Справа № 420/3186/25
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3186/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ" до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 31.01.2025 року надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю "ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ" до Львівської митниці, в якому позивач просить суд:

1) Визнати противоправними та скасувати такі рішення про коригування митної вартості товарів: UA209000/2024/900931/2 від 06.12.2024 року; UA209000/2024/900933/1 від 08.12.2024 року; UA209000/2024/900944/2 від 09.12.2024 року; UA209000/2024/900941/2 від 09.12.2024 року; UA209000/2024/900937/2 від 09.12.2024 року; UA209000/2024/900943/2 від 09.12.2024 року; UA209000/2024/900939/2 від 09.12.2024 року; UA209000/2024/900956/2 від 12.12.2024 року; UA209000/2024/900953/2 від 13.12.2024 року; UA209000/2024/900963/2 від 13.12.2024 року; UA209000/2024/900961/2 від 13.12.2024 року; UA209000/2024/900965/2 від 13.12.2024 року; UA209000/2024/900966/2 від 13.12.2024 року; UA209000/2024/900968/2 від 14.12.2024 року; UA209000/2024/900978/2 від 16.12.2024 року; UA209000/2024/900977/2 від 16.12.2024 року; UA209000/2024/900976/2 від 16.12.2024 року;

2) Визнати протиправними та скасувати такі картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: UA209170/2024/003396 від 06.12.2024 року; UA209170/2024/003410 від 08.12.2024 року; UA209170/2024/003420 від 09.12.2024 року; UA209170/2024/003421 від 09.12.2024 року; UA209170/2024/003423 від 09.12.2024 року; UA209170/2024/003422 від 09.12.2024 року; UA209170/2024/003418 від 09.12.2024 року; UA209170/2024/003444 від 12.12.2024 року; UA209170/2024/003440 від 13.12.2024 року; UA209170/2024/003454 від 13.12.2024 року; UA209170/2024/003451 від 13.12.2024 року; UA209170/2024/003455 від 13.12.2024 року; UA209170/2024/003456 від 13.12.2024 року; UA209170/2024/003457 від 14.12.2024 року; UA209170/2024/003470 від 16.12.2024 року; UA209170/2024/003471 від 16.12.2024 року; UA209170/2024/003469 від 16.12.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач, з покликанням на фактичні обставини справи, вказує, що документи, подані декларантом для митного оформлення Товару за ціною Контракту, відповідають вимогам ст. 53 Митного Кодексу України, є належними та допустимими та підтверджують числове значення митної вартості товару, не мають розбіжностей та їх дані піддаються обчисленню, що свідчить про неправомірність висновків митного органу про наявність будь-яких розбіжностей, а визначення митним органом митної вартості Товару шляхом її коригування в бік збільшення за другорядним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства. Підстави для відмови у митному оформленні товарів, встановлені МКУ, відсутні.

Ухвалою судді від 04.02.2025 року позов залишено без руху.

06.02.2025 року від представника позивача до суду надійшла заява разом із доказами доплати судового збору.

19.02.2025 року ухвалою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

26.02.2025 року до суду від Львівської митниці надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вважає позов безпідставним та необґрунтованим.

Як вказано у відзиві, відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу. Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.

Відповідач зазначає, що відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість, визначеної за основним методом. У митного органу на час проведення митного оформлення імпортованого позивачем товару були наявні обґрунтовані сумніви у правильності визначення декларантом митної вартості товару, у зв`язку з чим митний орган витребував додаткові документи.

Як стверджує відповідач, розбіжності в поданих документах були встановлені митним органом та свідчили про наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості та правомірно стали підставою для витребовування митним органом додаткових документів у декларанта, що й було встановлено судом першої інстанції під час розгляду даної справи.

Враховуючи викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено таке.

21.03.2022 між позивачем ТОВ ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ (як покупцем) та компанією DASHTRADE B.V. (як постачальник) укладено контракт на поставку №22/22 пунктом 1.1. якого визначено, що постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити товар (далі Товар), зазначений в Замовленні Покупця та у виставлених на його підставі Інвойсах, що е невід`ємною частиною цього Контракту, в порядку та на умовах, обумовлених у Контракті.

Згідно з п.1.2. контракту на поставку №22/22 поставка Товару здійснюється партіями. Кількість кожної партії Товару узгоджується Сторонами і визначається в Замовленнях, наданих Покупцем на кожну партію Товару. Загальна кількість поставленого Товару складається 3 кількості, зазначеної в інвойсі по кожній парти Товару.

Пунктами 2.1 - 2.3 контракту на поставку №22/22 визначено, що загальна сума контракту складається із сум всіх Інвойсів, що будуть виставлені Постачальником на підставі Замовлень Покупця протягом усього строку дії цього контракту.

