Справа № 344/19622/24
Суддя: Антоняк Т. М.
Дата ухвалення: 2025-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/21/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Антоняка Т.М.,

секретаря Мрічко Н.І.,

представника відповідача Шумила С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, покликаючись на те, що поліцейським другого взводу першої роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області винесено постанову серія ЕНА № 3317974 від 22.10.2024 року, згідно якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн за ч. 4 ст.126 КУпАП за те, що в день складення постанови він керував навантажувачем фронтальним SYNBON SY 956, тракторного типу. На думку працівників поліції він не мав права керувати навантажувачем фронтальним у зв`язку із тим, що його позбавили права керувати транспортними засобами відповідно до постанови суду у справі № 343/183/24 від 22.02.2024 року.

Позивач зазначає, що дані події відбулися на закритій приватній території виробничого підприємства, де він виконував роботи - здійснюючи перевезення сипучих матеріалів на відстань що не перевищує 100 метрів від ангарів до виробничих приміщень, куди не повинні проїжджати та/або проходити інші учасники дорожнього руху, у зв`язку із особливостями виробничого процесу. На місці події працівники поліції зафіксували факт керування ним навантажувачем фронтальним і не маючи достатньої інформації та знань нормативно-правової бази, що регулюють питання експлуатації транспортних засобів спеціального призначення, вони помилково встановили порушення п. 2.1.а. ПДР, а також керування транспортним засобом без наявності такого права. Це у свою чергу призвело до невірної кваліфікації його дій та незаконного притягнення до адміністративної відповідальності.

На першу вимогу поліцейського ним було пред`явлено документ, на підставі якого він здійснював керування навантажувачем, про що зазначено також і в п.4 Постанови ЕНА № 3317974 від 22.10.2024 року, де вказано, що працівниками поліції було встановлено його особу на підставі посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 . При цьому, поліцейський невірно встановив обставини справи і оцінив події як порушення заборони на керування транспортними засобами, що в свою чергу призвело до незаконного притягнення до адміністративної відповідальності без складу адміністративного правопорушення.

У позовній заяві позивач покликається на те, що у ПДР немає понять машин або технологічних транспортних засобів, як учасників дорожнього руху. ПДР тільки частково регулюють рух технологічного транспортного засобу, тракторів, спецтехніки (машин), у виняткових випадках, зокрема, коли така техніка вимушена залишити місце своєї роботи і здійснює дорожній рух. При цьому технологічні транспортні засоби повинні транспортуватися по дорогах загального призначення тралами - транспортними засобами, з причіпом або напівпричіпом зі спеціальною платформою. Якщо звернути увагу на характер описання у ПДР правил руху машинами та усі притаманні обмеження, можна дійти висновку, що при виконанні робіт машинами, зокрема під час будівництва на будівельних майданчиках, робіт у полі чи здійснення робіт на території здійснення виробничо-господарської діяльності - правила експлуатації машин (охоплюється пересування на короткі дистанції) встановлюються правилами охорони праці, інструкціями з техніки безпеки та іншим НПА.

Постановою суду у справі № 343/183/24 від 22.02.2024 його позбавлено права керувати транспортними засобами у зв`язку з тим, що він вчинив адміністративне правопорушення керуючи легковим автомобілем (Транспортні засоби загального призначення). Його водійське посвідчення на право керування транспортними засобами загального призначення відповідної категорії вилучено згідно «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою КМУ від 8 травня 1993 № 340. При позбавленні права на керування транспортним засобом у нього було вилучено посвідчення водія, при цьому посвідчення тракториста-машиніста серія НОМЕР_2 , яке надає право керувати навантажувачем фронтальним, вилученню не підлягало. Позбавлення права керування (машиною) навантажувачем фронтальним SYNBON SY 956 відбувається у спеціальному порядку, зокрема відповідно до Порядку позбавлення трактористів-машиністів права на керування тракторами, комбайнами, іншими самохідними сільськогосподарськими машинами, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики України від 01.04.2010 № 165. Відповідно до цього Порядку посвідчення тракториста-машиніста вилучається у разі вчинення грубого порушення механізаторами правил технічної експлуатації тракторів, комбайнів, інших самохідних сільськогосподарських машин і правил техніки безпеки під час їх експлуатації, яке згідно зі статтею 108 Кодексу України про адміністративні правопорушення (80731-10) тягне за собою позбавлення права на керування зазначеними машинами на строк до одного місяця.

Враховуючи вище описане, позивач вважає, що не позбавлений права керувати навантажувачем фронтальним SYNBON SY 956, як технологічним транспортним засобом відповідно категорії, на підставі посвідчення тракториста-машиніста. Даний спеціальний порядок позбавлення права на керування машинами був запроваджений зокрема у зв`язку з тим, що машини не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, а відтак несуть суттєво нижчу загрозу охоронюваним законом правам та інтересам, а ніж керуванням транспортними засобами загального призначення на дорогах загального користування.

Просить скасувати постанову поліцейського другого взводу першої роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області серія ЕНА № 3317974 від 22.10.2024 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. за ч.4 ст.126 КУпАП.

