Справа № 640/1625/19
Суддя: Марія ДУБІНА
Дата ухвалення: 2025-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 року Чернігів Справа № 640/1625/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі судді Дубіної М.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами справу за позовом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

25.01.2019 Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі Департамент ДАБК) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просив зобов`язати ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) привести до попереднього стану будівлю на АДРЕСА_1 згідно з матеріалами технічної інвентаризаційної справи станом на 2014 рік, виготовленої ТОВ «Інжинірінгова компанія «Алтана».

На обґрунтування заявлених вимог Департамент ДАБК зазначив, що ОСОБА_1 виконані будівельні роботи з реконструкції житлового будинку АДРЕСА_1 без отримання документа, що надає право на виконання будівельних робіт щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) та експлуатує самочинно реконструйований вищезазначений житловий будинок без прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1). Окрім цього відповідачка не виконала вимог припису з вимогою заборонити експлуатацію цього житлового будинку до усунення порушень відповідно до вимог чинного законодавства, а саме: не отримала документа, що надає право на виконання будівельних робіт щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1).

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Літвінової А.В. від 05.02.2019 відкрито провадження у цій справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 посилається на те, що цей спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки він не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а пов`язаний з вирішенням питання щодо речового права, оскільки житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі, літера А, належить позивачці на праві власності згідно із свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 25.04.2016 індексний номер: 58099486.

На виконання положень Закону України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом ДСА України від 16.09.2024 № 399 справу передано на розгляд до Чернігівського окружного адміністративного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Дубіній М.М., у зв`язку з чим ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Дубіної М.М. від 10.03.2025 було прийнято до свого провадження справу № 640/1625/19 за вищевказаним позовом.

Суд, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Позивачка є власницею двох житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в АДРЕСА_1 , загальною площею 375, 2 кв.м, житлова площа 176, 5 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 25.04.2016 індексний номер: 58099486 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 58100132 із складовими частинами об`єкта нерухомого майна: літера А (житловий будинок); літера Р (житловий будинок); літера С (альтанка); літера Б (гараж); №№5, 7, 13, 14 (споруди).

Згідно з матеріалами технічної інвентаризаційної справи станом на 2014 рік, виготовленої ТОВ «Інжинірінгова компанія «Алтана» було здійснено державну реєстрацію прав на вказане нерухоме майно.

На підставі звернення ОСОБА_2 від 12.07.2018 № ОП/К-11015, направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 13.08.2018 №б/н посадовою особою Департаменту ДАБК проведено позапланову перевірку дотримання відповідачкою вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті будівництва «Приміщення на вул. Верховинна, 55 у Святошинському районі міста Києва», за результатом якої складено акт, у якому зафіксовано, що замовником виконано будівельні роботи з реконструкції житлового будинку АДРЕСА_1 без отримання документа, що надає право на виконання будівельних робіт щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), чим порушено частину першу статті 34 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон № 3038-VI) та замовник самовільно експлуатує реконструйований вищезазначений житловий будинок без прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), чим порушено частину восьму статті 39 Закону № 3038-VI.

27.08.2018 посадовою особою Департаменту ДАБК за встановлених під час позапланової перевірки дотримання відповідачкою вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті будівництва «Приміщення на вул. Верховинна, 55 у Святошинському районі міста Києва» порушень частини першої статті 34 та частини восьмої статті 39 Закону № 3038-VI, складено припис «Про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил» яким ОСОБА_1 висунуто вимогу заборонити експлуатацію житлового будинку № 55 у Святошинському районі міста Києва з 27.08.2018 до усунення порушень відповідно до вимог чинного законодавства; усунути встановлені порушення до 27.11.2018.

Також посадовою особою позивача було складено протоколи про адміністративне правопорушення від 11.09.2018 та постанова від 25.09.2018 № 26/18 по справі про адміністративне правопорушення, якою відповідачку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною дев`ятою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), з урахуванням статті 36 КупАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500, 00 грн.

Згідно із направленням для проведення планового (позапланового заходу від 06.12.2018 № б/н посадовою особою Департаменту ДАБК було позапланову перевірку на об`єкті будівництва «Житловий будинок АДРЕСА_1 » щодо виконання відповідачкою вимог припису «Про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил» від 27.08.2018 у частині усунення порушення отримання дозвільних документів на виконання будівельних робіт з реконструкції житлового будинку АДРЕСА_1 , за результатом якої складено акт, у якому зафіксовано, що замовником ОСОБА_1 не виконано вимоги вказаного припису від 27.08.2018, а саме: не отримано у встановлений вимогами припису строк документу, що надає право на виконання будівельних робіт щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) на виконання будівельних робіт з реконструкції житлового будинку № 55, секція 2, літера А (згідно із матеріалів технічної інвентаризаційної справи) на вул. Верховина у Святошинському районі м. Києва, чим порушено підпункт «а» пункту 3 частини третьої статті 41 Закону № 3038-VI.