Покупець зобов`язаний оплатити вартість тільки тієї кількості Товару, яку він замовив відповідне до узгоджених Замовлень.

Ціна Товару вказується в інвойсах на оплату по кожній окремій партії Товару.

Відповідно до п.4.6 контракту на поставку №22/22 Товар поставляється окремими партіями на підставі і відповідно до Замовлень Покупця, які направляється Покупцем електронною поштою Постачальнику.

Згідно з п.4.7 контракту на поставку №22/22 замовлення має містити в собі такі відомості:

- умови поставки та порт / місце поставки;

- реквізити цього Контракту;

- номер і дата Замовлення;

- найменування Постачальника і Покупця;

- найменування Товару;

- кількість Товару;

- вага Товару.

Пунктом 4.8 контракту на поставку №22/22 визначено, що Постачальник розглядає Замовлення Покупця і виставляє Інвойс протягом 3 діб з моменту отримання Замовлення. Замовлення вважається отриманим Постачальником з моменту його відправки Покупцем по електронній пошті Постачальнику за реквізитами, вказаними у п.12.2. Контракту.

Виставлений за результатами розгляду Замовлення Інвойс слугує підтвердженням Замовлення і має бути направлений на електронну пошту Покупця протягом 5 діб з моменту отримання Замовлення від Покупця.

Інвойс, що містить розбіжності із Замовленням Покупця, вважається таким, що не підтверджує умови поставки, зазначені у такому Замовленні, а отже, позбавляє Постачальника права на отримання оплати за поставлений за таким Інвойсом Товар.

На підставі інвойсів № 224414 від 19.11.2024 компанією DASHTRADE B.V. поставлено позивачу партію товару.

З метою митного оформлення отриманого товару позивачем для підтвердження їх митної вартості до Львівської митниці було подано митні декларації, у яких було визначено митну вартість товарів, що імпортуються, за основним методом - за ціною контракту, а саме:

- № 24UA01U5 від 06.12.2024 року;

- № 24UA90U6 від 07.12.2024 року;

- № 24UA83U6 від 09.12.2024 року;

- № 24UA01U1 від 09.12.2024 року;

- № 24UA11U6 від 09.12.2024 року;

- № 24UA04U9 від 09.12.2024 року;

- № 24UA43U8 від 09.12.2024 року;

- № 24UA02U0 від 12.12.2024 року;

- № 24UA74U9 від 12.12.2024 року;

- № 24UA68U7 від 13.12.2024 року;

- № 24UA47U9 від 13.12.2024 року;

- № 24UA87U7 від 13.12.2024 року;

- № 24UA14U3 від 13.12.2024 року;

- № 24UA76U6 від 14.12.2024 року;

- № 24UA07U7 від 16.12.2024 року;

- № 24UA96U1 від 16.12.2024 року;

- № 24UA76U2 від 16.12.2024 року.

Для підтвердження вказаних у митних деклараціях відомостей, до них було додано перелік документів:

- до митної декларації № 24UA01U5 від 06.12.2024 року: рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №224468 від 02.12.2024, автотранспортна накладна (Road consignment note) № NL 120891/590199 від 03.12.2024, сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) №Y21087841 від 03.12.2024, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №175 від 06.12.2024, зовнішньоекономічний договір (контракт) № 22/22 від 21.03.2022, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2 від 24.02.2023, доповнення до внутрішнього договору (контракту) № 1 від 09.02.2022 та №2 від 01.03.2022, договір про надання послуг митного брокера № 11/06-20 від 11.06.2020, договір (контракт) про перевезення №0101-22/ФЛ від 01.01.2022, заявка №175 від 02.12.2024, перепустка №E311765 від 06.12.2024, фото від 30.11.2024;

- до митної декларації № 24UA90U6 від 07.12.2024 року: рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №224435 від 23.11.2024, автотранспортна накладна (Road consignment note) № NL 120497 від 04.12.2024, Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) № Y20592762 від 03.12.2024, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 178 від 06.12.2024, зовнішньоекономічний договір (контракт) № 22/22 від 21.03.2022, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2 від 24.02.2023, доповнення до внутрішнього договору (контракту) № 1 від 09.02.2022 та №2 від 01.03.2022, договір про надання послуг митного брокера № 11/06-20 від 11.06.2020, договір (контракт) про перевезення № 0101-22/ФЛ від 01.01.2022, заявка № 178 від 23.11.2024, перепустка №E312344 від 07.12.2024, фото від 30.11.2024;