Представник відповідача подав суду відзив, у якому покликався на те, що 22.10.2024 близько 11 год. 27 хв. за скороченим номером виклику поліції «102» звернувся ОСОБА_2 , який повідомив, що «водій трактора здійснив зіткнення з транспортним засобом під його керуванням Mercedes-Benz Sprinter н.з. НОМЕР_3 » (ЄО № 5878 від 22.10.2024 Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції). Прибувши на місце події, екіпажем патрульної поліції виявлено транспортні засоби з механічними пошкодженнями та встановлено, що ОСОБА_1 22.10.2024 року о 11 год 14 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Коновальця, 221 А, керуючи транспортним засобом навантажувачем фронтальним марки Synbon, д.н.з. НОМЕР_4 , під час руху заднім ходом проявив неуважність, не переконався в безпечності маневру, внаслідок чого здійснив наїзд на транспортний засіб марки Mercedes-Benz Sprinter н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив п.п. 2.3.б, 10.9. ПДР України, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками. Після встановлення особи водіїв - учасників ДТП та перевірки документів за допомогою інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», поліцейськими встановлено, що постановою Долинського районного суду від 22.02.2024 у справі № 343/183/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 279 КУпАП рядовий поліції Білоус Артур Зіновійович, як посадова особа, яка має право розглядати справи про адміністративні правопорушення зазначені у статті 222 КУпАП, в тому числі за частиною четвертою статті 126 КУпАП, оголосив про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене частиною четвертою статті 126 КУпАП щодо ОСОБА_1 . Після оголошення про початок розгляду справи поліцейський ознайомив позивача з правами особи, що притягається до адміністративної відповідальності передбаченими статтею 268 КУпАП, статтею 63 Конституції України.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення за яке передбачена відповідальність частиною четвертою статті 126 КУпАП, поліцейським після розгляду адміністративної справи винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3317974 від 22.10.2024 з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн.

Згідно зі статті 285 КУпАП позивача ознайомлено зі змістом постанови, повідомлено про порядок її оскарження та виконання, вручено копію постанови.

Також щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 156253 від 22.10.2024 року за статтею 124 КУпАП та направлено на розгляд до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області. Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03.12.2024 у справі № 344/19374/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 60 коп.

Враховуючи наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, доведеність вини у вчиненні порушення та доведення правомірності прийнятого рішення відповідно до статті 77 КАС України, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся відповідно до вимог чинного законодавства, а винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії ЕНА № 3317974 від 22.10.2024 є обґрунтованою та законною, а також такою, що не підлягає скасуванню.

Позивач подав відповідь на відзив, у якій зазначив, що позиція відповідача, виражена у відзиві, жодним чином не спростовує та не суперечить поданому ним позову. Зокрема, відповідач повторно звернув увагу на п. 2.1.а. ПДР, згідно якого водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчений водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Однак, як уже зазначалося у позовній заяві, ним було пред`явлено документ, на підставі якого він здійснював керування навантажувачем, про що зазначено також і в постанові ЕНА № 3317974 від 22.10.2024 року, де вказано, що працівниками поліції було встановлено його особу на підставі посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 .

Також обставини позову не суперечать позиції відповідача про те, що навантажувач фронтальний Synbon, д.н.з. НОМЕР_4 , тракторного типу - це транспортний засіб спеціального призначення. Однак поза увагою відповідача залишилися основні обставини позову та правові позиції, відповідно до яких ілюструвалося відсутність складу адміністративного правопорушення та неправомірність дій поліцейських. Зокрема, але не виключно, він у позовній заяві звернув увагу на конкуренцію норм права та спеціальне правове регулювання щодо різних категорій транспортних засобів, що, в свою чергу, включає різні порядки позбавлення керування транспортними засобами.

Позивач наголошує, що працівники поліції мають значні обмеження щодо розгляду справ, які стосуються самохідних транспортних засобів. Існує спеціальне регулювання порядку та підстав позбавлення права на керування такими категоріями транспортних засобів, враховуючи те, що до нього не застосовувалася така спеціальна процедура та те, що у нього не вилучали посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 - він не позбавлений права керувати навантажуване фронтальним SYNBON SY 956, як технологічним транспортним засобом відповідно категорії, на підставі посвідчення тракториста-машиніста.

Покликаючись на обставинами, які зазначені у позовній заяві та відповіді на відзив, позивач просить позовну заяву задовольнити у повному обсязі, а судові витрати розподілити згідно чинного законодавства.

У поданому клопотанні від 24.02.2025 ОСОБА_1 посить у разі відмови у задоволенні позову відстрочити виконання постанови серії ЕНА № 3317974 від 22.10.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності у розмірі 20 400 грн строком на один рік зі сплатою рівними частинам и щомісяця.

Позивач не прибув у судове засідання, подав заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив позовні вимоги, вказуючи, що адміністративне стягнення на позивача накладено правомірно. Просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм фактичні правовідносини.

