Справа № 340/7091/24
Суддя: М.Я. САВОНЮК
Дата ухвалення: 2025-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/7091/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Савонюка М.Я., за участю секретаря судового засідання Мацько В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Нью-Естейт» до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень, вимоги, за участю:

представника позивача Шаталова А.Ф.,

представника відповідача Панасенко І.Б. -

ВСТАНОВИВ:

До Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства «Нью-Естейт» (надалі позивач) до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (надалі відповідач), у якій просить:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області: №7 від 29.07.2024, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 32244088 грн, з яких 27078053 грн основного платежу та 5166035 грн штрафних санкцій; №7 від 29.07.2024 року, яким застосовано штраф в сумі 1020 грн, за не надання документів до перевірки; №7 від 29.07.2024, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 22398818 грн, з яких 17919054 грн основного платежу та 4479764 грн штрафних санкцій; №7 від 29.07.2024, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 3132794 грн; №7 від 29.07.2024, яким застосовано штраф в сумі 118346,25 грн, за відсутність реєстрації в ЄРПН податкових накладних; №7 від 29.07.2024, яким застосовано штраф в сумі 3060 грн, за не подання декларацій з екологічного податку; №6 від 29.07.2024, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 287709,02 грн, з яких 212637,42 грн основного платежу, 25222,19 грн штрафних санкцій та 49849,41 грн пені; №6 від 29.07.2024, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 33958,40 грн, з яких 22428 грн основного платежу, 5265,00 грн штрафних санкцій та 6265,40 грн пені; №6 від 29.07.2024, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору в сумі 26807,20 грн, з яких 19589,80 грн основного платежу, 2540,78 грн штрафних санкцій та 4676,62 грн пені; №6 від 29.07.2024, яким застосовано штраф в сумі 1020,00 грн, за подання податкової звітності за формою №1-ДФ (Додаток 4ДФ) з недостовірними відомостями; №6 від 29.07.2024, яким застосовано штраф в сумі 1020,00 грн, за ненадання документів з ЄСВ за період з 01.01.2011 по 31.08.2013;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-6 від 29.07.2024, відповідно до якої вимагає сплатити заборгованість з ЄСВ в сумі 259890,18 грн;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №6 від 29.07.2024, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 136,00 грн;

- рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання на за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №6 від 29.07.2024, яким застосовано штраф в сумі 170,00 грн;

- рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання на за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №6 від 29.07.2024 року, яким застосовано штраф в сумі 170,00 грн;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №6 від 29.07.2024, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 129945,09 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що відповідачем із залученням фахівців Головного управління ДПС у Харківській області, у період з 05.06.2024 по 18.06.2024 було проведено документальну планову виїзну перевірку підприємства з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх, передбачених Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (далі ПК України), податків та зборів, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, за період діяльності з 01.01.2017 по 31.03.2024, з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.03.2024. За результатами перевірки був складений Акт №9255/11-28-07-07/32571553 від 25.06.2024 (далі Акт перевірки), згідно якого встановлені порушення вимог:

- підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, статті 135 ПК України пункту 6, пункту 7, пункту 10, пункту 12, пункту 17 ПСБО 16 «Витрати» в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 27078053 грн;

- абз. в, г пункту 198.5, пункту 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201 ПК України, у наслідок чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 19103501 грн; завищено значення р.21 Декларації з ПДВ за березень 2024 року у сумі 3132794 грн;

- пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201 ПК України - відсутність складення та реєстрації протягом граничного строку податкових накладних на суму ПДВ 22260791 грн;

- підпункту 240.1.3 статті 240, статті 246 ПК України занижено екологічний податок всього у сумі 8377,95 грн;

- пункту 63.3 статті 63 ПК України зі змінами та доповненнями;

- підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 ПК України встановлено неподання звіту з екологічного податку за період 1-4 квартал 2022 року, 1-4 квартал 2023 року, 1 квартал 2024 року;

- підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 ПК України, вимог Наказу Міністерства Фінансів України №4 від 13.01.2015 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску і Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску», а саме: не включено до розрахунків за формою №1-ДФ (Додаток 4ДФ): за 2, 3 квартали 2017 року, 1, 3, 4 квартали 2018 року, 1, 2, 3, 4 квартали 2019 року, 1, 2, 4, квартали 2020 року, 1, 2, 3, 4 квартали 2021 року, 1, 2, 3 квартали 2022 року, 2, 4 квартали 2023 року, 1 квартал 2024 року суми повернутої зворотної фінансової допомоги фізичній особі за ознакою доходу « 153», за 1, 2 квартали 2017р., 1 квартал 2018 р., 4 квартал 2019 р., дані про виплачені доходи фізичним особам підприємцям за ознакою « 157»;

- статті115 Кодексу законів про працю України, а саме : заробітна плата на підприємстві у періоді, що перевірявся працівникам виплачувалась у грошовій формі один раз на місяць;

- пункту 85.2 статті 85 ПК України, а саме: підприємством не надано первинні та бухгалтерські документи за період 01.01.2011 - 31.08.2013 про нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску;

- пункту 4 частини 2 статті 6 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями, підприємством надано звіти про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску за квітень 2015 року та липень 2015 року по строку - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім днем звітного періоду до територіального органу доходів і зборів подано несвоєчасно, а саме: звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску за квітень 2015 року по строку подання 20.05.2015 подано 10.06.2015, а звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску за липень 2015 року по строку подання 20.08.2015 подано 25.08.2015;

- статті 1, статті 3-1, статті 19 ЗУ «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР, статті 24, статті 94, статті 95 статті 102-1 КЗпП використовувалася праця найманих працівників без укладення трудового договору та без нарахування та виплати заробітної плати у періоді з січня 2018 року - жовтень 2021 року;

- підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Розділу 1, підпункту 164.2.1 пункту 164.2 статті 164, пункту 167.1 статті 167, підпункту 168.4.7 пункту 168.4 статті 168 абз. «а» пункту 176.2 статті 176, пункту 171.1 статті 171 ПК України занижено базу оподаткування податком на доходи фізичних осіб на загальну суму 1181319,00 грн за рахунок не нарахування та не виплати заробітної плати найманим працівникам. Внаслідок чого занижено податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 212637,42 грн;

- підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Розділу 1, підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162, підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, підпункту 164.2.1 пункту 164.2 статті 164, пункту 167.1 статті 167, підпункту 168.4.7 пункту 168.4 статті 168 абз. «а» пункту 176.2 статті 176, пункту 171.1 статті 171 ПК України занижено базу оподаткування військовим збором на загальну суму 1181319,00 грн за рахунок не нарахування та не виплати заробітної плати найманим працівникам. Внаслідок чого занижено військовий збір на загальну суму 17720,80 грн;

- пункту 1 частини 1 статті 4, пункту 1 частини 1 статті 7 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-УІ, а саме: за рахунок не нарахування та не виплати заробітної плати найманим працівникам за період січень 2018 - жовтень 2021 призвели до заниження бази нарахування єдиного внеску на загальну суму 1181319,00 грн, що в свою чергу призвело до заниження суми нарахованого єдиного внеску на загальну суму 259890,18 грн;

- підпункту 14.1.180 пункту 14,1 статті 14 Розділу 1, підпункту 164.2.5 пункту 164.2 статті 164, пункту 167.1 статті 167, підпункту 168.4.7 пункту 168.4 статті 168, підпункту 168.1.5 пункту 168.4 статті 168, підпункту 170.1.4 пункту 170.1 статті 170, абз. «а» пункту 176.2 статті 176, підпункту 171.1.2 пункту 171.1 статті 171 ПК України ПП «Знам`янка «Авто-Світ» занижено базу оподаткування податком на доходи фізичних осіб з доходу від надання в оренду транспортних засобів та нерухомості на загальну суму 124600,00 грн. Внаслідок чого занижено податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 22428,00 грн;

- підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Розділу 1, підпункту 164.2.5 пункту 164.2 статті 164, пункту 167.1 статті 167, підпункту 168.4.7 пункту 168.4 статті 168, підпункту 168.1.5 пункту 168.4 статті 168, підпункту 170.1.4 пункту 170.1 статті 170, абз. «а» пункту 176.2 статті 176, підпункту 171.1.2 пункту 171.1 статті 171, підпункту 1.3 пункту 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX ПК донараховано військового збору по договорам оренди з фізичними особами на загальну суму 1869,00 грн.

Не погодившись із висновками Акта перевірки позивач направив заперечення до ГУ ДПС у Кіровоградській області, однак відповідач листом від 23.07.2024 за вихідним №1465/12/11-28-07-01-06 ГУ ДПС повідомив про правомірність викладених в Акті перевірки висновків.

У подальшому відповідачем були винесені податкові повідомлення-рішення:

- №7 від 29.07.2024, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 32244088 грн, з яких 27078053 гри основного платежу та 5166035 грн штрафних санкцій;

-№7 від 29.07.2024, яким застосовано штраф в сумі 1020,00 грн, за не надання документів до перевірки;

- №7 від 29.07.2024, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 22398818 грн, з яких 17919054 грн основного платежу та 4479764 грн штрафних санкцій;

- №7 від 29.07.2024, яким збільшено суму грошового зобов`язання з екологічного податку в сумі 10472,44 грн, з яких 8377,95 грн основного платежу та 2094,49 грн штрафних санкцій;

- №7 від 29.07.2024, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 3132794 грн;

- №7 від 29.07.2024, яким застосовано штраф в сумі 118346,25 грн, за відсутність реєстрації в ЄРПН податкових накладних;

- №7 від 29.07.2024 року, яким застосовано штраф в сумі 3060,00 грн, за не подання декларацій з екологічного податку;

- №7 від 29.07.2024, яким застосовано штраф в сумі 17340,00 грн, за порушення п. 63.3 ст. 63 ПКУ, внаслідок не надання повідомлень за формою №20-ОПП;

- №6 від 29.07.2024, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 287709,02 грн, з яких 212637,42 грн основного платежу, 25222,19 грн штрафних санкцій та 49849,41 грн пені;

- №6 від 29.07.2024, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 33958,40 грн, з яких 22428,00 грн основного платежу, 5265,00 грн штрафних санкцій та 6265,40 грн. пені;

- №6 від 29.07.2024, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору в сумі 26807,20 грн, з яких 19589,80 грн основного платежу, 2540,78 грн штрафних санкцій та 4 676,62 грн пені;

- №6 від 29.07.2024, яким застосовано штраф в сумі 1020,00 грн, за подання податкової звітності за формою №1-ДФ (Додаток 4ДФ) з недостовірними відомостями;

- №6 від 29.07.2024, яким застосовано штраф в сумі 1020 грн, за ненадання документів з ЄСВ за період з 01.01.2011 по 31.08.2013.

Крім того, ГУ ДПС у Кіровоградській області винесено:

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №10-6 від 29.07.2024, відповідно до якої вимагає сплатити заборгованість з ЄСВ в сумі 259890,18 грн;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №6 від 29.07.2024, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 136,00 грн;

- рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання на за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №6 від 29.07.2024, яким застосовано штраф в сумі 170,00 грн;

- рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання на за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №6 від 29.07.2024, яким застосовано штраф в сумі 170,00 грн;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №6 від 29.07.2024, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 129945,09 грн.

Не погодившись з вказаними рішеннями та вимогою позивач оскаржив їх в адміністративному порядку до Державної податкової служби України.

За результатами розгляду скарги, ДПС України винесено рішення про результати розгляду скарги:

- №30101/6/99-00-06-01-01-06 від 04.10.2024, яким скаргу, в частині оскарження ППР, задоволено частково, скасовано ППР №7 від 29.07.2024 в частині збільшення податкового зобов`язання з екологічного податку у сумі 8223,11 грн та застосування штрафу в сумі 2060,17 грн, №7 від 29.07.2024 в частині застосування штрафу в сумі 16320 грн, а в іншій частині скаргу залишено без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення - без змін;

- №30829/6/99-00-06-02-03-06 від 14.10.2024, яким скаргу, в частині оскарження рішень по ЄСВ, залишено без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

Вказує, на протиправність залучення позивачем до проведення перевірки службових осіб ГУ ДПС у Харківській області, адже ГУ ДПС у Харківській області є самостійним структурним підрозділом ДПС України не є підпорядкованим ГУ ДПС у Кіровоградській області, у зв`язку з чим накази ГУ ДПС у Кіровоградській області не мають сили розпорядчого документу для ГУ ДПС у Харківській області, та відповідно не породжують жодних прав та обов`язків для співробітників ГУ ДПС у Харківській області.

При цьому, ПК України не містить норм, які уповноважують територіальні органи ДПС (ГУ ДПС) залучати до проведення перевірок представників або службових осіб інших територіальних органів ДПС, у зв`язку з чим перевірку проведено неуповноваженими особами.