- до митної декларації № 24UA83U6 від 09.12.2024 року: рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №224440 від 23.11.2024, автотранспортна накладна (Road consignment note) №ORD1274040 від 04.12.2024, сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) №99 2024 122842 від 04.12.2024, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №183 від 09.12.2024, зовнішньоекономічний договір (контракт) № 22/22 від 21.03.2022, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №2 від 24.02.2023, доповнення до внутрішнього договору (контракту) №2 від 01.03.2022 та №1 від 09.02.2022, договір про надання послуг митного брокера №11/06-20 від 11.06.2020, договір (контракт) про перевезення №0101-22/ФЛ від 01.01.2022, заявка №183 від 23.11.2024, перепустка №E313140 від 09.12.2024, фото від 09.12.2024, акт №6 від 09.12.2024;

- до митної декларації № 24UA01U1 від 09.12.2024 року: рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № 224454 від 03.12.2024, автотранспортна накладна (Road consignment note) № KBV0778633 від 06.12.2024, сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) № S203856744 від 06.12.2024, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 186 від 09.12.2024, зовнішньоекономічний договір (контракт) № 22/22 від 21.03.2022, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2 від 24.02.2023, доповнення до внутрішнього договору (контракту) № 1 від 09.02.2022 та №2 від 01.03.2022, договір про надання послуг митного брокера №11/06-20 від 11.06.2020, договір (контракт) про перевезення №0101-22/ФЛ від 01.01.2022, заявка № 186 від 03.12.2024, перепустка №E312777 від 08.12.2024, фото від 09.12.2024;

- до митної декларації № 24UA11U6 від 09.12.2024 року: рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №224456 від 03.12.2024, автотранспортна накладна (Road consignment note) №KBV0778626 від 06.12.2024, сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) №S203856742 від 06.12.2024, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 187 від 09.12.2024, зовнішньоекономічний договір (контракт) № 22/22 від 21.03.2022, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2 від 24.02.2023, доповнення до внутрішнього договору (контракту) № 1 від 09.02.2022 та №2 від 01.03.2022, договір про надання послуг митного брокера №11/06-20 від 11.06.2020, договір (контракт) про перевезення №0101-22/ФЛ від 01.01.2022, заявка № 187 від 09.12.2024, перепустка №E312924 від 09.12.2024, фото від 09.12.2024, акт № 5 від 09.12.2024;

- до митної декларації № 24UA04U9 від 09.12.2024 року: рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № 224455 від 03.12.2024, автотранспортна накладна (Road consignment note) № KBV0778630 від 06.12.2024, сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) №S203856743 від 06.12.2024, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №188 від 09.12.2024, зовнішньоекономічний договір (контракт) № 22/22 від 21.03.2022, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2 від 24.02.2023, доповнення до внутрішнього договору (контракту) № 1 від 09.02.2022 та №2 від 01.03.2022, договір про надання послуг митного брокера № 11/06-20 від 11.06.2020, договір (контракт) про перевезення №0101-22/ФЛ від 01.01.2022, заявка № 188 від 03.12.2024, перепустка №E312809 від 09.12.2024, фото від 09.12.2024;

- до митної декларації № 24UA43U8 від 09.12.2024 року: рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №224459 від 03.12.2024, автотранспортна накладна (Road consignment note) №NL 121224 від 06.12.2024, сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) №S204134153 від 06.12.2024, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №184 від 09.12.2024, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №22/22 від 21.03.2022, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2 від 24.02.2023, доповнення до внутрішнього договору (контракту) № 1 від 09.02.2022 та №2 від 01.03.2022, договір про надання послуг митного брокера №11/06-20 від 11.06.2020, договір (контракт) про перевезення №0101-22/ФЛ від 01.01.2022, заявка №184 від 03.12.2024, перепустка №E312666 08.12.2024, фото від 09.12.2024;

- до митної декларації № 24UA02U0 від 12.12.2024 року: рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №224463 від 02.12.2024, автотранспортна накладна (Road consignment note) №NL 121232 від 10.12.2024, сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) №S204134157 від 09.12.2024, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №191 від 12.12.2024, зовнішньоекономічний договір (контракт) № 22/22 від 21.03.2022, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2 від 24.02.2023, доповнення до внутрішнього договору (контракту) № 1 від 09.02.2022 та №2 від 01.03.2022, договір про надання послуг митного брокера №11/06-20 від 11.06.2020, договір (контракт) про перевезення №0101-22/ФЛ від 01.01.2022, заявка № 191 від 02.12.2024, перепустка №E314562 від 12.12.2024, фото від 12.12.2024, акт № 2 від 12.12.2024;

- до митної декларації № 24UA74U9 від 12.12.2024 року: рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №224439 від 23.11.2024, автотранспортна накладна (Road consignment note) № B LD 81517978 від 09.12.2024, сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) № 99 2024 122350 від 03.12.2024, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних, послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги, №181 від 12.12.2024, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №22/22 від 21.03.2022, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2 від 24.02.2023, доповнення до внутрішнього договору (контракту) № 1 від 09.02.2022 та №2 від 01.03.2022, договір про надання послуг митного брокера №11/06-20 від 11.06.2020, договір (контракт) про перевезення №0101-22/ФЛ від 01.01.2022, заявка №181 від 12.12.2024, перепустка №E314332 від 12.12.2024, фото від 12.12.2024;