Судом встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3317974 від 22.10.2024 на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Як зазначено в оскажуваній постанові, 22.10.2024 ОСОБА_1 керував транспортним засобом, керував навантажувачем фронтальним SYNBON SY 956, тракторного типу, не маючи права керувати навантажувачем фронтальним у зв`язку із тим, що його позбавили права керувати транспортними засобами відповідно до постанови суду у справі № 343/183/24 від 22.02.2024 року.

Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 2.1.а Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 4 статті 126 КУпАП передбачено,що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, в тому числі передбачені 4 ст. 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Крім того, Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, п. 4 якої визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Згідно положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП обов`язковою умовою є наявність постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення особи права на керування транспортними засобами.

Згідно ч. 2 ст. 317-1 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Крім того, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Тобто, поряд із вищезазначеним, обов`язковою ознакою складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, є доведення факту керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування.

Судом встановлено, що постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

З вищенаведеного слідує, що станом на 22.10.2024 позивач був позбавлений права керування транспортними засобами згідно рішення суду.

Відповідно до ст. 291 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Таким чином, станом на 22.10.2024 річний строк позбавлення позивача права керування транспортним засобом не сплинув, тобто, позивач не мав права керувати транспортними засобами.

Суд наголошує на тому, що відповідно до положень статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Стосовно доводів позовної заяви про те, що позивач не позбавлений права керувати навантажувачем фронтальним SYNBON SY 956, як технологічним транспортним засобом відповідно категорії, на підставі посвідчення тракториста-машиніста, а позбавлення права керування (машиною) навантажувачем фронтальним SYNBON SY 956 відбувається у спеціальному порядку, зокрема відповідно до Порядку позбавлення трактористів-машиністів права на керування тракторами, комбайнами, іншими самохідними сільськогосподарськими машинами, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики України від 01.04.2010 № 165, слід зазначити наступне.

Згідно пункту 1.10 ПДР України механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Відповідно до підпункту 43 пункту 8 Технічного регламенту затвердження типу сільськогосподарських і лісогосподарських транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2024 № 28, трактор - моторизований колісний або гусеничний транспортний засіб сільськогосподарського або лісогосподарського призначення, що має щонайменше дві осі, характеризується максимальною конструкційною швидкістю не менш як шість кілометрів за годину, основною функцією якого є створення тягового зусилля, спеціально призначений, щоб тягти, штовхати, везти та приводити в рух окремі змінні причіпні машини, які використовують для виконання сільськогосподарських або лісогосподарських робіт, або буксирувати сільськогосподарські та лісогосподарські причепи чи обладнання. Зазначений транспортний засіб застосовується також для перевезення вантажів під час виконання сільськогосподарських і лісогосподарських робіт та/або може обладнуватись одним або декількома сидіннями для пасажирів.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правої відповідальності.

Відповідно до пункту 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. цих Правил.

Відповідно до частини десятої статті 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Судом встановлено, що притягненню ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП передувало складення на нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Як встановлено зі змісту вищевказаної постанови суду від 03.12.2024: « ОСОБА_1 22.10.2024 року о 11-14 год. в м. Івано-Франківську, по вул. Коновальця, 227А, керуючи транспортним засобом навантажувачем фронтальним марки "Synbon" д.н.з. НОМЕР_4 , під час руху заднім ходом, проявив неуважність, не переконався в безпечності маневру, внаслідок чого здійснив наїзд на транспортний засіб марки "Mercedes-Benz" д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив п.п.2.3.б), 10.9. ПДР України, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками.».

Відповідно до висновку Великої палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 25 червня 2020 року по справі № 520/2261/19, визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Таким чином, суд дійшов висновку, що працівник поліції правомірно виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, зміст якої не суперечить нормам законодавства, порушень при її винесенні не встановлено. Стягнення за адміністративне правопорушення накладено у межах визначених санкцією частини статті.

Аналізуючи вказані вище норми права та фактичні обставини справи, враховуючи те, що обставини, вказані у постанові про адміністративне правопорушення мали місце, відсутність будь-яких інших аргументованих доказів щодо незаконності дій відповідача при притягненні позивача до адміністративної відповідальності, відтак, відсутні правові підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3317974 від 22.10.2024 року щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст. 126 КУпАП, а тому позов задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання позивача про надання відстрочки сплати штрафу, призначеного оскаржуваною постановою, зважаючи на скрутне матеріальне становище, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Згідно зі статтею 301 КУпАП, за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця. Відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Частиною 3 ст. 286 КК України визначено вичерпний перелік рішень, які може ухвалити місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відтак, здійснюючи розгляд адміністративного позову ОСОБА_1 на підставі ст. 286 КАС України, суд позбавлений можливості вирішувати питання щодо порядку виконання особою оскаржуваної постанови, розстрочки або відстрочки сплати особою штрафу постановою.

Керуючись ст.ст. 77, 244-246, 286 КАС України, ст.ст. 126, 287, 288, 289 КУпАП, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено та підписано 01.05.2025 року.