У зв`язку з тим, що суб`єкт містобудування не виконав вимоги припису, Департамент ДАБК звернувся з позовом до суду про зобов`язання ОСОБА_1 привести до попереднього стану будівлю на вул. Верховинній, 55 секція 2 літ. «А» у Святошинському районі м. Києва згідно з матеріалами технічної інвентаризаційної справи станом на 2014 рік, виготовленої ТОВ «Інжинірінгова компанія «Алтана».

Суд, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, виходить з того, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У цій справі позивачем виступає орган державної влади, а саме - орган державного архітектурно - будівельного контролю, який у спірних правовідносинах та у цьому публічно - правовому спорі діє як суб`єкт владних повноважень.

За приписами частини четвертої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

На справи у публічно-правових спорах за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом, поширюється юрисдикція адміністративних судів, про що зазначено у пункті 5 частини першої статті 19 КАС України.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.02.2020 у справі № 9901/513/19, з аналізу зазначеної вище норми Основного Закону України вбачається, що діяльність органів державної влади здійснюється відповідно до спеціально - дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом». Застосування такого принципу забезпечує введення владних функцій у законні рамки і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

У цій же постанові викладено висновок про те, що завданням адміністративного судочинства є насамперед захист порушених прав, свобод та інтересів фізичних осіб (кожної людини і громадянина), прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, тоді як самі суб`єкти владних повноважень наділені правом на звернення до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 826/3115/17 викладено висновок щодо застосування вищезазначених норм, згідно з яким до адміністративного суду за зверненням суб`єкта владних повноважень може бути подано позов лише у випадку спору між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також коли право звернення до суду з позовом до іншого суб`єкту владних повноважень надано такому суб`єкту законом.

Зі змісту поданої у цій справі позовної заяви вбачається, що право на звернення до суду Департаменту ДАБК обґрунтовувало покликанням на норми статті 38 Закону № 3038-VI, якою прямо передбачено право органу державного архітектурно - будівельного контролю в порядку, визначеному цієї статтею, подати позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Обґрунтування наявності у позивача права на звернення до суду з цим позовом відсилає й до статті 376 Цивільного кодексу України, за змістом норм частини сьомої якої відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування наділяється правом подати позов про зобов`язання особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову, або, якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, подати позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 1519/2-787/11, звернення відповідного органу влади або органу місцевого самоврядування до суду з позовом про зобов`язання фізичної особи за свій рахунок привести до попереднього стану житловий будинок спрямоване на захист публічного, а не приватного інтересу.

У постанові від 22.006.2023 у справі № 1.380.2019.001115 Верховний Суд також висловлював схожі за змістом правові позиції та підкреслював, що звертаючись до суду з позовом про усунення порушень при здійсненні перепланування у будинку і мотивуючи такий позов порушеннями архітектурних, містобудівних, пожежних, санітарних або інших подібних норм і правил, суб`єкт владних повноважень діє не з метою захисту своїх приватних прав та інтересів, а з метою захисту прав та інтересів громади або невизначеного кола осіб від можливих порушень їхніх прав та з метою запобігання можливим суспільно значимим несприятливим наслідкам порушення відповідних норм і правил.

У цьому ж судовому рішенні Верховний Суд стверджував, що наслідки такого самочинного будівництва можуть бути усунені шляхом зобов`язання особи, яка його здійснила, провести відповідну перебудову, в цьому випадку - приведення квартири та будинку, прибудинкової території у попередній стан.

Усе вищевикладене вказує на наявність у органів державної влади та місцевого самоврядування права на звернення до суду з позовом, зокрема про зобов`язання особи, яка здійснила самочинне будівництво, провести відповідну перебудову шляхом приведення об`єкта будівництва й території у попередній стан і такий позов як свідчить усталена судова практика Верховного Суду розглядається за правилами адміністративного судочинства.

У такому випадку відповідний орган захищає права та інтереси громади або невизначеного кола осіб від порушень з метою запобігання можливим суспільно значимим несприятливим наслідкам від недотримання під час будівництва відповідних норм і правил. Одночасно такий позов має на меті усунути наслідки самочинного будівництва.

Поряд із цим суд звертає увагу на висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, викладені у постанові від 29.01.2020 у справі № 822/2149/18, яка була прийнята у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду.