- до митної декларації № 24UA68U7 від 13.12.2024 року: рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №224462 від 02.12.2024, автотранспортна накладна (Road consignment note) №NL 121231 від 10.12.2024, сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) №S204134159 від 09.12.2024, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №194 від 13.12.2024, зовнішньоекономічний договір (контракт) №22/22 від 21.03.2022, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2 від 24.02.2023, доповнення до внутрішнього договору (контракту) № 1 від 09.02.2022 та №2 від 01.03.2022, договір про надання послуг митного брокера №11/06-20 від 11.06.2020, договір (контракт) про перевезення №0101-22/ФЛ від 01.01.2022, заявка № 194 від 02.12.2024, перепустка №E314846 від 13.12.2024, фото від 13.12.2024, акт № 1 від 13.12.2024;

- до митної декларації № 24UA47U9 від 13.12.2024 року: Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №224465 від 02.12.2024, автотранспортна накладна (Road consignment note) №NL 121234 від 10.12.2024, сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) №S204134161 від 09.12.2024, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №192 від 13.12.2024, зовнішньоекономічний договір (контракт) №22/22 від 21.03.2022, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2 від 24.02.2023, доповнення до внутрішнього договору (контракту) № 1 від 09.02.2022 та №2 від 01.03.2022, договір про надання послуг митного брокера №11/06-20 від 11.06.2020, договір (контракт) про перевезення №0101-22/ФЛ від 01.01.2022, заявка № 192 від 02.12.2024, перепустка № E314902 від 13.12.2024, фото від 13.12.2024, акт № 2 від 13.12.2024;

- до митної декларації № 24UA87U7 від 13.12.2024 року: рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №224466 від 02.12.2024, автотранспортна накладна (Road consignment note) № NL 121235 від 10.12.2024, сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) № S204134162 від 09.12.2024, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних, послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги, №193 від 13.12.2024, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №22/22 від 21.03.2022, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2 від 24.02.2023, доповнення до внутрішнього договору (контракту) № 1 від 09.02.2022 та №2 від 01.03.2022, договір про надання послуг митного брокера №11/06-20 від 11.06.2020, договір (контракт) про перевезення №0101-22/ФЛ від 01.01.2022, заявка №193 від 13.12.2024, перепустка №E314904 від 13.12.2024, фото від 13.12.2024;

- до митної декларації № 24UA14U3 від 13.12.2024 року: рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №224464 від 02.12.2024, автотранспортна накладна (Road consignment note) № NL 121233 від 10.12.2024, сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) № S204134156 від 09.12.2024, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних, послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги, №189 від 13.12.2024, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №22/22 від 21.03.2022, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2 від 24.02.2023, доповнення до внутрішнього договору (контракту) № 1 від 09.02.2022 та №2 від 01.03.2022, договір про надання послуг митного брокера №11/06-20 від 11.06.2020, договір (контракт) про перевезення №0101-22/ФЛ від 01.01.2022, заявка №189 від 02.12.2024, перепустка №E315073 від 13.12.2024, фото від 13.12.2024, акт № 4 від 13.12.2024;

- до митної декларації № 24UA76U6 від 14.12.2024 року: рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №224460 від 02.12.2024, автотранспортна накладна (Road consignment note) № NL 121225 від 10.12.2024, сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) № S204134164 від 10.12.2024, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних, послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги, №198 від 14.12.2024, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №22/22 від 21.03.2022, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2 від 24.02.2023, доповнення до внутрішнього договору (контракту) № 1 від 09.02.2022 та №2 від 01.03.2022, договір про надання послуг митного брокера №11/06-20 від 11.06.2020, договір (контракт) про перевезення №0101-22/ФЛ від 01.01.2022, заявка №198 від 02.12.2024, перепустка №E315199 від 13.12.2024, фото від 14.12.2024;

- до митної декларації № 24UA07U7 від 16.12.2024 року: Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №224488 від 09.12.2024, автотранспортна накладна (Road consignment note) №NL 121229 від 13.12.2024, сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) №S204134165 від 12.12.2024, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №199 від 16.12.2024, зовнішньоекономічний договір (контракт) №22/22 від 21.03.2022, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2 від 24.02.2023, доповнення до внутрішнього договору (контракту) № 1 від 09.02.2022 та №2 від 01.03.2022, договір про надання послуг митного брокера №11/06-20 від 11.06.2020, договір (контракт) про перевезення №0101-22/ФЛ від 01.01.2022, заявка № 199 від 09.12.2024, перепустка №E315899 від 16.12.2024, фото від 16.12.2024, акт № 3 від 16.12.2024;

