуг не менше 200000 (двісті тисяч) грн за кожну судову інстанцію.

За результатами надання правової допомоги у кожній судовій інстанції складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої Адвокатським бюро правової допомоги і її вартість. Акт може надсилатися Клієнту Адвокатським Бюро електронною або звичайною поштою.

Акт про надання правової допомоги вважається підписаним, якщо протягом 5 днів з моменту його отримання Клієнтом, останній не надав Адвокатському Бюро письмові аргументовані заперечення на акт.

Згідно з актом прийому-передачі надання правничої допомоги № 1 від 24.04.2025 Адвокатське Бюро, в особі керуючого адвоката Євгена Симбірцева. що діє на підставі Статуту, та ТОВ «Столичний млин», в особі директора - Валерія Андріянова склали цей Акт прийому-передачі надання правничої допомоги № 1 відповідно до пункту 5 Договору про надання правничої допомоги від 07 жовтня 2019 року про наступне: Адвокатське бюро надало, а Клієнт прийняв наступну правничу допомогу за Договором:

- аналіз первинних документів на предмет відповідності таких чинному законодавству України договорів, угод, контрактів та ін. та здійснення аналізу актуальної судової практики з питань оскарження ППР у подібних ситуаціях щодо оскарження податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у м. Києві від 03.10.2019 № 2 та № 2 на загальну суму 5666160,00 грн (4 години);

- складання, оформлення та подання до суду адміністративного позову про скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у місті Києві щодо оскарження податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у м. Києві 03.10.2019 № 2 та № 2 на загальну суму 5666160,00 грн (10 годин);

- ознайомлення з відзивом на позов відповідача та оформлення з поданням до ОАС м. Києва відповіді на відзив ГУ ДПС у м. Києві нарочно (5 годин);

- ознайомлення з матеріалами справи в ОАС м. Києва (4 години);

- складення та подання до суду клопотань до ОАС м. Києва (нарочно): про відкладення розгляду справи 20.11.2019, зупинення провадження у справі № 640/20355/19 - 20.11.2019, про долучення до матеріалів справи рішення ОАС м. Києва від 17.04.2020 у справі № 640/15970/19 (6 годин);

- оформлення та подання до Луганського окружного адміністративного суду трьох клопотань про участь у судових засіданнях у справі № 640/20355/19 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, клопотання про доступ до матеріалів електронної справи (1,5 години);

- оформлення та подання до суду пояснень у справі від 20.03.2025 (3 години);

- участь у 11 судових засіданнях у справі № 640/20355/19: 16.01.2020, 13.02.2020, 12.03.2020, 27.04.2020, 26.05.2020, 16.06.2020, 09.07.2020, 10.12.2020, 06.03.2025, 02.04.2025, 23.04.2025 (по 2,5 години в середньому у коленому у урахуванням проїзду до суду та очікування засідань) (27,5 годин);

- всього 61 година.

У пункті 2 вказаного акту зазначено, що вартість правничої допомоги згідно даного акту становить 316590,00 грн (61 година*125 доларів США (курс долара США станом на 24.04.25 - 41,52 грн).

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, у тому числі, у рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви»).

У справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) вказано, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У зазначеному рішенні Європейського суду з прав людини також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (п. 269).

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19 зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Разом з тим, Суд вказав, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Також, у постанові від 19 лютого 2020 року у справі у справі № 755/9215/15-ц Великою Палатою Верховного Суду сформовано висновок про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Слід вказати, що наявність або відсутність з боку іншої сторони заперечень проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для вирішення питання про співмірність заявлених до відшкодування судових витрат на правову допомогу (як це встановлено частиною сьомою статті 134 КАС), але не впливає на обов`язок суду під час вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу застосовувати вимоги частин першої-четвертої статті 134 цього Кодексу і перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим, окрім співмірності, критеріям.

Такий висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 25.07.2023 у справі № 340/4492/22.

Окрім того, відсутність заперечень з боку іншої сторони проти відшкодування витрат на правничу допомогу не означає, що з такої сторони необхідно стягувати будь-який заявлений іншою стороною розмір вказаних витрат, навіть якщо такий розмір є необґрунтованим.

Суд вважає, що завищений розмір адвокатських витрат, який не відповідає критеріям розумності та співмірності, може покласти на іншу сторону, з якої стягуються такі витрати, надмірний тягар щодо їх відшкодування, який може бути неспівмірним допущеному порушенню, що суперечитиме засадам та принципам адміністративного судочинства.

Як вже зазначалось судом вище, представник позивача просить стягнути з Головного управління ДПС у м. Києві витрати на правову допомогу в розмірі 316590,00 грн.

Однак на переконання суду, такий розмір витрат є занадто завищеним та не відповідає вищеназваному принципу розумності таких витрат, а також їх реальності та співмірності до наданих адвокатом послуг.

Суд зазначає, що дана справа не є справою значної складності, також судом не було встановлено наявності виключної правової проблеми при вирішенні даного спору.

Окрім того, оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем за результатами проведеної перевірки, оформленої актом про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний млин» від 04.09.2019 № 7/26-15-05-02-05/37175801.

У свою чергу, перевірка проведена на підставі наказу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 15.08.2019 № 11596 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Столичний млин» (код 37175801)».

Однак, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.04.2020 у справі № 640/15970/19, яке набрало законної сили 22.09.2020, визнано протиправним та скасовано вищенаведений наказ Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 15 серпня 2019 року № 11596 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Столичний млин» (код 37175801)».

При цьому, за усталеною практикою Верховного Суду протиправність наказу про призначення та проведення контролюючим органом перевірки є підставою для висновку про протиправність прийнятого за результатами такої перевірки податкового повідомлення-рішення.

Тобто враховуючи, що наказ про проведення перевірки, за результатами якої було винесено оскаржувані в цій справі податкові повідомлення-рішення, був скасований в судовому порядку, суд вважає, що від представника позивача не вимагалось докладання значних зусиль та великих витрат у часі для аналізу спірних правовідносин.

Окрім того, судові засідання в Луганському окружному адміністративному суді проводились в режимі відеоконференції з представником позивача з використанням його власних технічних засобів, а тому останній не прибував безпосередньо до зали судових засідань за місцем розгляду справи, отже не вимагалось значних витрат у часі та у зусиллях на це.

Також слід вказати, що адвокатом не доведено вказаних у пунктах 5 та 6 акту прийому-передачі надання правничої допомоги № 1 від 24.04.2025 витрат часу на подання клопотань до Окружного адміністративного суду міста Києва та Луганського окружного адміністративного суду, оскільки вказані в акті клопотання не є значними за змістом та складними за правовим регулюванням.

Разом з тим факт того, що пунктом 5.2. Договору встановлено, що клієнт сплачує адвокату суму не менше 200000 грн за кожну судову інстанцію в будь-якому разі, стосується виключно відносин між клієнтом та адвокатом, та не може бути преюдиційною обставиною для суду.

Тож суд зазначає, що виходячи з критеріїв реальності витрат на правову допомогу в цій справі (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності та співмірності таких витрат, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 15000,00 грн, що, на думку суду, є співмірною сумою для цієї справи, з урахуванням наведених висновків суду, встановлених обставин та наданих адвокатом послуг.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 241, 243, 246, 252, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний млин» у справі № 640/20355/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний млин» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний млин» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Межигірська, 81) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн (п`ятнадцять тисяч гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 30.04.2025.

Суддя О.М. Качанок