У цій постанові Верховний Суд зазначав, що правовий порядок знесення будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майно залежить від підстав, за якими його віднесено до об`єкта самочинного будівництва.

За змістом частини сьомої статті 376 Цивільного кодексу України зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову можливе лише у разі: (1) істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, (2) істотного порушення будівельних норм і правил.

У цих випадках з позовом про зобов`язання особи до проведення перебудови може звернутися відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування. Таке рішення суд може ухвалити і за позовом про знесення самочинного будівництва, якщо за наслідками розгляду справи дійде висновку, що можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва не втрачено і відповідач згоден виконати перебудову. У разі невиконання особою судового рішення про здійснення перебудови, суд може постановити рішення про знесення самочинного будівництва.

У випадках, коли до суду з позовом про знесення самочинного будівництва звертається орган державного архітектурно-будівельного контролю, належить керуватися частиною першою статті 38 Закону № 3038-VI.

Можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки.

У інших випадках самочинного будівництва, зокрема, (1) якщо нерухоме майно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або (2) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи (3) належно затвердженого проекту, стаття 376 Цивільного кодексу України не ставить можливість знесення об`єкта самочинного будівництва в залежність від можливостей його перебудови.

Натомість правове значення має позиція власника (користувача) земельної ділянки, а також дотримання прав інших осіб. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина четверта статті 376 Цивільного кодексу України).

У такому випадку знесення самочинного будівництва можливе без попереднього рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Це є логічним та виправданим, оскільки такі види самочинного будівництва, безперечно, не можуть бути приведені до легітимного стану шляхом перебудови.

У постанові від 29.01.2020 у справі № 822/2149/18 Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду сформувала правовий висновок й про те, що обов`язковому (безальтернативному) знесенню об`єкт будівництва підлягає лише у випадках, якщо такий об`єкт побудовано на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети та/або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи.

Такий висновок щодо застосування норм права у подальшому неодноразово підтримувався Верховним Судом під час розгляду в касаційному порядку справ подібної категорії.

Зокрема, у справі № 160/7812/22 судами першої та апеляційної інстанцій були встановлені обставини про те, що замовником було отримано документ, який давав право на виконання такого виду будівельних робіт як реконструкція раніше введеного в експлуатацію об`єкта, однак фактично здійснив нове будівництво з повним знищенням того об`єкта, намір про реконструкцію якого заявлявся й, при цьому документа, який давав би право замовнику виконувати будівельні роботи з нового будівництва, отримано не було. У цій справі були встановлені обставини й про те, що виданий органом державного архітектурно - будівельного контролю припис з відповідними вимогами про усунення порушень та наслідків самочинного будівництва не був виконаний особою, яка таке будівництво здійснила.

Схожі обставини були встановлені судами попередніх інстанцій і у справі, яка розглядається, що дає підстави для висновку про подібність правовідносин, у яких виник спір у цій справі та у справі № 160/7812/22, а отже й про релевантність правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові, прийнятій за результатами касаційного розгляду вказаної справи.

Так, розглядаючи касаційну скаргу у справі № 160/7812/22, Верховний Суд у постанові від 07.11.2023, зважаючи на встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи та проаналізувавши, зокрема, норми статей 34, 36, 38 Закону № 3038-VI та статті 376 Цивільного кодексу України, дійшов висновку про те, що нове будівництво, яке здійснюється на підставі повідомлення про початок виконання таких будівельних робіт як реконструкція, свідчить про здійснення будівництва без документа, який дає право виконувати ці будівельні роботи, а тому підпадає під наведені у законодавстві ознаки самочинного будівництва.

Верховний Суд констатував, що у такому випадку частина сьома статті 376 Цивільного кодексу України ці правовідносини не регулює, оскільки має місце той вид самочинного будівництва, для якого цей Кодекс не встановлює правила, що знесенню передує рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову.

За позицією Верховного Суду, для задоволення позову про знесення самочинного будівництва у такому випадку визначальним та достатнім є той факт, що відповідач здійснив будівництво без документів, що дають право на це, та не виконав вимоги зобов`язального припису, яким вимагалось усунути виявлені порушення.

Враховуючи встановлені судами попередніх інстанцій обставини про те, що вимоги припису органу державного архітектурно - будівельного контролю щодо демонтажу самочинно збудованої будівлі відповідачем виконано не було, Верховний Суд у справі № 160/7812/22 погодився з висновком судів попередніх інстанцій щодо обґрунтованості заявлених у тій справі вимог позову про зобов`язання особи, яка здійснила самочинне будівництво, провести знесення такого об`єкта за власний рахунок.