Наголошує, що в порушення положень пункту 77.4 статті 77 ПК України наказ №343-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «Знам`янка «Авто-Світ» та повідомлення №114/4/11-28-07-07/32571553 від 29.04.2024 були направлені засобами поштовими зв`язку на неактуальну адресу місцезнаходження підприємства, у зв`язку з чим не були ним отримані. Більше того, вказаний наказ узагалі уповноваженому представнику позивача відповідачем не вручався та був отриманий лише на адвокатський запит №19-07/24/1 від 19.07.2024 супровідним листом ГУ ДПС у Кіровоградській області №7757/6/11-28-07-07-14 від 25.07.2024.

На переконання позивача відсутність доказів повідомлення платника податку про проведення перевірки та/або проведення перевірки не на підставі плану-графіку перевірок є порушенням порядку проведення перевірки, що дає підстави вважати висновки такої перевірки передчасними, а наслідки такої перевірки у вигляді оскаржуваних податкових повідомлень-рішень неправомірними та такими, що підлягають скасуванню.

Звертає увагу на протиправність наказів ГУ ДПС у Кіровоградській області №388-п від 20.05.2024 «Про внесення змін до наказу ГУ ДПС у Кіровоградській області від 29.04.2024 №343-п...» та №412-п від 04.06.2024 «Про поновлення проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «Знам`янка «Авто-Світ», оскільки податкове законодавство не містить нормативного регулювання наслідків не встановлення платника податків за податковою адресою під час проведення документальної перевірки та відповідно не уповноважує контролюючий орган на зупинення перевірки або перенесення її строків. Підстави перенесення строків проведення документальних перевірок визначаються пунктом 44.5 статті 44, пунктом 85.9 статті 85 ПК України (втрата або вилучення документів). Інші підстави зупинення або перенесення строків перевірки законом не передбачені. При цьому, наказ про зупинення перевірки або перенесення її строків ГУ ДПС у Кіровоградській області не видавався та відповідно платнику не направлявся, а наказ №412-п був вручений представнику платника безпосередньо у день початку проведення перевірки.

Вказує на порушення ГУ ДПС у Кіровоградській області положень пункту 102.1 статті 102 ПК України при винесенні оскаржуваних рішень податкових повідомлень-рішень з податку на додану вартість та з податку на прибуток підприємств з урахуванням обставин зупинення перебігу строків на період карантину та у зв`язку із введенням військового стану в Україні (з 18.03.2020 по 01.08.2023).

Зауважує, що при дослідженні питання завищення собівартості реалізованих послуг за рахунок невірного розподілу витрат, перевіряючими зроблені помилкові висновки стосовно заниження платником фінансового результату до оподаткування, оскільки допущений підприємством невірний розподіл витрат не мав впливу на фінансовий результат до оподаткування, адже витрати фактично були понесені у звітних періодах в межах перевірки - за 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 роки. Також, відповідач не взяв до уваги заниження показників рядка 2180 «Інші операційні витрати» або 2270 «Інші витрати», оскільки різниця між завищенням даних рядка 2050 та заниженням рядка 2180 становить 0 грн, що в свою чергу виключає будь-які донарахування з податку на прибуток підприємств.

Наголошує на безпідставності висновків відповідача щодо завищення витрат на суму 148134293 грн, оскільки у підприємства наявні всі передбачені законом документи, що підтверджують списання вартості запчастин, у т.ч. автошин до складу витрат. Крім того, контролюючий орган не дослідив обставин придбання запасних частин, шин, дизельного пального у перевіряємий період, а також не зазначив про фактично понесені витрати на їх придбання, що в свою чергу є основним критерієм (підставою) віднесення відповідних сум до складу витрат.

Також, на підтвердження списання вартості дизельного пального посадовими особами контролюючого органу безпідставно не були взяті до уваги акти списання товарів на склад ПММ, відомості списання палива, заправка за яким здійснювалась безпосередньо у бак вантажного автомобіля на АЗС, списання дизельного пального, товарно-транспорті накладні. При цьому, первинні та фінансові документи на придбання палива не досліджувались узагалі.

Вказує на безпідставність висновків податкового органу щодо придбання підприємством побутової техніки у ТОВ «Комфі Трейд» поза межами господарської діяльності та безпідставність включення до складу податкового кредиту сум, внаслідок придбання такої електротехніки, оскільки придбання зумовлене необхідністю забезпечення комфортних умов праці своїх працівників. При цьому, уся побутова техніка, описана в Акті, на момент проведення перевірки знаходилась в адміністративному приміщенні підприємства та використовувалась працівниками в процесі трудової діяльності.

З цих підстав просить позов задовольнити.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог.

На обґрунтування заперечень зазначив, що залучення працівників ГУ ДПС у Харківській області до проведення документальної планової виїзної перевірки ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» було зумовлено тим, що позивач з 26.04.2024 перебував у стані переходу до Дергачівської ДПІ ГУ ДПС у Харківській області (2011), у зв`язку зі зміною податкової адреси та здійснювалось за погодженням ДПС України та згідно Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів ДПС України при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених Наказом ДПС від 04.09.2020 № 470 (далі Наказ №470).

При цьому, працівниками ГУ ДПС у Харківській області 16.05.2024 встановлено відсутність ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» за новою податковою адресою: 62371, Харківська область, Харківський район, село Подвірки, вул. Сумський шлях, буд. 9-Г, про що складено акт від 16.05.2024 №411/11-2807-07/32571553 про неможливість проведення перевірки ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» у зв`язку з відсутністю посадових осіб за податковою адресою підприємства. Вказаний акт був направлений платнику 17.05.2024 засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням та отриманий платником 22.05.2024. З урахуванням наведеного ГУ ДПС у Кіровоградській області винесено наказ від 20.05.2024 року №388-п «Про внесення змін до наказу ГУ ДПС у Кіровоградській області від 29.04.2024 року №343-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» в частині проведення перевірки після надходження інформації щодо встановлення його місцезнаходження.

Вказує, що після отримання від позивача повідомлення від 23.05.2024 №14 про готовність надати документи, підтвердити своє місце знаходження для проведення документальної планової виїзної перевірки та забезпечити безпечні умови перевірки 04.06.2024 був винесений наказ №412-п про поновлення проведення документальної планової виїзної перевірки ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» з 05.06.2024.

Зазначає, що наказ від 29.04.2024 №343-п «Про проведення документальної планової перевірки ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» та повідомлення про проведення перевірки від 29.04.2024 №114/4/11-28-07-07/325715553 були направлені платнику засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який повернувся до ГУ ДПС у Кіровоградській області 20.05.2024 без вручення у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Водночас, копія наказу ГУ ДПС у Кіровоградській області «Про поновлення проведення документальної планової виїзної перевірки ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» від 04.06.2024 №412-п вручений 05.06.2024 представнику ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» за довіреністю.

Звертає увагу, що направлення від 04.06.2024 з номерами 1936, 1937, 1938, 1939 та копію Наказу №412 від 04.06.2024 отримано представником позивача за довіреністю - Постикою Сергієм Миколайовичем. Спеціалістів контролюючого органу допущено до проведення перевірки, яку проведено з відома та в присутності представника ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» з урахуванням строків, визначених статтею 102 ПК України.

За результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки складено акт від 25.06.2024 № 9255/11-28-07-07/32571553, який було отримано позивачем 27.06.2024

Вказує, що посадовими особами позивача подавались заперечення на акт документальної планової виїзної перевірки від 25.06.2024 №9255/11-28-07-07/32571553 до ГУ ДПС у Кіровоградській області, за результатом розгляду яких встановлені порушення залишені без змін. Обставини, які пом`якшують або звільняють від відповідальності за порушення податкового законодавства ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТОСВІТ» відсутні.

Перевіркою встановлено, що платником безпідставно завищено показники фінансової звітності (форми №2) по рядку 2050 «Собівартість реалізованих товарів, робіт, послуг» за рахунок невірного розподілу та включення інших витрат до складу собівартості реалізованих товарів/послуг в сумі 2299334 грн.

Під час проведення перевірки на підприємстві були відсутні накази та/або інші розпорядчі документи по підприємству щодо встановлених тарифів на вантажні перевезення, розрахунок мінімальної ціни перевезень, структури собівартості послуг перевезень та інші, що дало б змогу ідентифікувати понесені витрати, їх необхідність та порядок включення до собівартості реалізованих послуг в задекларованому підприємством обсязі. Також, підприємство не здійснювало формування бухгалтерського рахунку 902 «Собівартість реалізованих товарів», 903 «Собівартість реалізованих послуг» та 94 «Інші витрати», що суперечить вимогам П(С)БО 16 «Витрати» та Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а також Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій зі змінами та доповненнями.

В результаті аналізу формування складу собівартості реалізованих товарів, послуг перевіркою також встановлено безпідставне списання витрат запчастин, автошин та ПММ до складу собівартості реалізованих послуг транспортного перевезення без підтверджуючих документів їх використання всього у сумі 148134293 грн. Зокрема, надані до перевірки накладні-вимоги на списання використаних запчастин та автошин не підтверджують документально використання даних ТМЦ та відповідно включення вартості запчастин та автошин до витрат підприємства (сума відхилення 19957224 грн). Також, надані до перевірки документи не могли бути підставою для списання палива у витрати підприємства, оскільки не містять норм витрачання палива, маршрут кожного транспортного засобу по кілометражу та витрати палива на стоянках та простоях. Крім цього, підприємство не вело облік використання пального по об`єктам та/ або по місцям зберігання. Під час проведення перевірки не надано жодного подорожнього листа за період перевірки, що надало б можливість перевірити та підтвердити витрати пального кожним автомобілем відповідно до кілометражу.

З урахуванням наведеного ПП «ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» допустило заниження фінансового результату до оподаткування всього у сумі 150433627,00 грн, що призвело до заниження зобов`язань з податку на прибуток за період з 01.01.2017 по 31.03.2024 на суму 27078053,00 грн, у т.ч. за 2017 рік у сумі 1465593,00 грн, за 2018 рік у сумі 1489879,00 грн, за 2019 рік у сумі 2968759,00 грн, за 2020 рік у сумі 2530858,00 грн, за 2021 рік у сумі 3883056,00 грн, за 2022 рік у сумі 8252975,00 грн, за 2023 рік у сумі 5656104,00 грн, за 1 квартал 2024 року у сумі 830829,00 гривень.

Також, у зв`язку із заниженням об`єкта оподаткування встановлено заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на 22260791,00 гривень.

Крім цього, в результаті аналізу формування податкового кредиту підприємства встановлено отримання матеріальних активів за податковими накладними виписаними на адресу підприємства від ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД», за якими були включені до складу податкового кредиту суми ПДВ у наступних періодах: листопад 2020 сума ПДВ 11716,5 грн, грудень 2023 сума ПДВ 10985,33 грн. Необхідність придбання вказаних матеріальних цінностей та використання в господарській діяльності підприємством не підтверджена.

Вказує, що згідно наданих до перевірки товаротранспортних накладних транспортні перевезення здійснювались власним або орендованим транспортом із залученням водіїв з якими не було укладено трудовий договір. При цьому, заробітна плата таким водіям за період 2018-2021 роки у сумі 1181319,00 грн не нараховувалась та не виплачувалась. Таким чином, в порушення підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Розділу 1, підпункту 164.2.1 пункту 164.2 статті 164, пункту 167.1 статті 167, підпункту 168.4.7 пункту 168.4 статті 168 абз. «а» пункту 176.2 статті 176, пункту 171.1 статті 171 ПК України ПП "ЗНАМ`ЯНКА "АВТО-СВІТ" занижено базу оподаткування податком на доходи фізичних осіб на загальну суму 1181319,00 грн за рахунок не нарахування та не виплати заробітної плати найманим працівникам, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 21237,42 грн. Крім цього, не нарахування та не виплата заробітної плати вищезазначеним водіям за період 2018-2021 роки у сумі 1181319,00 грн призвела до заниження суми нарахованого єдиного внеску на загальну суму 259890,18 грн, чим порушено вимоги пункту 1 частини 1 статті 4, пункту 1 частини 1 статті 7 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та сплати військового збору на загальну суму 17720,80 грн.

Перевіркою правильності утримання податку на доходи фізичних осіб з доходу від надання в оренду рухомого та нерухомого майна, встановлено що ПП "ЗНАМ`ЯНКА "АВТО-СВІТ" не нараховувало та не сплачувало ПДФО по договорах оренди з фізичними особами, що призвело до заниження бази оподаткування податком на доходи 18 фізичних осіб з доходу від надання в оренду транспортних засобів та нерухомості на загальну суму 124600,00 грн, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 22428,00 грн.

