Справа № 378/551/25
Суддя: Марущак Н. М.
Дата ухвалення: 2025-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 378/551/25
Провадження № 2-а/378/20/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.05.2025 суддя Ставищенського районного суду Київської області Марущак Н. М., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Ставищенського районного суду Київської області надійшла позовна ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо розгляду його заяв про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації від 20.02.2025 та 20.03.2025,

- зобов`язати відповідачів розглянути його заяви від 12.02.2025 та 12.03.2025 року про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та стягнути досудові та судові витрати на його користь.

Позов подано як адміністративний, тому питання про відкриття провадження у справі судом вирішується за правилами КАС України.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Згідно із частиною першою статті 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму,

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України,

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) адміністративні справи за позовними заявами територіального центру комплектування та соціальної підтримки з приводу тимчасового обмеження громадян України у праві керування транспортним засобом під час мобілізації.

Згідно ч. 3 ст. 20 КАС України Вищому антикорупційному суду підсудні справи про застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини першої статті 4 Закону України "Про санкції".

Відповідно до частини другої статті 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою та третьою цієї статті.

Предметом даного позову є визнання протиправною бездіяльності відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки і відділу вказаного центру та зобов`язання вчинити певні дії.

Таким чином, ураховуючи вищенаведений перелік справ, підсудних місцевим загальним судам як адміністративним судам, що є вичерпним, встановлено, що предмет досліджуваної позовної заяви не належить до предметної підсудності місцевих загальних судів як адміністративних судів.

Усі справи, що підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, розглядаються судами за встановленими Законом правилами розмежування предметної юрисдикції, а їх порушення - є ознакою незаконності рішення.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі «Конвенція») кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції "суд, встановлений законом" викладена Європейським судом з прав людини (далі «ЄСПЛ», «;Суд») у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України". Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію "суд, встановлений законом": організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

Статтею 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" закріплено право особи на розгляд її справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно із частиною першою статті 318 КАС України прийняття судом рішення з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу, є підставою для скасування рішення суду і направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

За правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 21 липня 2019 року у справі № 855/306/19, належним та компетентним судом у розумінні процесуального закону є суд, який розглядає та вирішує справу за позовною заявою, поданою із дотриманням правил територіальної, інстанційної та предметної підсудності.

З наведеного вбачається, що розгляд справи адміністративним судом з порушенням правил предметної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та безумовною підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 318 КАС України).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 29 КАС України, суд передає матеріали адміністративного позову на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду;

Відповідно до ч. 6 та 8 ст. 29 КАС України питання про передачу адміністративної справи, крім випадку, визначеного п. 4-6 ч. 1 цієї статті, суд вирішує ухвалою. Ухвалу про передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого може бути оскаржено.

Згідно з частиною 1 статті 30 КАС України, спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

За таких обставин, суддя приходить до висновку що вказаний позов про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії предметно не підсудний Ставищенському районному суду Київської області, у зв`язку з чим підлягає передачі до Київського окружного адміністративного суду.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 20, 29,30,241-243, 248, 256, 293-295, 318 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - передати на розгляд до Київського окружного адміністративного суду (бульв. Лесі Українки, буд. 26, м. Київ, 01133) за підсудністю.

Передачу справи здійснити не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Суддя Н. М. Марущак