- до митної декларації № 24UA96U1 від 16.12.2024 року: рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №224487 від 09.12.2024, автотранспортна накладна (Road consignment note) №NL 121163/591863 від 13.12.2024, сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) №S21087859 від 10.12.2024, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №197 від 16.12.2024, зовнішньоекономічний договір (контракт) № 22/22 від 21.03.2022, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2 від 24.02.2023, доповнення до внутрішнього договору (контракту) № 1 від 09.02.2022 та №2 від 01.03.2022, договір про надання послуг митного брокера №11/06-20 від 11.06.2020, договір (контракт) про перевезення №0101-22/ФЛ від 01.01.2022, заявка № 197 від 09.12.2024, перепустка №E315898 від 16.12.2024, фото від 16.12.2024, акт № 2 від 16.12.2024;

- до митної декларації № 24UA76U2 від 16.12.2024 року: рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №224461 від 02.12.2024, автотранспортна накладна (Road consignment note) №NL 121230 від 10.12.2024, сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) №S204134160 від 09.12.2024, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №190 від 13.12.2024, зовнішньоекономічний договір (контракт) №22/22 від 21.03.2022, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №2 від 24.02.2023, доповнення до внутрішнього договору (контракту) №1 від 09.02.2022 та №2 від 01.03.2022, договір про надання послуг митного брокера №11/06-20 від 11.06.2020, договір (контракт) про перевезення №0101-22/ФЛ від 01.01.2022, заявка № 190 від 02.12.2024, перепустка №E315840 від 15.12.2024, фото від 16.12.2024, акт № 1 від 16.12.2024.

Львівською митницею відповідно до ст. 53 Митного кодексу України декларанту надіслана вимога про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На вимогу декларантом надіслано: калькуляційні листи, прайс-листи, експертні висновки, копії митних декларацій країни-відправлення.

Львівська митниця за результатами розгляду поданих документів своїм рішеннями UA209000/2024/900931/2 від 06.12.2024 року, UA209000/2024/900933/1 від 08.12.2024 року, UA209000/2024/900944/2 від 09.12.2024 року, UA209000/2024/900941/2 від 09.12.2024 року, UA209000/2024/900937/2 від 09.12.2024 року, UA209000/2024/900943/2 від 09.12.2024 року, UA209000/2024/900939/2 від 09.12.2024 року; UA209000/2024/900956/2 від 12.12.2024 року; UA209000/2024/900953/2 від 13.12.2024 року, UA209000/2024/900963/2 від 13.12.2024 року, UA209000/2024/900961/2 від 13.12.2024 року, UA209000/2024/900965/2 від 13.12.2024 року, UA209000/2024/900966/2 від 13.12.2024 року, UA209000/2024/900968/2 від 14.12.2024 року, UA209000/2024/900978/2 від 16.12.2024 року, UA209000/2024/900977/2 від 16.12.2024 року, UA209000/2024/900976/2 від 16.12.2024 року здійснила коригування заявленої позивачем митної вартості товару у сторону збільшення.

Також, Львівська митниця склала картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA209170/2024/003396 від 06.12.2024 року, UA209170/2024/003410 від 08.12.2024 року, UA209170/2024/003420 від 09.12.2024 року, UA209170/2024/003421 від 09.12.2024 року, UA209170/2024/003423 від 09.12.2024 року, UA209170/2024/003422 від 09.12.2024 року, UA209170/2024/003418 від 09.12.2024 року, UA209170/2024/003444 від 12.12.2024 року, UA209170/2024/003440 від 13.12.2024 року, UA209170/2024/003454 від 13.12.2024 року, UA209170/2024/003451 від 13.12.2024 року, UA209170/2024/003455 від 13.12.2024 року, UA209170/2024/003456 від 13.12.2024 року, UA209170/2024/003457 від 14.12.2024 року, UA209170/2024/003470 від 16.12.2024 року, UA209170/2024/003471 від 16.12.2024 року, UA209170/2024/003469 від 16.12.2024 року.

Не погоджуючись з оскаржуваними рішеннями про коригування митної вартості товару та картками відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи правомірність оскаржуваного рішення, суд дійшов до таких висновків.

Згідно ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно положень МК України, митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 50 МК України, відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з частиною 1 статті 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 3 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно із ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Тобто, вимоги вказаних норм дають змогу відокремити наступні обставини, за наявності яких митний орган має право зобов`язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими документами;

2) наявність ознак підробки певних документів;

3) відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованим та підтверджений відповідними доказами. Так, встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Відповідно до ч.3 ст.54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 8 статті 57 МК України встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості.