Відповідач зазначає, що перевіркою дотримання встановленого порядку заповнення податкового розрахунку, достовірності, повноти відображення в ньому відповідних відомостей встановлено порушення вимог підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 ПК України, вимог Наказу Міністерства Фінансів України №4 від 13.01.2015 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску і Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску», а саме - не включено до розрахунків за формою №1-ДФ за 2, 3 квартали 2017 року, 1, 3, 4 квартали 2018 року, 1, 2, 3, 4 квартали 2019 року, 1, 2, 4, квартали 2020 року, 1, 2, 3, 4 квартали 2021 року, 1, 2, 3 квартали 2022 року, 2, 4 квартали 2023 року, 1 квартал 2024 року сум повернутої зворотної фінансової допомоги фізичній особі засновнику ПП "ЗНАМ`ЯНКА "АВТО-СВІТ" ОСОБА_1 за ознакою доходу « 153», за 1, 2 квартали 2017, 1 квартал 2018, 4 квартал 2019, дані про виплачені доходи фізичним особам підприємцям за ознакою « 157». У податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 2, 3 квартали 2017 року, 1, 3, 4 квартали 2018 року, 1, 2, 3, 4 квартали 2019 року, 1, 2, 4, квартали 2020 року, 1, 2, 3, 4 квартали 2021 року, 1, 2, 3 квартали 2022 року, 2, 4 квартали 2023 року, 1 квартал 2024 року за ознакою доходу « 153», суми повернутої зворотної фінансової допомоги, фізичній особі не відображені.

Перевіркою своєчасності подання платником єдиного внеску, передбаченої законом звітності встановлено, що звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску за квітень 2015 року з граничним строком подання до 20.05.2015 подано 10.06.2015, а звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску за липень 2015 року з граничним строком подання 20.08.2015 подано 25.08.2015.

Зауважує, що станом на день закінчення перевірки - 18.06.2024, позивач не надав копії документів, що зазначені в запиті за період з 01.01.2011 по 31.08.2013, тому здійснити перевірку правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску за період з 01.01.2011 по 31.08.2013 не було можливим, чим порушено вимоги пункту 85.2 статті 85 ПК України.

Вказує, що перевіркою правильності утримання військового збору з доходу від надання в оренду рухомого та нерухомого майна, встановлено що ПП "ЗНАМ`ЯНКА "АВТОСВІТ" не нараховувало та не сплачувало військовий збір по договорах оренди з фізичними особами, внаслідок чого занижено військовий збір на загальну суму 1869,00 грн

З цих підстав просить відмовити у задоволенні позову.

05.12.2024 представник позивача надав суду відповідь на відзив, у якій більш детально конкретизує доводи та обґрунтування, зазначені у позовній заяві, а також наводить свої аргументи на спростування тверджень відзиву відповідача. Додатково вказав, що лист ДПС України №14673/7/99-00-07-01-01-07 від 21.05.2024 не є погодженням на залучення службових осіб ГУ ДПС у Харківській області для проведення перевірки ПП «Знам`янка «Авто-Світ», а містить лише пропозицію, щодо розгляду цього питання. Зауважує, що перевірка була проведена неуповноваженими належним чином особами, адже ГУ ДПС у Харківській області листом №92112/7 від 24.05.2024 повідомляло ДПС України про залучення до проведення перевірки службових осіб, які перевірку не проводили та були замінені іншими особами.

18.12.2024 представник відповідача надав суду пояснення щодо відповіді на відзив позивача, у яких стверджує про правомірність дій щодо залучення до проведення до перевірки службових осіб ГУ ДПС у Харківській області; належного повідомлення про проведення документальної планової виїзної перевірки з дотриманням вимог ст. 77 ПК України та вимог ст. 42 ПКУ в частині листування з платниками податків; дотримання вимог п. 102.1 ст. 102 ПК України; правомірності висновків щодо заниження фінансового результату до оподаткування на суму 150433627,00 грн.

02.04.2025 представник позивача надав суду додаткові пояснення стосовно процедури залучення до проведення перевірки ПП «Знам`янка «Авто-Світ» представників ГУ ДПС у Харківській області. Наголосив на безпідставності наказу ГУ ДПС у Кіровоградській області №412-п від 04.06.2024 року «Про поновлення проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «Знам`янка «Авто-Світ».

10.04.2025 представник відповідача надала суду додаткові пояснення щодо донарахованих сум грошових зобов`язань.

07.11.2024 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 03.12.2024.

03.12.2024 протокольною ухвалою суд оголосив перерву у судовому засіданні до 25.12.2024.

25.12.2024 протокольною ухвалою суду закрито підготовче судове засідання, призначено розгляд справи по суті на 23.01.2025.

23.01.2025 протокольною ухвалою суду оголошено перерву у судовому засіданні до 19.02.2025.

19.02.2025 судове засідання не відбулось у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді. Судове засідання у справі призначено на 17.03.2025.

17.03.2025 протокольною ухвалою суду оголошено перерву у судовому засіданні до 15.04.2025.

15.04.2025 протокольною ухвалою суду оголошено перерву у судовому засіданні до 25.04.2025.

25.01.2025 протокольною ухвалою відкладено ухвалення та проголошення судового рішення до 01.05.2025.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково наголосив на те, що наказ про призначення проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «Знам`янка «Авто-Світ» узагалі вручений не було, а був вручений лише наказ про поновлення проведення перевірки безпосередньо у перший день її проведення, що у свою чергу не дозволило належним чином підготувати та надати усі необхідні первинні бухгалтерські документи перевіряючим. Зауважив, що у зв`язку з допущеними відповідачем порушеннями процедури проведення перевірки, складений за її результатами акт перевірки є неналежним доказом встановлених порушень податкового законодавства.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні з підстав наведених у відзиві на позовну заяву, а також наданих суду додаткових письмових пояснень. Додатково зазначила, що позивач ще протягом місяця обслуговувався у ГУ ДПС у Кіровоградській області, тому наказ №343-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «Знам`янка «Авто-Світ» та повідомлення №114/4/11-28-07-07/32571553 від 29.04.2024 було надіслано за податковою адресою у Кіровоградській області та вважаються належним чином врученими. Також вказала, що залучення працівників ГУ ДПС у Харківській області для проведення перевірки було здійснено правомірно за погодженням Державної податкової служби України.

Заслухавши представників сторін по справі, установивши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань від 28.06.2024 №78 Приватне підприємство Нью-Естейт зареєстроване як юридична особа із місцезнаходженням за адресою: Україна, 25006, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Святослава Хороброго, будинок 1-А з основним видом діяльності « 9.39 Інший пасажирський наземний транспорт, н. в. і. у.» (т.1 а.с. 42-43).

Назва підприємства була змінена із Приватного підприємства «Знам`янка «Авто-Світ» на Приватне підприємство «Нью-Естейт» згідно рішення власника Приватного підприємства «Домінант К» від 24.06.2024. Цим же рішенням змінено місцезнаходження підприємства. (т.1 а.с. 45).

З 26.04.2024 до 24.06.2024 адреса місцезнаходження позивача була: Харківська область, Дергачівський район, с. Подвірки, вул. Сумський шлях, буд. 9Г. Указана обставина відповідачем не заперечується.

На підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, пункту 77.1, пункту 77.4 статті 77 ПК України та підпункту 69.35-2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2024 рік 29.04.2024 ГУ ДПС України у Кіровоградській області було видано наказ №343-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» з 16.05.2024 тривалістю десять робочих днів з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.03.2024 та з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.03.2024 (т. 2 а.с. 209).

Також, було оформлено повідомлення про проведення перевірки від 29.04.2024 №114/4/11-28-07-07/32571553 (т. 2 а.с. 210).

Вказані наказ та повідомлення були направлені податковим засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою: 27400, Кіровоградська обл., м. Знам`янка, вул. Олександрійська, буд. 56/44, який повернувся до ГУ ДПС у Кіровоградській області 20.05.2024 з відміткою « за закінченням терміну зберігання» (т. 2 а.с. 211-213).

Працівниками відповідача на підставі наказу №343-п від 29.04.2024 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ», 16.05.2024 здійснено вихід за адресою: 27400, Кіровоградська обл., м. Знам`янка, вул. Олександрійська, буд. 56/44. У зв`язку з відсутністю посадових осіб за місцезнаходженням позивача актом №411/11-28-07-01-05/32571553 від 16.05.2024 зафіксували неможливість вручення копії наказу №343-п від 29.04.2024 та пред`явлення направлень від 15.05.2024 №1764, №1765 (т. 2 а.с. 214-216).

ГУ ДПС у Кіровоградській області 10.05.2024 направило до ГУ ДПС у Харківській області лист №690/7/11-28-07-07-11, у якому просило вирішити питання щодо залучення працівників ГУ ДПС у Харківській області до проведення документальної планової перевірки ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ», у зв`язку зі зміною останнім 26.04.2024 своєї адреси (т. 11 а.с. 14).

Аналогічний за змістом лист від 10.05.2024 №2682/8/11-28-07-07-07 було направлено відповідачем до ДПС України (т. 2 а.с. 242).

У відповідь на вказаний лист ГУ ДПС у Харківській області 15.05.2024 повідомило відповідача листом від 15.05.2024, що у проведенні документальної планової перевірки ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» будуть брати участь державний інспектор Усачов О.В. та Борисенко І.В. (т. 11 а.с. 15).

Працівниками ГУ ДПС у Харківській області на підставі направлень ГУ ДПС у Кіровоградській області від 15.05.2024 №1760, №1761, №1762, №1763 та наказу від 26.04.2024 №343-п 16.05.2024 здійснено виїзд за податковою адресою ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ»: Харківська область, Дергачівський район, с. Подвірки, вул. Сумський шлях, буд. 9Г, за результатами якого було встановлено відсутність посадових осіб (законних/уповноважених представників) за податковою адресою, документів, які свідчать про фінансово-господарську діяльність, бухгалтерського та податкового обліків, статутних документів тощо, про складено акт від 16.05.2024 №411/11-28-07-01-05/32571553 (т. 11 а.с. 11-12).

Наказом ГУ ДПС у Кіровоградській області від 20.05.2024 №388-п «Про внесення змін до наказу ГУ ДПС у Кіровоградській області від 29.04.2024 №343-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» внесено зміни до пункту першого наказу 29.04.2024 №343-п, який викладено у наступній редакції: «провести документальну планову виїзну перевірку ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» () після надходження інформації щодо встановлення його місцезнаходження тривалістю 10 робочих днів. Перевірку провести за період діяльності з 01.01.2017 по 31.03.2024 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, за період з 01.01.2011 по 31.03.2024 з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (т. 2 а.с. 224-225).

23.05.2024 ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» листом №14 повідомило ГУ ДПС у Харківській області про готовність надати документи та підтвердити своє місце знаходження за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Подвірки, вул. Сумський шлях, буд. 9Г. При цьому, у зв`язку з необхідністю перевезення бухгалтерських документів просило розпочати перевірку з 05.06.2024 (т. 11 а.с. 23).

Листом від 28.05.2024 ГУ ДПС у Харківській області повідомило відповідача про отримання від ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» вказаного листа від 23.05.2024 та повідомило про зміну фахівців, які братимуть участь у проведенні перевірки (т. 11 а.с. 16).

04.06.2024 ГУ ДПС у Кіровоградській області видано наказ №412-п «Про поновлення проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» ()», яким встановлено провести документальну планову виїзну перевірку ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» з 05.06.2024 тривалістю 10 робочих днів за період діяльності з 01.01.2017 по 31.03.2024 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, за період з 01.01.2011 по 31.03.2024 з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (т.2 а.с. 227).

У період з 05.06.2024 по 18.06.2024 відповідно до плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2024 рік, на підставі направлень від 04.06.2024 №№ 1936, 1937, 1938, 1939 виданих Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області, наказу від 04.06.2024 №412п залученими фахівцями Головного управління ДПС у Харківській області була проведена планова виїзна документальна перевірка Приватного підприємства «ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх, передбачених Податковим кодексом України, податків та зборів, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи за період діяльності з 01.01.2017 по 31.03.2024, з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.03.2024.

За результатами такої перевірки було складено Акт від 25.06.2024 №9255/11-28-07-07/32571553 (т. 1 а.с. 47 т.2 а.с. 36).

