Справа № 640/26860/20
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПЕРЕДАЧУ СПРАВИ ЗА ПІДСУДНІСТЮ

30 квітня 2025 року Справа № 640/26860/20 ЗП/280/810/25 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Артоуз О.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Деснянського районного управління з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради Шимкова Ярослава Йосиповича (01030, м. Київ, вул. Леонтоновича, буд. 6, ), Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (01030, м. Київ, вул. Леонтоновича, буд. 6, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Деснянського районного управління з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради Шимкова Ярослава Йосиповича, Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів, в якому просить суд:

визнати протиправними дії головного інспектора з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Шимкова Ярослава Йосиповича щодо тимчасового затримання транспортного засобу Subaru Forester, номерний знак НОМЕР_2 шляхом евакуації на спеціальний майданчик згідно акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 29 квітні 2020 року;

скасувати акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу №153 від 29 квітня 2020 року, складеного головним інспектором з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Шимковим Ярославом Йосиповичем.

стягнути з Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради на користь ОСОБА_1 завдані матеріальні збитки у розмірі 2004, 11 гривень.

стягнути з Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду у розмірі 50000 гривень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.11.2020 відкрито провадження у адміністративній справі.

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон № 2825-IX) ліквідовано вказаний адміністративний суд. Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ», але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2825-ІХ Окружним адміністративним судом міста Києва справу надіслано до Київського окружного адміністративного суду.

На виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, Київським окружним адміністративним судом передано справу до Запорізькому окружному адміністративному суду.

Справа надійшла до Запорізького окружного адміністративного суду 01.04.2025.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 07.04.2025 справу прийнято до провадження судді Артоуз О.О.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суд зазначає наступне.

Так, за приписами частини першої-другої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як встановлено судом згідно прохальної частини та обґрунтування позовної заяви, а також доданої до матеріалів позову постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серія АС № від 29.04.2020, позивач вважає, що відповідач не мав передбачених законодавством підстав для евакуації транспортного засобу. Із посиланням на правила ПДР та КУпАП позивач зазначає про протиправність дій інспектора з паркування щодо евакуації транспортного засобу позивача на спеціальний майданчик у зв`язку з чим позивачу завдано матеріальні збитки на суму 2004,11 грн., що складаються з вартості оплати послуг евакуатора та зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику, комісії банку за сплату послуг евакуації та збереження транспортного засобу, витрат на таксі та завдано моральної шкоди на суму 50000,00 грн.

Так, постановою серія АС № від 29.04.2020 до позивача застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Відтак, звертаючись із позовною заявою, позивач фактично не погоджується із притягненням його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, яким зафіксовано подію, водієм транспортного засобу не вбачається зупинки/стоянки, яке створило перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху та просить повернути (стягнути) сплачені кошти (за безпідставну евакуацію транспортного засобу, перебування на штраф майданчику) та стягнути моральну шкоду.

Суд звертає увагу на те, що заходи забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення визначено статтею 260 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Так, відповідно до частини першої статті 260 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок тимчасового затримання транспортних засобів інспекторами з паркування визначений ст. 265-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Суд вказує, що якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень або визнання неправомірною бездіяльності є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії.

Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Положеннями пункту 1 частини 1 статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 20 Кодексу адміністративного судочинства України).

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності врегульовано статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною першою цієї статті передбачено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, до місцевого загального суду як адміністративного може бути оскаржено не тільки рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, а й дії (бездіяльність) суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

При цьому, суд звертає увагу на те, що під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Враховуючи те, що позивачем у даному випадку оскаржуються дії відповідача щодо евакуації транспортного засобу, які пов`язані із вчиненням позивачем адміністративного правопорушення та притягнення позивача до адміністративної відповідальності, даний спір підлягає розгляду у місцевому загальному суді як адміністративному, позаяк, окружний адміністративний суд позбавлений правових підстав для перевірки доводів позивача стосовно можливого (ймовірного) вчинення особою адміністративного правопорушення за ознаками ч.3 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, від чого і залежить правомірність подальших дій (рішень) владного суб`єкта у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Тимчасове затримання транспортного засобу власником якого є позивач, шляхом евакуації на спеціальний майданчик проведено головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Деснянського районного управління з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради Шимковим Я.Й. на підставі норм Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За наведених обставин, позовна заява, з якою позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва та яку в подальшому передано на розгляд Запорізького окружного адміністративного суду, належить до юрисдикції місцевого загального суду як адміністративного.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи, що дії, які необхідно здійснити суду у випадку виявлення ним порушення правил предметної підсудності чинними процесуальними нормами не передбачені, суд, застосовуючи аналогію закону, виходячи з положень статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов висновку, що дана справа підлягає передачі за предметною підсудністю до належного суду, а саме: має бути передана на розгляд місцевого загального суду як адміністративного суду за предметною підсудністю.

Частиною першою статті 25 КАС України визначено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Таким чином, вказаною правовою нормою передбачено альтернативну територіальну підсудність справи за вибором позивача: за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) позивача або за місцезнаходженням відповідача.

Згідно наданої позовної заяви позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Як видно з матеріалів справи та даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження відповідачів у справі Головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Деснянського районного управління з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради Шимкова Ярослава Йосиповича та Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради зареєстровано за адресою: 01030, м. Київ, вул. Леонтоновича, буд. 6 (Шевченківський район міста Києва).

Відтак, для застосування положень частини 1 статті 25 КАС України, яка визначає можливість визначення підсудності справи за вибором позивача, необхідною умовою є саме наявність зареєстрованого місця проживання чи перебування позивача. При цьому місце проживання чи перебування фізичної особи має бути зареєстрованим у встановленому законом порядку.

За таких обставин, згідно статті 25 КАС України, вказана справа не підсудна Запорізькому окружному адміністративному суду, а її розгляд має здійснюватись Шевченківським районним судом м. Києва.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до частини 1 статті 318 КАС України, рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Таким чином, порушення окружним адміністративним судом правил як предметної, так і територіальної підсудності є підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Наведене дає підстави для висновку, що процесуальний закон забороняє адміністративним судам розглядати справи, які йому територіально не підсудні, і зобов`язує суд направити таку справу на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне передати адміністративну справу №640/26860/20 на розгляд Шевченківського районного суду м. Києва (вулиця Дегтярівська, 31А, Київ, 03057).

Частинами 6 та 8 статті 29 КАС України визначено, що питання про передачу адміністративної справи, крім випадку, визначеного пунктами 4-6 частини першої цієї статті, суд вирішує ухвалою. Ухвалу про передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого може бути оскаржено.

Передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 29, 248, 256, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Деснянського районного управління з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради Шимкова Ярослава Йосиповича (01030, м. Київ, вул. Леонтоновича, буд. 6, ), Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (01030, м. Київ, вул. Леонтоновича, буд. 6, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів - передати за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва (вулиця Дегтярівська, 31А, Київ, 03057).

Роз`яснити сторонам, що з урахуванням положень частини 8 статті 29 КАС України справу буде передано до іншого суду після закінчення строку на оскарження цієї ухвали, а в разі подання апеляційної скарги після залишення її без задоволення.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала виготовлена та підписана 30 квітня 2025 року.

Суддя О.О. Артоуз