Частинами 1, 2 ст. 59 МК України, які встановлюють порядок визначення митної вартості з використанням методу за ціною договору щодо ідентичних товарів, передбачено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Так, судом встановлено, що оскільки митну вартість товарів не можна було визначити шляхом використання методу, зазначеного у ст.58 МК України (метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та за результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості, було обрано метод визначення митної вартості другорядний: резервний метод.

В той же час, суд не погоджується з такими висновками відповідача, з огляду на таке.

Так, щодо покликань відповідача на те, що позивачем до митного оформлення не було надано замовлення на товар згідно контракту №22/22, суд зазначає таке.

Як вже встановлено судом, відповідно до п.4.6 контракту на поставку №22/22 Товар поставляється окремими партіями на підставі і відповідно до Замовлень Покупця, які направляється Покупцем електронною поштою Постачальнику.

Згідно з п.4.7 контракту на поставку №22/22 замовлення має містити в собі такі відомості:

- умови поставки та порт / місце поставки;

- реквізити цього Контракту;

- номер і дата Замовлення;

- найменування Постачальника і Покупця;

- найменування Товару;

- кількість Товару;

- вага Товару.

Пунктом 4.8 контракту на поставку №22/22 визначено, що Постачальник розглядає Замовлення Покупця і виставляє Інвойс протягом 3 діб з моменту отримання Замовлення. Замовлення вважається отриманим Постачальником з моменту його відправки Покупцем по електронній пошті Постачальнику за реквізитами, вказаними у п.12.2. Контракту.

Як стверджує позивач, замовлення не складаються у вигляді окремого документу, замовлення це текстове повідомлення, яке надсилається електронною поштою, в якому узгоджуються умови та номенклатура поставки, та за підсумками такого листування, відповідно до п. 4.8 Контракту, складається інвойс, який підтверджує замовлення та відображає усі необхідні дані стосовно певної поставки товару.

Так, до митного оформлення позивачем було надано рахунки-фактури (iнвойси), наявність яких відповідно до умов контракту №22/22 є фактичним підтвердженням направлення у визначений вказаним контрактом спосіб відповідного замовлення.

Суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України замовлення не є документом, що підтверджує митну вартість товарів.

Отже, суд відхиляє як необґрунтовані покликання відповідача як на підставу для прийняття оскаржуваного рішення ненадання до митного оформлення замовлення на товар згідно контракту №22/22.

Щодо покликань відповідача на те, що інвойс підписаний лише стороною постачальника, то суд зазначає, що згідно загальносвітової практики, інвойс має містити: 1) дату складання; 2) найменування та реквізити продавця; 3) найменування та реквізити покупця; 4) найменування товарів; 5) ціну товарів; 6) загальну вартість рахунку; 7) валюту оплати; 8) ставки та розмір податку.

Також, в інвойсі можуть зазначатись: 1) реквізити зовнішньоекономічної угоди, відповідно до якого здійснюється поставка, 2) реквізити відвантажувального документа, 3) платіжні реквізити та інші відомості, у разі якщо їх наявність в інвойсі передбачена умовами договору, такі як умови поставки, умови оплати, місце завантаження, розмір та підстави надання знижок.

Інвойс це документ, у якому зазначаються товари та послуги, які компанія надає клієнту, та зазначається зобов`язання клієнта на оплату цих послуг.

В інвойсі вказується, які саме послуги чи товару надаються клієнту, та яку оплату він зобов`язаний здійснити за виконані послуги чи надані товари.

У даному разі, позивачем було надано рахунки-фактури (інвойс), що містили всю необхідну інформацію для підтвердження числових даних, заявленої митної вартості. А необхідність підпису отримувача товару не є обов`язковою умовою для заповнення комерційного інвойсу і не дає причини сумніватись в його справжності.

Щодо покликань відповідача на відсутність документів щодо договірних відносин з працівниками (МНР, Private company «SMV - Trans», PE «UKRTRANSKHOLOD», FOP Shtypka Vasyl, EKVATOR FRUIT Spolka zo. o., ФОП ОСОБА_1 , «NEGABARIT SERVICE» LTD, ALEGO LOGISTIC LLC, «Transport drogowy ciezariwy Krzysztof Juszka», «PIGO» TRANSPORT, «Трубпласт»), які зазначені у автотранспортних накладних, суд зазначає таке.

Так, судом встановлено, що до митного оформлення позивачем було, зокрема, надано договір № 0101-22/ФЛ від 01.01.2022 на перевезення внутрішніх та міжнародних вантажів автомобільним транспортом, що укладений між Позивачем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , а також додаткова угода №2 від 01.03.2022 до даного договору.

Відповідно до п.2 Додаткової угоди до Договору № 0101-22/ФЛ від 01.01.2022 цей договір доповнено пунктом 1.3 «Перевізник має право залучати третіх осіб до перевезення вантажу замовника, проте повну відповідальність за порушення умов цього Договору третьою особою несе Перевізник».