Перевіркою, встановлено порушення вимог:

- підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, статті 135 ПК України пункту 6, пункту 7, пункту 10, пункту 12, пункту 17 ПСБО 16 «Витрати» в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 27078053,00 грн, у т.ч. за 2017 рік у сумі 1465593,00 грн, за 2018 рік у сумі 1489879,00 грн, за 2019 рік у сумі 2968759,00 грн, за 2020 рік у сумі 2530858,00 грн, за 2021 рік у сумі 3883056,00 грн, за 2022 рік у сумі 8252975,00 грн, за 2023 рік у сумі 5656104,00 грн, за 1 квартал 2024 року у сумі 830829,00 грн;

- абз. в, г пункту 198.5, пункту 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201 ПК України, у наслідок чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 19103501,00 грн, у тому числі: грудень 2017 року 1184447,00 грн, січень 2018 року 8148,00 грн, лютий 2018 року 8213,00 грн., березень року 69995,00 грн, квітень 2018 року 129059,00 грн, травень 2018 року 139967,00 грн, червень 2018 року 296532,00 грн, липень 2018 року 65957,00 грн, вересень 2018 року 184147,00 грн, жовтень 2018 року 201639,00 грн, листопад року 1227,00 грн, грудень 2018 року 817791,00 грн, березень 2019 року 136107,00 грн, травень 2019 року 33710,00 грн, червень 2019 року 361963,00 грн, липень 2019 року 149659,00 грн, серпень 2019 року 198209,00 грн, вересень 2019 року 720986,00 грн, жовтень 2019 року 8459,00 грн, грудень 2019 року 1442953,00 грн, січень 2020 року 99600,00 грн, березень 2020 року 333568,00 грн, липень 2020 року 267625,00 грн, серпень 2020 року 132602,00 грн, вересень 2020 року 1138513,00 грн, листопад 2020 року 15863,00 грн, грудень 2020 року 871198,00 грн, квітень 2021 року 58674,00 грн, травень 2021 року 255683,00 грн, червень 2021 року 1027208,00 грн, вересень 2021 року 1932875,00 грн, грудень 2021 року 1192515,00 грн, березень 2022 року 708203,00 грн, травень 2022 року 54987,00 грн, червень 2022 року 1097961,00 грн, вересень 2022 року 681628,00 грн, квітень 2023 року 305941,00 грн, травень 2023 року 281290,00 грн, червень 2023 року 401731,00 грн, липень 2023 року 156023,00 грн, серпень 2023 року 692758,00 грн, вересень 2023 року 534157,00 грн, жовтень 2023 року 385500,00 грн, грудень 2023 року 106987,00 грн, січень 2024 року 211243,00 грн; завищено значення р.21 Декларації з ПДВ за березень 2024 року у сумі 3132794,00 грн;

- пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201 ПК України - відсутність складення та реєстрації протягом граничного строку податкових накладних на суму ПДВ 22260791,00 грн, у тому числі за: грудень 2,00 грн, березень 2018 99088,00 грн, червень 2018 534558,00 грн, вересень 2018 362993,00 грн, грудень 2018 658781,00 грн, березень 2019 317605,00 грн, червень 2019 385301,00 грн, вересень 2019 729445,00 грн, грудень 2,00 грн, березень 2020 296109,00 грн, червень 2020 333709,00 грн, вересень 2,00 грн, листопад 2020 10985,00 грн, грудень 2,00 грн, березень 2021 296845,00 грн, червень 2021 704524,00 грн, вересень 2,00 грн, грудень 2,00 грн, березень 2022 575443,00 грн, червень 2,00 грн, вересень 2022 507475,00 грн, грудень 2022 856383,00 грн, січень 2023 146175,00 грн, лютий 2023 - 188421 грн, березень 2023 301343,00 грн, квітень 2023 186471,00 грн, травень 2023 224452,00 грн, червень 2023 451093,00 грн., липень 2023 211265,00 грн, серпень 2023 476946,00 грн, вересень 2023 566506,00 грн, жовтень 2023 292802,00 грн, листопад 2023 343940,00 грн, грудень 2023 485136,00 грн, січень 2024 367218,00 грн, березень 2024 284427,00 грн;

- підпункту 240.1.3 статті 240, статті 246 ПК України занижено екологічний податок всього у сумі 8377,95 грн, у тому числі за 1 квартал 2022 - 67,32 грн, 2 квартал 2022 - 215,42 грн, 3 квартал 2022 - 656,37 грн, 4 квартал 2022 - 1043,46 грн, 1 квартал 2023 1151,17 грн, 2 квартал 2023 - 1151,17 грн, 3 квартал 2023 - 1306,00 грн, 4 квартал 2023 1393,52 грн, 1 квартал 2024 - 1393,52 грн;

- пункту 63.3 статті 63 ПК України зі змінами та доповненнями;

- підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 ПК України встановлено неподання звіту з екологічного податку за період 1-4 квартал 2022 року, 1-4 квартал 2023 року, 1 квартал 2024 року;

- підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 ПК України, вимог Наказу Міністерства Фінансів України №4 від 13.01.2015 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску і Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску», а саме: не включено до розрахунків за формою №1-ДФ (Додаток 4ДФ): за 2, 3 квартали 2017 року, 1, 3, 4 квартали 2018 року, 1, 2, 3, 4 квартали 2019 року, 1, 2, 4, квартали 2020 року, 1, 2, 3, 4 квартали 2021 року, 1, 2, 3 квартали 2022 року, 2, 4 квартали 2023 року, 1 квартал 2024 року суми повернутої зворотної фінансової допомоги фізичній особі за ознакою доходу « 153», за 1,2 квартали 2017р., 1 квартал 2018р., 4 квартал 2019 р., дані про виплачені доходи фізичним особам підприємцям за ознакою « 157»;

- статті 115 Кодексу законів про працю України, а саме: заробітна плата на підприємстві у періоді, що перевірявся працівникам виплачувалась у грошовій формі один раз на місяць;

- пункту 85.2 статті 85 ПК України, а саме: підприємством не надано первинні та бухгалтерські документи за період 01.01.2011 - 31.08.2013 про нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску;

- пункту 4 частини 2 статті 6 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями, підприємством надано звіти про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску за квітень 2015 року та липень 2015 року по строку - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім днем звітного періоду до територіального органу доходів і зборів подано несвоєчасно, а саме: звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску за квітень 2015 року по строку подання 20.05.2015 подано 10.06.2015, а звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску за липень 2015 року по строку подання 20.08.2015 подано 25.08.2015;

- статті 1, статті 3-1, статті 19 ЗУ «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР, статті 24, статті 94, статті 95 статті 102-1 КЗпП використовувалася праця найманих працівників без укладення трудового договору та без нарахування та виплати заробітної плати у періоді з січня 2018 року - жовтень 2021 року;

- підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Розділу 1, підпункту 164.2.1 пункту 164.2 статті 164, пункту 167.1 статті 167, підпункту 168.4.7 пункту 168.4 статті 168 абз. «а» пункту 176.2 статті 176, пункту 171.1 статті 171 ПК України занижено базу оподаткування податком на доходи фізичних осіб на загальну суму 1181319,00 грн за рахунок не нарахування та не виплати заробітної плати найманим працівникам. Внаслідок чого занижено податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 212637,42 грн в т.ч.: за січень 2018 року на 670,14 грн, за лютий 2018 року на 670,14 грн, за березень 2018 року на 670,14 грн, за квітень 2018 року на 2010,42 грн, за травень 2018 року на 3350,70 грн, за червень 2018 року на 4020,84 грн, за липень 2018 року на суму 4020,84 грн, за серпень 2018 року на суму 5361,12 грн, за вересень 2018 року на суму 6031,26 грн, за жовтень 2018 року на суму 7371,54 грн, за листопад 2018 року на суму 6701,40 грн, за грудень 2018 року на суму 670,14 грн, за березень 2019 року на 751,14 грн, за квітень 2019 року на 3004,56 грн, за травень 2019 року а 4506,84 грн, за червень 2019 року на 5257,98 грн, за липень 2019 року на суму 7511,40 грн, за серпень 2019 року на суму 9764,82 грн, за вересень 2019 року на суму 8262,54 грн, за жовтень 2019 року на суму 9013,68 грн, за листопад 2019 року на суму 7511,40 грн, за грудень 2019 року на суму 3755,70 грн, за січень 2020 року на 11051,82 грн, за лютий 2020 року на 10201,68 грн, за березень 2020 року на 1700,28 грн, за квітень 2020 року на 2550,42 грн, за травень 2020 року на 4250,70 грн, за червень 2020 року на 5100,84 грн, за липень 2020 року на суму 5950,98 грн, за серпень 2020 року на суму 11051,82 грн, за вересень 2020 року на суму 9900,00 грн, за листопад 2020 року на суму 8100,00 грн, за грудень 2020 року на суму 850,14 грн, за січень 2021 року на 1080,00 грн, за лютий 2021 року на 1080,00 грн, за березень 2021 року на 4320,00 грн, за квітень 2021 року на 7560,00 грн, за травень 2021 року на 7560,00 грн, за червень 2021 року на 10800,00 грн, за липень 2021 року на суму 2160,00 грн, за серпень 2021 року на суму 5400,00 грн, за жовтень 2021 року на суму 1080,00 грн;

- підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Розділу 1, підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162, підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, підпункту 164.2.1 пункту 164.2 статті 164, пункту 167.1 статті 167, підпункту 168.4.7 пункту 168.4 статті 168 абз. «а» пункту 176.2 статті 176, пункту 171.1 статті 171 ПК України занижено базу оподаткування військовим збором на загальну суму 1181319,00 грн за рахунок не нарахування та не виплати заробітної плати найманим працівникам. Внаслідок чого занижено військовий збір на загальну суму 17720,80 грн, в тому числі - за січень 2018 року на 55,85 грн, за лютий 2018 року на 55,85 грн, за березень 2018 року на 55,85 грн, за квітень 2018 року на 167,55 грн, за травень 2018 року на 279,25 грн, за червень 2018 року на 335,10 грн, за липень 2018 року на суму 335,10 грн, за серпень 2018 року на суму 446,80 грн, за вересень 2018 року на суму 502,65 грн, за жовтень 2018 року на суму 614,35 грн, за листопад 2018 року на суму 558,50 грн, за грудень 2018 року на суму 55,85 грн, за березень 2019 року на 62,60 грн, за квітень 2019 року на 250,40 грн, за травень 2019 року на суму 375,60 грн, за червень 2019 року на суму 438,20 грн, за липень 2019 року на суму 626,00 грн, за серпень 2019 року на суму 813,80 грн, за вересень 2019 року на суму 688,60 грн, за жовтень 2019 року на суму 751,20 грн, за листопад 2019 року на суму 626,00 грн, за грудень 2019 року на суму 313,00 грн, за січень 2020 року на 921,05 грн, за лютий 2020 року на 850,20 грн, за березень 2020 року на 141,70 грн, за квітень 2020 року на 212,55 грн, за травень 2020 року на 354,25 грн, за червень 2020 року на 425,10 грн, за липень 2020 року на суму 495,95 грн, за серпень 2020 року на суму 921,05 грн, за вересень 2020 року на суму 825,00 грн, за листопад 2020 року на суму 675,00 грн, за грудень 2020 року на суму 70,85 грн, за січень 2021 року на 90,00 грн, за лютий 2021 року на 90,00 грн, за березень 2021 року на 360,00 грн, за квітень 2021 року на 630,00 грн, за травень 2021 року на 630,00 грн, за червень 2021 року на 900,00 грн, за липень 2021 року на суму 180,00 грн, за серпень 2021 року на суму 450,00 грн, за жовтень 2021 року на суму 90,00 грн;

- пункту 1 частини 1 статті 4, пункту 1 частини 1 статті 7 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-УІ, а саме: за рахунок не нарахування та не виплати заробітної плати найманим працівникам за період січень 2018 - жовтень 2021 призвели до заниження бази нарахування єдиного внеску на загальну суму 1181319,00 грн., що в свою чергу призвело до заниження суми нарахованого єдиного внеску на загальну суму 259890,18 грн, в тому числі: за січень 2018 року на 819,06 грн, за лютий 2018 року на 819,06 грн, за березень 2018 року на 819,06 грн, за квітень 2018 року на 2457,18 грн, за травень 2018 року на 4095,30 грн, за червень 2018 року на 4914,36 грн, за липень 2018 року на суму 4914,36 грн, за серпень 2018 року на суму 6552,48 грн, за вересень 2018 року на суму 7371,54 грн, за жовтень 2018 року на суму 9009,66 грн, за листопад 2018 року на суму 8190,60 грн, за грудень 2018 року на суму 819,06 грн, за березень 2019 року на 918,06 грн, за квітень 2019 року на 3672,24 грн, за травень 2019 року на 5508,36 грн, за червень 2019 року на 6426,42 грн, за липень 2019 року на суму 9180,60 грн, за серпень 2019 року на суму 11934,78 грн, за вересень 2019 року на суму 10098,66 грн, за жовтень 2019 року на суму 11016,72 грн, за листопад 2019 року на суму 9180,60 грн, за грудень 2019 року на суму 4590,30 грн, за січень 2020 року на 13507,78 грн, за лютий 2020 року на 12468,72 грн, за березень 2020 року на 2078,12 грн, за квітень 2020 року на 3117,18 грн, за травень 2020 року на 5195,30 грн, за червень 2020 року на 6234,36 грн, за липень 2020 року на суму 7273,42 грн, за серпень 2020 року на суму 11571,36 грн, за вересень 2017 року на суму 12100,00 грн, за листопад 2020 року на суму 9900,00 грн, за грудень 2020 року на суму 1039,06 грн, за січень 2021 року на 1320,00 грн, за лютий 2021 року на 1320,00 грн, за березень 2021 року на 5280,00 грн, за квітень 2021 року на 9240,00 грн, за травень 2021 року на 9240,00 грн, за червень 2021 року на 13200,00 грн, за липень 2021 року на суму 6240,00 грн, за серпень 2021 року на суму 6600,00 грн, за жовтень 2021 року на суму 1320,00 грн;

- частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-У1, а саме: неналежне ведення бухгалтерської документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок, що призвело до нарахувань єдиного внеску;

- підпункту 14.1.180 пункту 14,1 статті 14 Розділу 1, підпункту 164.2.5 пункту 164.2 статті 164, пункту 167.1 статті 167, підпункту 168.4.7 пункту 168.4 статті 168, підпункту 168.1.5 пункту 168.4 статті 168, підпункту 170.1.4 пункту 170.1 статті 170, абз. «а» пункту 176.2 статті 176, підпункту 171.1.2 пункту 171.1 статті 171 ПК України ПП «Знам`янка «Авто-Світ» занижено базу оподаткування податком на доходи фізичних осіб з доходу від надання в оренду транспортних засобів та нерухомості на загальну суму 124600,00 грн. Внаслідок чого занижено податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 22428,00 грн, в тому числі: за серпень 2021 року на 36,00 грн., за вересень 2017 року на 36,00 грн, за жовтень 2021 року на 126,00 грн, за листопад 2021 року на 234,00 грн, за грудень 2021 року на 234,00 грн, за січень 2022 року на 234,00 грн, за лютий 2022 року на суму 234,00 грн, за березень 2022 року на суму 234,00 грн, за квітень 2022 року на суму 774,00 грн, за травень 2021 року на суму 882,00 грн, за червень 2022 року на 882,00 грн, за липень 2022 року на суму 882,00 грн, за серпень 2022 року на суму 882,00 грн, за вересень 2022 року на суму 882,00 грн, за жовтень 2022 року на суму 882,00 грн, за листопад 2022 року на суму 882,00 грн, грудень 2022 року на суму 882,00 грн., за січень 2023 року на 882,00 грн., за лютий 2023 року на суму 882,00 грн, за березень 2023 року на суму 882,00 грн, за квітень 2023 року на суму 882,00 грн, за травень 2023 року на суму 882,00 грн, за червень 2023 року на 882,00 грн, за липень 2023 року на суму 882,00 грн, за серпень 2023 року на суму 882,00 грн, за вересень 2023 року на суму 882,00 грн, за жовтень 2023 року на суму 882,00 грн, за листопад 2023 року на суму 882,00 грн, за грудень 2023 року на суму 882,00 грн, за січень 2024 року на 882,00 грн, за лютий 2024 року на суму 882,00 грн, за березень 2024 року на суму 882,00 грн;

- підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Розділу 1, підпункту 164.2.5 пункту 164.2 статті 164, пункту 167.1 статті 167, підпункту 168.4.7 пункту 168.4 статті 168, підпункту 168.1.5 пункту 168.4 статті 168, підпункту 170.1.4 пункту 170.1 статті 170, абз. «а» пункту 176.2 статті 176, підпункту 171.1.2 пункту 171.1 статті 171, підпункту 1.3 пункту 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX ПК донараховано військового збору по договорам оренди з фізичними особами на загальну суму 1869,00 грн, в тому разі: за серпень 2021 року на 3,00 грн, за вересень 2021 року на 3,00 грн, за жовтень 2021 року на 10,50 грн, за листопад 2021 року на 19,50 грн, за грудень 2021 року на 19,50 грн, за січень 2022 року на 19,50 грн, за лютий 2017 року на суму 19,50 грн, за березень 2022 року на суму 19,50 грн, за квітень 2022 року на суму 64,50 грн, за травень 2022 року на суму 73,50 грн, за червень 2022 року на 73,50 грн, за липень 2022 року на суму 73,50 грн, за серпень 2022 року на суму 73,50 грн, за вересень 2022 року на суму 73,50 грн, за жовтень 2022 року на суму 73,50 грн, за листопад 2022 року на суму 73,50 грн, за грудень 2022 року на суму 73,50 грн, за січень 2023 року на 73,50 грн., за лютий 2023 року на суму 73,50 грн, за березень 2023 року на суму 73,50 грн, за квітень 2023 року на суму 73,50 грн, за травень 2023 року на суму 73,50 грн, за червень 2023 року на 73,50 грн., за липень 2023 року на суму 73,50 грн, за серпень 2023 року на суму 73,50 грн, за вересень 2023 року на суму 73,50 грн, за жовтень 2023 року на суму 73,50 грн, за листопад 2023 року на суму 73,50 грн, за грудень 2023 року на суму 73,50 грн, за січень 2024 року на 73,50 грн, за лютий 2024 року на суму 73,50 грн, за березень 2024 року на суму 73,50 грн.

Акт перевірки відповідач направив позивачу засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення (штриховий індекатор 028), який був отриманий представником позивача 27.06.2024 (т. 11 а.с. 4).

Не погодившись із висновками Акта перевірки позивач направив заперечення до ГУ ДПС у Кіровоградській області від 09.07.2024 №09-07/24 (т. 2 а.с. 37-59).

За результатами розгляду вказаних заперечень відповідачем прийнято рішення про правомірність висновків викладених в актів перевірки, про що повідомив ПП «ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» (т. 2 а.с. 60).

На підставі висновків Акта перевірки відповідачем 11.06.2024 прийнято:

податкові повідомлення-рішення:

- №7 від 29.07.2024, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 32244 088 грн, з яких 27078053 грн основного платежу та 5166035 грн штрафних санкцій (т. 2 а.с. 62-65);

-№7 від 29.07.2024, яким застосовано штраф в сумі 1020,00 грн, за не надання документів до перевірки (т. 2 а.с. 67-69);

- №7 від 29.07.2024, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 22398818,00 грн, з яких 17919054,00 грн основного платежу та 4479764,00 грн штрафних санкцій (т. 2 а.с. 70-73);

- №7 від 29.07.2024, яким збільшено суму грошового зобов`язання з екологічного податку в сумі 10472,44 грн, з яких 8377,95 грн основного платежу та 2094,49 грн штрафних санкцій (т. 2 а.с. 74-76);

- №7 від 29.07.2024, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 3132794 грн (т. 2 а.с. 77-80);

- №7 від 29.07.2024, яким застосовано штраф в сумі 118346,25 грн, за відсутність реєстрації в ЄРПН податкових накладних (т. 2 а.с. 81-84);

- №7 від 29.07.2024, яким застосовано штраф в сумі 3060,00 грн, за не подання декларацій з екологічного податку (т. 2 а.с. 85-87);

- №7 від 29.07.2024, яким застосовано штраф в сумі 17340,00 грн, за порушення пункту 63.3 статті 63 ПК України, внаслідок не надання повідомлень за формою №20-ОПП (т. 2 а.с. 88-90);

- №6 від 29.07.2024, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 287709,02 грн, з яких 212637,42 грн основного платежу, 25222,19 грн штрафних санкцій та 49849,41 грн пені (т. 2 а.с. 91-92);

- №6 від 29.07.2024, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 33958,40 грн, з яких 22428,00 грн основного платежу, 5265,00 грн штрафних санкцій та 6265,40 грн пені (т. 2 а.с. 93-94);

- №6 від 29.07.2024, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору в сумі 26807,20 грн, з яких 19589,80 грн основного платежу, 2540,78 грн штрафних санкцій та 4676,62 грн пені (т. 2 а.с. 95-96);

- №6 від 29.07.2024, яким застосовано штраф в сумі 1020,00 грн, за подання податкової звітності за формою №1-ДФ (Додаток 4ДФ) з недостовірними відомостями (т. 2 а.с. 97-98);

- №6 від 29.07.2024, яким застосовано штраф в сумі 1020,00 грн, за ненадання документів з ЄСВ за період з 01.01.2011 по 31.08.2013 (т. 2 а.с. 99-100).

Крім того, ГУ ДПС у Кіровоградській області винесено:

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-6 від 29.07.2024, відповідно до якої вимагає сплатити заборгованість з ЄСВ в сумі 259890,18 грн (т. 2 а.с. 101-102);

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №6 від 29.07.2024, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 136,00 грн (т. 2 а.с. 103);

- рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання на за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №6 від 29.07.2024, яким застосовано штраф в сумі 170,00 грн (т. 2 а.с. 104);

- рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання на за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №6 від 29.07.2024, яким застосовано штраф в сумі 170,00 грн (т. 2 а.с. 105);

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №6 від 29.07.2024, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 129945,09 грн (т. 2 а.с. 106).

Не погодившись з вказаними рішеннями та вимогою позивач оскаржив їх в адміністративному порядку до Державної податкової служби України (т. 2 а.с. 117-148).

За результатами розгляду скарги, ДПС України винесено рішення про результати розгляду скарги:

- №30101/6/99-00-06-01-01-06 від 04.10.2024, яким скаргу, в частині оскарження ППР, задоволено частково, скасовано ППР №7 від 29.07.2024 в частині збільшення податкового зобов`язання з екологічного податку у сумі 8223,11 грн та застосування штрафу в сумі 2060,17 грн, №7 від 29.07.2024 в частині застосування штрафу в сумі 16320,00 грн, а в іншій частині скаргу залишено без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення - без змін (т. 2 а.с. 152-172);

- №30829/6/99-00-06-02-03-06 від 14.10.2024, яким скаргу, в частині оскарження рішень по ЄСВ, залишено без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін (т. 2_а.с. 174-180).

Вважаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення, рішення та вимогу відповідача протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 56.21 статті 56 ПК України встановлено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акту, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пункту 75.1.2 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Згідно із підпунктом 1 пункту 77.1 статті 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Відповідно до пункту 77.4 статті 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що виникнення права на проведення перевірки прямо пов`язане з оприлюдненням плану графіку та належним повідомленням платника податків про таку перевірку не пізніше ніж за 10 днів до дня проведення перевірки.

Як вбачається зі змісту позову, однією з підстав для скасування оскаржуваних рішень, ПП «Нью-Естейт» вважає порушення відповідачем процедурних питань, які були допущені при проведенні спірної перевірки, а саме, не належне повідомлення щодо проведення перевірки та залучення фіхівців ГУ ДПС у Харківській області.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.02.2020 р. у справі №826/17123/18 сформував правовий висновок, відповідно до якого, оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки інших підстав щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

У постанові від 22.09.2020 р. у справі №520/8836/18 судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, окрім наведених вище висновків, зазначила, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

З урахуванням зазначеного, а також визначених позивачем підстав позову, першочерговим у даній справі є вирішення питання дотримання контролюючим вимог податкового законодавства щодо процедури проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «Нью-Естейт».

Пунктом 42.1 42 ПК України передбачено, що податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу, і відображатися в електронному кабінеті.

Згідно із пунктом 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (п. 42.5 ст. 42 ПК України).

Таким чином, податковим законодавством передбачено два окремих випадки, коли документи вважаються належним чином врученими платнику податків (без використання електронного кабінету): надіслані за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення (що і було зроблено відповідачем у спірному випадку) або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. Водночас, у разі надіслання документів поштою, крім отримання платником цієї кореспонденції на пошті, вони також вважаються врученими у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Узагальнюючи вищезазначене, суд наголошує на тому, що документ (в цій ситуації наказ про проведення перевірки) вважається належним чином врученим, у випадку якщо він саме надісланий за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки.

Згідно матеріалів справи на підставі плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2024 рік 29.04.2024 ГУ ДПС України у Кіровоградській області було видано наказ №343-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» з 16.05.2024 тривалістю десять робочих днів з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.03.2024 та з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.03.2024. Також, було оформлено повідомлення про проведення перевірки від 29.04.2024 №114/4/11-28-07-07/32571553.