Аналогічна до викладеної у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 822/2149/18 правова позиція про те, що у випадках, зокрема, якщо об`єкт будівництва побудовано без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, такий об`єкт підлягає обов`язковому (безальтернативному) знесенню, міститься також у постановах Верховного Суду від 24.06.2020 у справі № 320/5880/18 та від 07.10.2020 у справі № 640/183/19.

Такий підхід до застосування норм права у випадку самочинного будівництва, здійсненого за відсутності документа, який дає право на виконання будівельних робіт, продемонстровано Верховним Судом й у постанові від 20.06.2023 у справі № 260/2688/20.

Встановлені у справі, яка розглядається, обставини підтверджують здійснення відповідачкою реконструкції належній їй на праві власності будівлі без отримання документа, який би давав їй право на проведення таких будівельних робіт.

При цьому суд зазначає, що виданим позивачем приписом «Про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил» було висунуто вимогу ОСОБА_1 заборонити експлуатацію житлового будинку № 55 у Святошинському районі міста Києва з 27.08.2018 до усунення порушень відповідно до вимог чинного законодавства; усунути встановлені порушення до 27.11.2018.

При цьому, позивач перевірячи виконання відповідачкою вимог цього припису, в акті перевірки зафіксував, що замовником ОСОБА_1 не виконано вимоги вказаного припису від 27.08.2018, а саме: не отримано у встановлений вимогами припису строк документу, що надає право на виконання будівельних робіт щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) на виконання будівельних робіт з реконструкції житлового будинку № 55, секція 2, літера А (згідно із матеріалів технічної інвентаризаційної справи) на вул. Верховина у Святошинському районі м. Києва, чим порушено підпункт «а» пункту 3 частини третьої статті 41 Закону № 3038-VI.

Тобто, відповідачка не виконала вимог позивача висунутих у приписі та не усунула порушень частини першої статті 34 та частини восьмої статті 39 Закону № 3038-VI, що зумовлює наявність підстав для приведення до попереднього стану будівлі по АДРЕСА_1 згідно з матеріалами технічної інвентаризаційної справи станом на 2014 рік, виготовленої ТОВ «Інжинірінгова компанія «Алтана».

Разом з цим суд зазначає, що вимогу органу державного архітектурно - будівельного контролю про зобов`язання привести об`єкт самочинного будівництва до попереднього стану можливо розцінювати як належний та ефективний спосіб судового захисту за обставин, коли самочинне будівництво полягало у зміні раніше введеного в експлуатацію об`єкта внаслідок робіт з реконструкції, перебудови, капітального ремонту тощо і цей об`єкт повністю або частково зберігся, тобто фізично існує на момент звернення відповідного органу до суду з вищевказаними вимогами, або на час розгляду справи, і можливість приведення його у попередній стан не втрачена.

Суд враховує, що 12.06.2019 на території приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 сталась пожежа, що підтверджується актом про пожежу від 12.06.2019, у якому зафіксовано, що пожежею знищено дерев`яні конструкції, меблі та речі на другому поверсі; пошкоджено стіни та стеля.

Проте, цей акт про пожежу не свідчить про повне знищення об`єкта будівництва за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 55 у Святошинському районі м. Києва, а також не підтверджує факт виникнення пожежі саме у секції 2 літери «А», оскільки це домоволодіння складається з декількох частин об`єкта нерухомого майна: літера А (житловий будинок); літера Р (житловий будинок); літера С (альтанка); літера Б (гараж); №№5, 7, 13, 14 (споруди).

Таким чином суд приходить до висновку, що для задоволення цього позову про приведення до попереднього стану будівлю на вул. Верховинній, 55 секція 2 літ. «А» у Святошинському районі м. Києва згідно з матеріалами технічної інвентаризаційної справи станом на 2014 рік, виготовленої ТОВ «Інжинірінгова компанія «Алтана» у такому випадку визначальним та достатнім є той факт, що відповідачка здійснила реконструкцію вказаного вище об`єкта без документа без отримання документа, що надає право на виконання будівельних робіт щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та не виконала вимоги зобов`язального припису, яким вимагалось усунути виявлені порушення.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд дійшов висновку, про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення в повному обсязі.

Позов заявлений суб`єктом владних повноважень, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 72-77, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) привести до попереднього стану будівлю на вул. Верховинній, 55 секція 2 літ. «А» у Святошинському районі м. Києва згідно з матеріалами технічної інвентаризаційної справи станом на 2014 рік, виготовленої ТОВ «Інжинірінгова компанія «Алтана».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (вул. Хрещатик, 32-А, м. Київ, 01001, унікальний ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 40224921).

Відповідачка ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Суддя Марія ДУБІНА