Як стверджує позивач, перевізник залучив до перевезення на підставі п. 1.3 Договору № 0101-22/ФЛ від 01.01.2022 року третіх осіб.

Разом з цим судом встановлено, що договором № 0101-22/ФЛ від 01.01.2022 визначено, що позивач не має жодних зобов`язань перед третіми особами, що залучені перевізником, а має лише зобов`язання перед самим перевізником.

Впродовж усього строку розгляду даної справи відповідачем не наведено обґрунтованих доводів щодо того, яким чином залучення перевізником позивача третіх осіб для виконання договору № 0101-22/ФЛ від 01.01.2022 за вказаних умов мало вплив на митну вартість товару.

Щодо покликань відповідача на те, що наданими документами не підтверджено понесення додаткових витрат на надання брокерських послуг за межами території України щодо обов`язкового оформлення транзитної декларації Т1 по території Євросоюзу, суд зазначає.

Згідно з пп. а) п. 1 ч. 10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті витрати, понесені покупцем комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів.

Так, відповідно до п. 4.15 контракту№22/22 податки, митні збори, гербові збори та інші витрати, що виникають у зв`язку з виконанням цього Контракту, які оплачуються в країні Постачальника, оплачує постачальник.

Як стверджує позивач, експортна та транзитна декларації були оформлені в країні постачальника.

Судом встановлено, що під під час митного оформлення позивачем було надано калькуляцію (калькуляційний лист), де зазначені витрати, пов`язані з митним оформлення.

Калькуляція це документ, який складається постачальником, та позивач не має впливу на його зміст. Тобто постачальник самостійно вирішує, які саме витрати включити до Калькуляції виходячи з фактично понесених ним видатків у зв`язку з поставкою Товару Позивачу.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п. 4.16 контракту №22/22 обов`язок проходження експортних формальностей в країні постачальника покладається на Постачальника та такі витрати самостійно закладаються постачальником до ціни Товару та додатковому відшкодуванню з боку Покупця не підлягають.

Відповідно до Інкотермс (редакція 2010 року), що регулюють питання, яка зі сторін договору купівлі-продажу повинна здійснити необхідні для перевезення і страхування дії, коли продавець передає товар покупцю, і які витрати несе кожна із сторін, термін FCA (FREE CARRIER (... named place) франко-перевізник (... назва місця) означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. Слід зазначити, що вибір місця поставки впливає на зобов`язання щодо завантаження й розвантаження товару у такому місці. Якщо поставка здійснюється на площах продавця, продавець відповідає за завантаження. Якщо ж поставка здійснюється в іншому місці, продавець не несе відповідальності за розвантаження товару. Цей термін може бути застосований незалежно від виду транспорту, включаючи змішані (мультимодальні) перевезення. Під словом "перевізник" розуміється будь-яка особа, що на підставі договору перевезення зобов`язується здійснити або забезпечити здійснення перевезення товару залізницею, автомобільним, повітряним, морським, внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту. Якщо покупець призначає іншу особу, ніж перевізник, прийняти товар для перевезення, то продавець вважається таким, що виконав свої обов`язки щодо поставки товару з моменту його передання такій особі.

Разом з тим, відповідно до п. А.4. Правил Інкотермс-2010, продавець за правилами FCA зобов`язаний надати товар перевізнику або іншій особі, призначеній покупцем або обраній продавцем у відповідності зі статтею А.3 "а", у названому місці у день чи в межах періоду, що узгоджені сторонами для здійснення поставки. Поставка вважається здійсненою, зокрема, якщо названим місцем поставки є площі продавця: коли товар завантажений на транспортний засіб, наданий перевізником, що призначений покупцем, чи іншою особою, що діє від імені останнього.

Продавець зобов`язаний, з урахуванням положень статті Б.6: нести всі витрати, пов`язані з товаром, до моменту здійснення його поставки у відповідності з статтею А.4; сплатити, коли це належить, витрати митних процедур, а також усі мита, податки та інші збори, що підлягають сплаті при експорті товару (п. А.6. правил Інкотермс -2010).

Відтак, враховуючи, що поставка (завантаження) згідно митних декларацій позивача здійснювалась на умовах FCA POELDIJK, тобто за місцем продавця в Нідерландах, то витрати, пов`язані з товаром, до моменту здійснення його поставки, в тому числі завантаження належать продавцю та не можуть вимагатися митним органом від позивача.

Щодо покликань відповідача на те, що як вбачається із документів поставка не здійснювалась на площах продавця та що із рахунків-фактур не вбачається понесення витрат на завантаження товару у місці призначення, суд зазначає.