Вказані наказ та повідомлення були направлені позивачу засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою: 27400, Кіровоградська обл., м. Знам`янка, вул. Олександрійська, буд. 56/44, який повернувся до ГУ ДПС у Кіровоградській області 20.05.2024 з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Разом з тим, як встановлено судом та не заперечується відповідачем, 26.04.2024 «ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» змінила реєстрацію місцезнаходження на адресу: Харківська область, Дергачівський район, с. Подвірки, вул. Сумський шлях, буд. 9Г. Відтак, наказ про проведення перевірки та повідомлення не вважаються врученим позивачу, оскільки були направлені відповідачем за неналежною адресою місцезнаходження підприємства.

У зв`язку з неможливістю посадових осіб ГУ ДПС України та залученими до проведення перевірки працівниками ГУ ДПС у Харківській області вручити копію вказаного наказу та направлень на перевірку, про що були складені відповідні акти, 20.05.2024 відповідач наказом №388-п вніс зміни до пункту першого наказу від 29.04.2024 №343-п, виклавши у наступній редакції: «провести документальну планову виїзну перевірку ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» () після надходження інформації щодо встановлення його місцезнаходження тривалістю 10 робочих днів».

Суд звертає увагу на те, що відповідно до абзацу 5 підпункту 75.1.2 статті 75 ПК України документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка, і завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку.

Так, вимога, яку Податковий кодекс України ставить до контролюючого органу, щодо необхідності пересвідчитись чи вручено платнику податків у визначений законодавством спосіб копію наказу про проведення виїзної документальної перевірки, кореспондує з чітко зазначеними в статті 17 ПК України правами платника податків, а саме: бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, та за власною ініціативою пояснення з питань, що не запитувалися контролюючим органом, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

05.06.2024 уповноваженому представнику позивача безпосередньо перед проведенням перевірки службовими особами ГУ ДПС у Харківській області було вручено наказ ГУ ДПС у Кіровоградській області від 04.06.2024 №412-п «Про поновлення проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» ()», яким встановлено провести документальну планову виїзну перевірку ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» з 05.06.2024 тривалістю 10 робочих днів за період діяльності з 01.01.2017 по 31.03.2024 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, за період з 01.01.2011 по 31.03.2024 з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а також направлення від 04.06.2024 №№ 1936, 1937, 1938, 1939.

Відтак, наказ №343-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» та повідомлення про проведення перевірки узагалі не були вручені позивачу, а вручений лише наказ від 04.06.2024 №412-п «Про поновлення проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» ()» безпосередньо у день проведення перевірки, що у свою чергу свідчить про порушення відповідачем порядку проведення перевірки.

Водночас, у постанові від 20.12.2019 у справі №820/3914/17 Верховний Суд зазначив, що саме по собі порушення процедури прийняття акта адміністративного органу може бути підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що таке порушення вплинуло або могло вплинути на правильність оскаржуваного рішення.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: "протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків" і, на противагу йому, принцип "формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення".

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі №813/1790/18.

У постанові від 23.04.2020 у справі №813/1790/18 Верховний Суд виснував, що процедурні порушення під час призначення та/або проведення перевірки контролюючим органом не можуть сприйматися як безумовне свідчення протиправності податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатами документальної невиїзної перевірки. Вчинені контролюючим органом процедурні порушення під час призначення та проведення зазначеної перевірки підлягають оцінці і з огляду на те, наскільки вони вплинули на можливість платника податків захистити свої права, зокрема, щодо надання відомостей контролюючому органу задля правильного установлення обставин та обґрунтованості висновків, та чи призвели установлені процедурні порушення до необґрунтованості чи помилковості висновків контролюючого органу.

Така позиція суду касаційної інстанції узгоджується з позицією Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18 (провадження № К/9901/25669/19).

Під час розгляду справи судом встановлено, що 23.05.2024 ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» листом №14 повідомило ГУ ДПС у Харківській області про готовність надати документи та підтвердити своє місце знаходження за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Подвірки, вул. Сумський шлях, буд. 9Г на проведення документальної планової виїзної перевірки. При цьому, у зв`язку з необхідністю перевезення бухгалтерських документів просило розпочати перевірку з 05.06.2024.

З аналізу змісту норм ПК України, з урахуванням встановлених судом фактичних обставин даної справи, слід дійти висновку, що у даному випадку невручення позивачу за його місцезнаходженням наказу №343-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» та повідомлення про проведення перевірки, саме по собі об`єктивно не здатне призвести до невідповідності закону рішень податкового органу за результатами такої перевірки, оскільки ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» було включене до заздалегідь оприлюдненого плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2024 рік, позивач самостійно листом від 23.05.2024 №14 повідомив ГУ ДПС у Харківській області про готовність надати документи та підтвердити своє місце знаходження для проведення документальної планової виїзної перевірки, дата початку проведення перевірки була узгоджена самим позивачем, копію наказу ГУ ДПС у Кіровоградській області від 04.06.2024 №412-п «Про поновлення проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» на направлення на перевірку були вручені уповноваженому представнику платника податку Постиці С.М. перед її проведенням, перевіряючих було допущено до проведення перевірки за місцем знаходження позивача, яку проведено за присутності уповноваженого представника суб`єкта господарювання.

Суд відхиляє посилання представника позивача на постанови Верховного Суду від 09.02.2021 року по справі №804/3329/15, від 27.01.2015 по справі №21-425а/14, від 12.08.2020 року по справі №160/2116/19, оскільки спірні відносини не є подібними до правовідносин, зазначених у вказаних справах (наявна відмінність предметів та підстав позовів, змісту позовних вимог та фактичних обставин), зокрема предметом судового розгляду були допущені порушення порядку проведення документальних невиїзних перевірок платників податків.

Щодо постанови Верховного Суду від 01.08.2018 у справі №817/519/16, то у даній справі судом було встановлено порушення порядку проведення перевірки у зв`язку з невключенням позивача до плану-графіку перевірки відповідного кварталу поточного року, а не через неналежне вручення наказу про перевірку, тому посилання представника позивача на цю постанову суд вважає безпідставними.

Що стосується доводів позивача про протиправність залучення відповідачем до проведення перевірки працівників ГУ ДПС у Харківській області, суд зазначає наступне.

Порядок взаємодії між структурними підрозділами Державної податкової служби України та відповідними підрозділами територіальних органів ДПС при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків регулюється Методичними рекомендаціями щодо порядку взаємодії між підрозділами органів Державної податкової служби України при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затвердженими наказом Державної податкової служби України №470 від 04.09.2020 (далі Методичні рекомендації).

Вказані рекомендації не зареєстровані у Міністерстві юстиції України, однак контролюючий орган керується у своїй роботі такими рекомендаціями, оскільки ними визначені (регламентовані) певні порядки щодо вчинення відповідних дій.

Разом з тим, методичні рекомендації розроблено відповідно до вимог ПК України та рекомендовані для застосування посадовими особами ДПС та її територіальних органів при організації, проведенні та реалізації матеріалів документальних перевірок платників податків з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС, фактичних перевірок щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, дотримання вимог законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства стосовно укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), порядку розрахунків з використанням електронних платіжних засобів за товари (послуги), а також тимчасово, на період до припинення або скасування дії воєнного стану в Україні, під час здійснення контролю за дотриманням платниками податків вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки). Ці Методичні рекомендації можуть бути використані при проведенні документальних та фактичних перевірок апаратом ДПС та відповідними підрозділами територіальних органів ДПС, за якими закріплено функції щодо організації та проведення таких перевірок.

Згідно підпункту 1.2.1 пункту 1 вказаних Методичних рекомендацій рішення про проведення перевірки може бути оформлено наказом відповідного територіального органу ДПС та/або ДПС, зокрема, наказом територіальних органів ДПС - для проведення документальних планових та позапланових або фактичних перевірок платників податків із залученням працівників відповідного територіального органу ДПС, а за дорученням (погодженням) керівництва ДПС - із залученням також працівників апарату ДПС та інших територіальних органів ДПС.

За дорученням (погодженням) керівника (його заступника або уповноваженої особи) територіального органу ДПС, погодженим керівництвом ДПС, працівники цього органу можуть залучатися до проведення документальних планових та позапланових або фактичних перевірок, що проводяться іншими територіальними органами ДПС.

Таке доручення (погодження) надсилається територіальному органу ДПС системою електронного документообігу до прийняття рішення про проведення документальної або фактичної перевірки.

Згідно матеріалів справи ГУ ДПС у Кіровоградській області листом від 10.05.2024 №690/7/11-28-07-07-11 проінформувало ГУ ДПС у Харківській області про зміну ПП «Знам`янка-Автосвіт» своєї адреси на: 62371, Харківська область, Харківський район, с. Подвірки, вул..Сумський шлях, буд.9-г, та про надсилання на адресу підприємства наказу на проведення перевірки та письмового повідомлення про її проведення, просило вирішити питання щодо залучення працівників ГУ ДПС у Харківській області до проведення перевірки.

У відповідь на вказаний лист ГУ ДПС у Харківській області 15.05.2024 повідомило відповідача, що у проведенні документальної планової перевірки ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» будуть брати участь державний інспектор Усачов О.В. та Борисенко І.В.

Крім цього, з урахуванням положень Методичних рекомендацій, відповідач листом від 10.05.2024 №2682/8/11-28-07-07-07 просив ДПС України вирішити питання щодо залучення працівників ГУ ДПС у Харківській області до проведення документальної планової виїзної перевірки ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ».

При цьому, Державна податкова служба України листом від 21.05.2024 №14673/7/99-00-07-01-01-07 повідомила ГУ ДПС у Харківській області щодо необхідності розгляду питання щодо залучення фахівців з метою проведення документальної перевірки ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» та про вжиті заходи повідомити ГУ ДПС у Кіровоградській області та Департамент податкового аудиту до 23.05.2024.

ГУ ДПС у Харківській області листом від 22.05.2024 №4083/8/20-40-07-01-07 повідомило ДПС України про участь у проведенні перевірки позивача головних державних інспекторів Усачова О.В. та Борисенка І.В.

У наступному, листом від 28.05.2024 ГУ ДПС у Харківській області повідомило ГУ ДПС у Кіровоградській області про зміну фахівців, які будуть брати участь у проведенні перевірки ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ», замінивши головних державних інспекторів Усачова О.В. та Борисенка І.В. та головних державних інспекторів Снєжану Звєрєву, Катерину Радомську, Юрія Бондара та Олену Погребняк.

Указаним фахівцям з урахуванням зазначеного вище листа від 28.05.2024 та на підставі наказу №412-п «Про поновлення проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» ГУ ДПС у Кіровоградській області 04.06.2024 були оформлені направлення на перевірку №1936, №1937, №1938 та №1939 (а.с. т.2 а.с. 219-222).

Таким чином, враховуючи, що позивач на момент видачі наказу №343-п від 29.04.2024 перебував на стадії переходу за місцем нового податкового обліку у Харківській області, залучення фахівців Головного управління ДПС в Харківській області до проведення перевірки позивача, на думку суду, було правомірним та здійснено відповідно до положень Методичних рекомендацій, а тому відповідні доводи позивача не враховуються судом при прийнятті рішення.

При цьому, суд зазначає, що Методичні рекомендації не зобов`язують територіальний орган ДПС погоджувати конкретних фахівців територіального органу ДПС, які будуть залучені до проведення перевірки платника податків або їх заміну.

Суд також враховує, що безпосередньо у Методичних рекомендаціях зазначено, що вони мають рекомендаційний характер та не містять нових правових норм щодо організації, проведення та реалізації матеріалів перевірок платників податків, не проходили процедуру реєстрації в Міністерстві юстиції України, а на офіційному сайті Верховної Ради України розміщені під видом "Наказ, Рекомендації, Зразок, Форма типового документа, Повідомлення, Запит, Акт, Інформація".

Отже, Методичні рекомендації №470 можуть враховуватися органами ДПС, однак порушення таких рекомендаціях не є безумовною підставою для застосування правових наслідків, які настають в разі настання порушень обов`язкових до виконання положень законодавства щодо проведення перевірок.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, допущені контролюючим органом порушення законодавства щодо проведення перевірки, на які вказує позивач, самі по собі не призвели необґрунтованості чи помилковості висновків контролюючого органу та не можуть бути наслідком протиправності рішень, прийнятих за наслідками перевірки.

Щодо дотримання відповідачем при проведенні перевірки вимог пункту 102.1 статті 102 ПК України.

Позивач у позовній заяві посилається на порушення ГУ ДПС у Кіровоградській області положень пункту102.1 статті 102 ПК України, при винесенні оскаржуваних рішень з тих підстав, що податкова декларація з ПДВ за грудень 2017 року подана підприємством 18.01.2018, а за січень 2018 року 16.02.2018. Отже, з урахуванням зупинення перебігу строків, визначених ПК України на період карантину та у зв`язку із введенням військового стану в Україні 1095 день від дати подання податкової декларації з ПДВ за грудень 2017 року настав 01.06.2024, а за січень 2018 року - 30.06.2024.