Як стверджує позивач та вбачається з матеріалів справи, товар постачався на умовах FCA з площ Постачальника та Позивачем не було понесено жодних витрат на навантажувально-розвантажувальні роботи та будь-яких інших витрат, окрім вартості самого Товару та вартості його транспортування до митного кордону України.

Згідно наданих до суду та митного оформлення рахунків-фактур, виставлених на підставі договору №0101-22/ФЛ від 01.01.2022, то маршрут такого перевезення був POELDIJK (Нідерланди)/VLISSINGEN (Нідерланди)/MEER (Бельгія)/RITTHEM (Нідерланди)/DE LIER (Нідерланди)/ANTWERPEN (Бельгія) - м/п КраківецьКорчова/м/п Шегині-Медика - с.Черляни, Львівська область.

Відповідачем не доведено, а судом не встановлено понесення позивачем додаткових витрат на навантаження товару.

Так, надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Львівською митницею при прийнятті оскаржуваних рішень не було надано жодних доказів недостовірності заявленої позивачем вартості товару, а саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

При цьому розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.

На переконання суду правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу повинні були бути належним чином спростовані відповідачем.

Так, принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення. В рішенні №37801/97 від 1 липня 2003 року по справі Суомінен проти Фінляндії Європейський суд вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень, а в рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України Європейський суд відзначив, що у рішеннях судів та органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (Лелас проти Хорватії і Тошкуце та інші проти Румунії) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах (Онер`їлдіз проти Туреччини).

За встановлених обставин, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані позивачем для митного оформлення товару. При цьому досліджені судом документи, які містяться в матеріалах справи, є належними та у повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Суд зазначає, що встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти такі дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.02.2018 у справі №809/1884/16.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Відтак, наявність в оскаржуваних рішеннях припущень митного органу свідчить про їх невмотивованість.

З огляду на викладене, митним органом не наведено достатнього обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визначено та не визначено інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішень про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

При обґрунтуванні неможливості застосування певних другорядних методів митний орган повинен конкретизувати підстави незастосування цих методів.

Митний орган зобов`язаний навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також необхідно врахувати, що в ЄАІС відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також Інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №820/17417/14 та від 04.09.2018 у справі №818/1186/17.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що оскаржувані рішення та картки відмови, прийняті Львівською митницею, є необґрунтованими, а відтак позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» є такими, що підлягають задоволенню.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання до суду даного позову сплачено 49204,48 грн. судового збору.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з Львівської митниці за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» судового збору у розмірі 49204,48 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ" до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900931/2 від 06.12.2024, № UA209000/2024/900933/1 від 08.12.2024, № UA209000/2024/900944/2 від 09.12.2024, № UA209000/2024/900941/2 від 09.12.2024, № UA209000/2024/900937/2 від 09.12.2024, № UA209000/2024/900943/2 від 09.12.2024, № UA209000/2024/900939/2 від 09.12.2024, № UA209000/2024/900956/2 від 12.12.2024, № UA209000/2024/900953/2 від 13.12.2024, № UA209000/2024/900963/2 від 13.12.2024, № UA209000/2024/900961/2 від 13.12.2024, № UA209000/2024/900965/2 від 13.12.2024, № UA209000/2024/900966/2 від 13.12.2024, № UA209000/2024/900968/2 від 14.12.2024, № UA209000/2024/900978/2 від 16.12.2024, № UA209000/2024/900977/2 від 16.12.2024, № UA209000/2024/900976/2 від 16.12.2024 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2024/003396 від 06.12.2024, № UA209170/2024/003410 від 08.12.2024, № UA209170/2024/003420 від 09.12.2024, № UA209170/2024/003421 від 09.12.2024, № UA209170/2024/003423 від 09.12.2024, № UA209170/2024/003422 від 09.12.2024, № UA209170/2024/003418 від 09.12.2024, № UA209170/2024/003444 від 12.12.2024, № UA209170/2024/003440 від 13.12.2024, № UA209170/2024/003454 від 13.12.2024, № UA209170/2024/003451 від 13.12.2024, № UA209170/2024/003455 від 13.12.2024, № UA209170/2024/003456 від 13.12.2024, № UA209170/2024/003457 від 14.12.2024, № UA209170/2024/003470 від 16.12.2024, № UA209170/2024/003471 від 16.12.2024, № UA209170/2024/003469 від 16.12.2024.

Стягнути з Львівської митниці за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» судовий збір у розмірі 49204,48 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - товариство з обмеженою відповідністю «Дунайська імпортна компанія» (68094, Одеська обл., м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вул. Центральна, буд. 1, ).

Відповідач - Львівська митниця (79000, Львівська обл., м. Львів, вул. Костюшка Т., буд. 1, ).

Суддя О.А. Вовченко