Крім цього, податкова декларація з податку на прибуток за 2017 рік подана підприємством 23.02.2018, отже з урахуванням зупинення перебігу строків, визначених ПК України на період карантину та у зв`язку із введенням військового стану в Україні 1095 день від дати подання податкової декларації за 2017 рік настав 07.07.2024.

При цьому, спірні податкові повідомлення-рішення прийняті 29.07.2024, тобто з порушенням положень пункту 102.1 статті 102 ПК України.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 392, застосування вимог пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу , та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Отже, при плануванні, організації та проведенні документальних перевірок контролюючі органи враховують строки давності, визначені пунктом 102.1 статті 102 ПК України, які поширюються також на період, який може бути охоплений перевіркою, крім перевірок в частині правильності обчислення, повноти та своєчасності сплати єдиного внеску.

Окрім того, враховуючи, що граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 ПК України, відповідно штрафні санкції можуть бути застосовані в межах 1095 днів, з дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати грошових зобов`язань.

В контексті зазначеного вище, суд зазначає, що приписами пункту 102.3 статті 102 ПК України визначено, що відлік строку давності зупиняється на будь-який період, протягом якого, зокрема, контролюючому органу згідно із законом та/або рішенням суду заборонено проводити перевірку (перевірки) платника податків.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 10.05.2018 року у справі №820/3544/17 зазначив, що норма пункту 102.1. статті 102 Податкового кодексу України пов`язує відлік строку давності саме із останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань.

Згідно Акта перевірки, фактів порушення подання податкових декларацій за 2017-2023 роки податкової декларації з ПДВ, чи з податку на прибуток встановлено не було.

Разом з тим, пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України встановлено, що на період з 18 березня 2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), визначено, що зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 Податкового кодексу України крім документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.

При цьому дію пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України було зупинено на період дії воєнного, надзвичайного стану Законом України від 15.03.2022 №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану».

Згідно пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 4.02.2022 №2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Так, відповідно до підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПКУ, тимчасово до 01.08.2023, для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім дотримання строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 та 392, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, сплати податків та зборів платниками податків; строків проведення камеральних перевірок, оформлення їх результатів у порядку, визначеному статтею 86 цього Кодексу, подання скарги на податкове повідомлення-рішення за результатами камеральної перевірки, прийняття рішення за результатом її розгляду, нарахування пені; строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок, оформлення їх результатів у порядку, визначеному статтею 86 цього Кодексу, подання скарги на податкове повідомлення-рішення, рішення про застосування фінансових санкцій за результатами документальної позапланової перевірки або фактичної перевірки та прийняття рішення за результатами їх розгляду, адміністративного арешту майна за результатами документальної позапланової перевірки або фактичної перевірки; строків здійснення заходів з погашення податкового боргу платників податків - суб`єктів господарювання, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, передбачені статтями 59 - 60, 87 - 101 цього Кодексу, та/або визначення грошових зобов`язань згідно із статтею 116 цього Кодексу; строків подання та розгляду скарг на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбачених підпунктом 56.23.3 пункту 56.23 статті 56 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, строк, встановлений статтею 102 ПК України (для перевірки, що є предметом розгляду даної справи) був зупинений на період з 18.03.2020 по 01.08.2023.

Згідно матеріалів справи судом встановлено та відповідачем не заперечується, що декларація з ПДВ за грудень 2017 року подана позивачем 18.01.2018. Спірні податкові повідомлення рішення прийняті 29.07.2024. Отже, з урахуванням зупинення перебігу строків позовної давності з 18.03.2020 по 01.08.2023 на період карантину та у зв`язку із введенням військового стану в Україні 1095 день від дати подання податкової декларації з ПДВ за грудень 2017 року настав 01.06.2024 (з 18.01.2018 по 17.03.2020 року 790 календарних дні, з 02.08.2023 по 21.07.2024 року 305 календарних днів).

Декларація з ПДВ за січень 2018 подана позивачем 16.02.2018. Отже, з урахуванням зупинення перебігу строків позовної давності з 18.03.2020 по 01.08.2023 на період карантину та у зв`язку із введенням військового стану в Україні 1095 день від дати подання податкової декларації з ПДВ за січень 2018 року настав 30.06.2024 (з 18.01.2018 по 17.03.2020 року 761 календарний день, з 02.08.2023 по 30.06.2024 334 календарних дні).

Відповідно до підпункту 49.18.6 пункту 49.18 статті 49 ПК України, граничним строком подання податкової декларації з податку на прибуток за 2017 рік є 01.03.2018. При цьому, податкова декларація з податку на прибуток за 2017 рік подана позивачем 23.02.2018. Отже, з урахуванням зупинення перебігу строків позовної давності з 18.03.2020 по 01.08.2023 на період карантину та у зв`язку із введенням військового стану в Україні 1095 день від дати подання податкової декларації за 2017 рік настав 07.07.2024 (з 23.02.2018 по 17.03.2020 754 календарних дні, з 02.08.2023 року по 06.07.2024 341 календарний день).

Відповідно до підпункту 112.8.1 пункту 112.8. статті 112 ПК України, обставинами, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є сплив строків давності застосування штрафів за вчинення податкового правопорушення.

Враховуючи обставини справи та оскільки проведена перевірка стосовно позивача відбулась із порушенням норм податкового законодавства, охопивши більший, ніж надано контролюючому органу, період, і за її наслідками платнику податків застосовано грошові зобов`язання, такі обставини тягнуть за собою протиправність податкових повідомлень-рішень в частині перевищення строку позовної давності.

Відтак, суд дійшов висновку, що збільшення відповідачем податкових зобов`язань ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» з податку на прибуток за 2017 рік на суму 1831991,25 грн та з податку на додану вартість за січень 2018 року на суму 10185,00 грн є протиправним.

Щодо суті виявлених порушень, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом міністерства фінансів України №727 від 20.08.2015, акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно із пунктами 3-5 розділу II Порядку №727 акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Відповідно до підпункту 2 Пункт 4 розділу III Порядку №727 у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно:

- викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення;

- викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

- зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

- у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів;

- у разі отримання під час перевірки копій документів, які підтверджують факт виявленого порушення, про це робиться запис із відображенням підстав для їх отримання, а також переліку цих документів;

- у разі відмови посадових осіб платника податків (керівника платника податків або уповноважених ним осіб) надати документи та/або копії документів посадовій особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові посадової особи платника податків, уповноваженої здійснювати від його імені юридичні дії, та переліку документів (копій документів), які йому запропоновано подати, факт складання такого акта відображається в акті (довідці) документальної перевірки;

- у разі надання посадовими особами платника податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою) посадовим особам контролюючого органу письмових пояснень щодо встановлених порушень податкового законодавства та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, або їх копій факти надання таких пояснень необхідно відобразити в акті документальної перевірки;

Таким чином, у випадку встановлення в ході проведення перевірки порушень податкового законодавства, контролюючий орган повинен скласти акт перевірки, в якому описати виявлене порушення з посиланням на первинні документи, які його підтверджують.

Обов`язково наводиться в акті документальної перевірки інформація щодо фактів та обставин, які підтверджують та доводять наявність вини платника податків (з детальним їх описом; дослідженням, яке доводить, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, встановлених Податковим кодексом, проте не вжив достатніх заходів для їх дотримання; документами та інформацією, яка підтверджує наявність вини платника податків), а також інформація щодо пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності платника податків.

Суд зазначає, що незважаючи на те, що акт перевірки не є самостійним предметом судового оскарження, він є одним із доказів в адміністративній справі про визнання протиправним рішення контролюючого органу, прийнятого за наслідками проведеної перевірки.

Текст акта перевірки повинен деталізовано відображати зміст та суть встановлених контролюючим органом порушень та відповідати встановленим висновкам про вчинене платником податків порушення.

Описова частина акта перевірки повинна бути сформульована таким чином, щоб платник податків міг зрозуміти в чому, на думку податкового органу, полягає склад вчиненого правопорушення та, заперечуючи проти встановлених у висновках акта перевірки порушень, на підставі яких прийнято податкове повідомлення-рішення, мав змогу подати заперечення проти акта перевірки чи звернутися до суду з позовом про оскарження прийнятих за наслідками такої перевірки рішень контролюючого органу.

Висновки аналогічного змісту викладені у постанові Верховного Суду від 26.06.2023 у справі №815/6819/14.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

ПК України надає визначення розумної економічної причини (ділової мети), як причини, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (підпункт 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.2 статті 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 №996-XIV (далі - Закон №996) визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону №996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Пунктом 135.1. статті 135 ПК України визначено, що базою оподаткування податком на прибуток підприємств є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Документальною плановою виїзною перевіркою ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» встановлено порушення вимог підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, статті 135 ПК України, пункту 5, пункту 7, пункту 21 Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248, внаслідок чого занижено податок на прибуток на загальну суму 27078053,00 грн.

Під час перевірки встановлено завищення собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) на загальну суму 150433627,00 грн, у тому числі за: 2017 рік 8142182,00 грн, 2018 рік 8277105,00 грн, 2019 рік 16493108,00 грн, 2020 рік 14060320,00 грн, 2021 рік 21572535,00 грн, 2022 рік 45849861,00 грн, 2023 рік 31422798,00 грн, 1 квартал 2024 року 4615718,00 грн за рахунок:

- безпідставного завищення показників по рядку 2050 (форми № 2) «Собівартість реалізованих товарів, робіт, послуг» внаслідок невірного розподілу витрат та включення інших витрат до складу собівартості реалізованих товарів, послуг на суму 2299334,00 грн, у тому числі за: 2023 рік 941841,00 грн, 1 квартал 2024 року 1357493,00 грн;

- безпідставного списання витрат запчастин, автошин та ПММ до складу собівартості реалізованих послуг транспортного перевезення без підтверджуючих документів їх використання (надані до перевірки накладні-вимоги на списання використаних запчастин та автошин не підтверджують документально використання даних ТМЦ та відповідно включення вартості запчастин та автошин до витрат підприємства у сумі 148134293,00 грн, у тому числі за: 2017 рік 8142182,00 грн, 2018 рік 8277105,00 грн, 2019 рік 16493108,00 грн, 2020 рік 14060320,00 грн, 2021 рік 21572535,00 грн, 2022 рік 45849861,00 грн, 2023 рік 30480957,00 грн, 1 квартал 2024 року 3258225,00 грн.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99 №996-XIV (далі - Закон України №996-XIV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Стаття 1 Закону України №996-XIV дає визначення термінам:

- господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства;

- первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з пунктом 2 статті 3 Закону України №996-XIV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону України №996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності визначає Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затверджене наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248 (далі - П (С)БО 16).

Відповідно до пунктів 5-7 П (С)БО 16 витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань. Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені. Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат.

До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати (п. 10-11 П (С)БО 16).

Пунктом 12 П (С)БО 16 визначено, що до складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу вироблюваної продукції, купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат. Прямі матеріальні витрати зменшуються на вартість зворотних відходів, отриманих у процесі виробництва, які оцінюються у порядку, викладеному в пункті 11 цього Національного положення (стандарту).

Витрати, пов`язані з операційною діяльністю, які не включаються до собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг), поділяються на адміністративні витрати, витрати на збут та інші операційні витрати. (п.17 П(С)БО 16).

Перевіркою встановлено, що позивач у формі 2 «Звіт про фінансові результати» по рядку 2050 «Собівартість реалізованих товарів, робіт, послуг» відобразив наступні показники за 2023 рік та 1 квартал 2024 року: 1 квартал 2023 року - 13375,1 тис. грн; 2 квартал 2023 року - 14800,0 тис. грн; 3 квартал 2023 року - 11580,2 тис. грн; 4 квартал 2023 року - 11422,6 тис. грн; 1 квартал 2024 року: 6715,1 тис. Грн.

Так, до складу собівартості за вищенаведені періоди включено вартість придбаних ліцензій, сертифікатів, ТО обслуговування, послуги регіонального сервісного центру, РКО, канцелярії, будівельних матеріалів та інших матеріалів, метрології та калібрування, система контролю послуг ОРЗ, послуги МЕДОК, послуги мобільного зв`язку та стоянки.

Інші операційні витрати по рядку 2180 (форми 2) та Інші витрати порядку 2270 (форми 2) підприємством не задекларовані за період 2023 рік- 1 квартал 2024 року.

При цьому, наказами про облікову політику підприємства не встановлено особливостей обліку понесених витрат та їх включення, до фінансового результату діяльності. Зворотнього судом не встановлено.

Таким чином, за рахунок безпідставного завищення показників по рядку 2050 (форми № 2) «Собівартість реалізованих товарів, робіт, послуг» внаслідок невірного розподілу витрат та включення інших витрат до складу собівартості реалізованих товарів, послуг на суму 2299334,00 грн відбулось завищення собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) на вказану суму.

Також, згідно Акта перевірки встановлено безпідставне завищення ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) за рахунок списання витрат запчастин, автошин на суму 19957224,00 грн.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Системний аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Позивачем під час перевірки були надані на вимогу перевіряючих накладні вимоги на внутрішнє переміщення матеріалів за 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 та 2023 роки на загальну суму 17283712,00 грн. Усі надані позивачем документи на списання шин та запчастин були враховані податковим органом без зауважень.

Інші накладні на списання запчастин на ремонт автотранспортних засобів, зокрема за 2022 рік та перший квартал 2024 року, на момент здійснення перевірки були відсутні та посадовими особами позивача не надавалися, про що перевіряючими було складено акт від 25.06.2024 №534/11-28-07-07/32571553.

Водночас, ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» було включено вартість запчастин та шин за період з 2017 по 1 квартал 2024 року до витрат підприємства на суму 37325101,00 грн. Таким чином, позивачем включено до витрат підприємства вартість запчастин та шин на загальну суму 19957224,00 грн, що не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно матеріалів справи позивачем надано суду Акти на списання автозапчастин за 2022 рік на загальну суму 4641489,88 грн та за 2024 рік на загальну суму 814087,51 грн, а також списання шин за 2022 рік.

З цього приводу суд зазначає, що згідно з пунктом 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

За приписами пункту 44.7 статті 44 ПК України у разі, якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).

Згідно з пунктом 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Зміст наведених правових норм свідчить, що обов`язок контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі первинних документів кореспондується з обов`язком платника податків зберігати такі первинні документи та надавати їх при перевірці. Не надання таких документів нормами пункту 44.6 ст.44 ПК прирівнюється до їх відсутності.

Зазначений висновок щодо застосування норм матеріального права узгоджується із висновками Верховного Суду, наведеними постановах від 19.03.2019 по справі №804/15542/13-а та від 27.04.2022 по справі №420/13197/20.

Отже, платник податків не може посилатися в судовому процесі на підтвердження показників, які відображені ним у податковій звітності, на документи, які не були надані під час перевірки або впродовж строку, передбаченого пунктом 86.7 статті 86 ПК України. Винятком є випадки виїмки документів або іншого їх вилучення правоохоронними органами та іншими компетентними органами.

Докази надання актів на списання та запчастин на 19957224,00 грн (у тому числі надані суду за 2022 та І квартал 2024 року) після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки у матеріалах справи відсутні, а отже не можуть бути враховані судом при прийнятті рішення у даній справі.

Під час перевірки встановлено безпідставне віднесення ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» до витрат списання палива на суму 128177068,36 грн. Даний висновок зроблений на підставі того, що надані позивачем до перевірки документи не можуть бути підставою для списання палива у витрати підприємства, оскільки не містять норм витрачання палива, маршрут кожного транспортного засобу по кілометражу та витрати палива на стоянках та простоях. Також, підприємство не веде облік використання пального по об`єктам та/ або по місцям зберігання. Крім цього, під час проведення перевірки не надано жодного подорожнього листа за перевіряємий період, що давав би можливість перевірити та підтвердити витрати пального кожним автомобілем відповідно до кілометражу.

Суд не погоджується з такими висновками відповідача з огляду на наступне.

Основним критерієм правильності списання ПММ є можливість, на підставі наявних документів, зробити беззаперечний висновок про те, що витрати фактично понесені та безпосередньо пов`язані з провадженням господарської діяльності.

В акті перевірки зазначено, що ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» здійснювало перевезення вантажів у міжнародному автомобільному сполученні та по території України із використанням власного та залученого транспорту.

Під час перевірки було досліджено: акти списання товарів (палива), відомості заправки паливом у бак автомобіля на АЗС, видаткові накладні на відпуск нафтопродуктів постачальниками, товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти), відомості списання дизельного пального транспортними засобами згідно кілометражу.

Придбане пальне куплялось безпосередньо шляхом заправки у баки транспортних засобів та у резервуарі зберігання пального згідно відповідної ліцензії.

Досліджуючи надані до перевірки та матеріалів справи акти на списання пального зі складу ПММ, судом встановлено, що позивачем формувались щоквартальні акти на списання пального. Акти складались комісійно із зазначенням об`єму палива, ціни та суми.

Відповідач підставі підпунктів 20.1.14 , 20.1.43, 20.1.45, 20.1.46 пункту 20.1 статті 20 та пунктів 85.4, 85.8 статті 85 ПК України вручено запит від 14.06.2024 про надання пояснення та їх документальне підтвердження щодо встановлення на ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» норм списання палива на автотранспорт, складання подорожніх листів у розрізі кожного авто та періоду, порядку обліку придбання, використання ПММ та його списання. Крім цього, просив надати завірені належним чином копії первинних документів за період з 01.01.2017 по 31.03.2024, а саме, але не виключно: подорожні листи, акти списання ПММ, відомості використання ПММ автотранспортом.

По факту ненадання запитуваних під час перевірки документів в повному обсязі контролюючим органом складено акт ненадання документів 25.06.2024 №534/11-28-07-07/32571553, у якому зазначено, що посадовими особами Приватного підприємства ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» не надані письмові відповіді на запит перевіряючих з наданням пояснень та копій первинних документів. Зокрема, не було надано норми списання палива за період з 01.01.2017 по 31.03.2024; розрахунки собівартості реалізованих послуг за період з 01.01.2017 по 31.03.2024, подорожні листи за період з 01.01.2017 по 31.03.2024, акти списання палива за 2017 рік. Вказаний акт у зв`язку з відсутністю посадових осіб/представників платника податків був надісланий йому на податкову адресу засобами поштового зв`язку.

Суд зазначає, що той факт, що на думку податкового органу в ході перевірки не вдалось ідентифікувати витрати ПММ з транспортним засобом і відповідно перевірити обставини правомірності списання пального не доводить того, що таке пальне було використане у діяльності, не пов`язаній із господарською діяльністю позивача, адже відповідач врахував у складі витрат у складі собівартості реалізованих послуг увесь обсяг пального, що заправлявся безпосередньо в бак автомобіля.

Як зазначає Верховний Суд в постанові від 28.07.2020 по справі №826/13368/15, витрати на придбання ПММ конкретного платника, що підлягають врахуванню при визначенні його оподатковуваного доходу, не обов`язково мають дорівнювати певним затвердженим нормативам. А відтак відповідні витрати мають визнаватися на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II ПК (як того вимагає пункт 138.2 статті 138 цього Кодексу).

Отже, витрати на придбання ПММ ураховуються при визначенні фінансового результату у разі їх підтвердження належним чином оформленими первинними документами.

Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 09.03.2021 у справі №160/3026/19.

Крім цього, документом, визначеним законом, що підтверджує факт надання послуг з перевезення вантажу, посвідчує рух автомобільного транспорту, є товарно-транспортна накладна (далі - ТТН).

Відповідно до абзаців двадцять п`ятого та двадцять шостого розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 20.02.1998 року за №128/2568 (далі - Правила №363), товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно- матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи; вона є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Пунктом 1.1 Правил №363 встановлено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Документи, передбачені Правилами №363, у тому числі товарно- транспортна накладна, не є документами первинного бухгалтерського обліку, які підтверджують придбання та/або продаж товарно-матеріальних цінностей (товару). Товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом.

Однак, контролюючий орган, в процесі здійснення перевірочних заходів ТТН платника в даному контексті не досліджував.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень» №3565-VI від 05.07.2011, застосування подорожніх листів суб`єктами господарювання, що експлуатують колісні транспортні засоби, стало необов`язковим з 14.08.2011.

Наказом Міністерства інфраструктури та Міністерства економічного розвитку України №1005/1454 від 10.12.2013 «Про визнання таким, що втратив чинність, наказу Міністерства транспорту України, Міністерства статистики України від 29 грудня 1995 року № 488/346» наказ Міністерства транспорту України та Міністерства статистики України №488/346 від 29.12.1995 року втратив чинність та були скасовані, зокрема типові форми подорожніх листів.

Отже, застосування суб`єктами господарювання, що експлуатують колісні транспортні засоби, у своїй господарській діяльності подорожнього листа вантажного автомобіля є необов`язковим, і факт їх не надання до перевірки не може однозначно свідчити про неправомірність використання та списання пального в господарській діяльності позивача.

Крім того, законодавством не передбачений єдиний документ, що підтверджує списання ПММ. В свою чергу, факт використання палива може підтверджуватися будь-якими первинними документами, які містять обов`язкові реквізити і відповідають законодавчо встановленим вимогам щодо їх складання.

Суд зазначає, що відповідач не заперечує реальність господарських операцій по наданню позивачем послуг з автомобільних перевезень вантажів, однак повністю заперечує використання в господарській діяльності пального, що є саме по собі взаємовиключними обставинами. При цьому, контролюючий орган не оспорює факт використання в господарській діяльності інших паливо-мастильних матеріалів, таких як олива, запасні частини та комплектуючі, шини тощо, а також палива, що заправлене безпосередньо у баки автомобілів.

При цьому, відповідач зсилається на те, що для визначення витрат ПММ для легкових та вантажних автомобілів регулюють Норми витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті, затверджені наказом Мінтрансу від 10.02.1998 №43.

Суд зазначає, що дані Наказу Міністерства транспорту України №43 від 10.02.1998 «Про затвердження норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті», призначені для планування потреби підприємств, організацій та установ в паливно-мастильних матеріалах і контролю за їх витратами, ведення звітності, запровадження режиму економії і раціонального використання нафтопродуктів, а також можуть застосовуватись для розроблення питомих норм витрат палива. Нормування витрат палива - це встановлення допустимої міри його споживання в певних умовах експлуатації автомобілів, для чого застосовуються базові лінійні норми, встановлені по моделях (модифікаціях) автомобілів, та система нормативів і коригуючих коефіцієнтів, які дозволяють враховувати виконану транспортну роботу, кліматичні, дорожні, та інші умови експлуатації. Нормування витрат моторних олив та мастил здійснюється пропорційно до витрат палива згідно з встановленими нормативами.

Отже, безпосереднім призначенням даних Наказу №43 є планування витрат палива з метою їх раціонального використання. Разом з тим, норми списання палива на підприємстві можуть бути врегульовані внутрішніми наказами, а також підтверджені відповідними розрахунками, з урахуванням технічних характеристик автомобілів, експлуатаційних норм і інших факторів.

Крім того, пунктом 1.9 Наказу №43 прямо передбачено, що підприємство на підставі аналізу причин відхилень фактичних витрат палива, що можуть змінюватися у часі або за певних умов, від встановлених ним нормативних витрат може змінювати встановлені нормативні витрати відповідно до зміни умов експлуатації або, у разі потреби, вживати заходів щодо усунення причин збільшення фактичної витрати палива понад встановлену підприємством нормативну витрату палива.

Наказ №43 взагалі не містить імперативних норм, порушення яких може трактуватися, як порушення вимог податкового законодавства.

Отже, не може бути обов`язковим для визначення бази при обчисленні об`єкта оподаткування, зокрема, з урахуванням того, що серед встановлених чинним податковим законодавством обмежень щодо формування складу витрат та податкового кредиту відсутнє застереження стосовно не можливості включення до їх складу фактичних витрат на паливо, які перевищують вказані нормативи у Нормах витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті.

У той же час, наказ Мінтранспорту «Про затвердження Норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті» №43 від 10.02.1998, на який посилаються перевіряючі в Акті перевірки втратив чинність на підставі Наказу Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України «Про визнання таким, що втратив чинність, наказу Міністерства транспорту України від 10.02.1998 № 43» №1011 від 02.11.2023.

Згідно матеріалів справи позивачем не було надано до перевірки актів списання палива за 2017 рік на суму 7320071,00 грн, а також первинних бухгалтерських документів на списання запчастин та шин на суму 822111,00 грн, водночас з урахуванням встановлених судом обставин збільшення відповідачем податкових зобов`язань ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» з податку на прибуток за 2017 рік на суму 1831991,25 грн з порушення приписів пункту 102.1 статті 102 ПК України, вказані витрати не враховуються при визначенні загальної суми зобов`язань з податку на прибуток.

Отже, висновок ГУ ДПС у Кіровоградській області про не використання в господарській діяльності дизельного палива на суму 128177069,00 грн є необґрунтованим та безпідставним, у зв`язку з чим нарахування податкових зобов`язань на суму 26283207,74 грн, у тому числі 23219852,40 грн (21754259,64 грн + 1465592,76 (податок на прибуток 2017 р.) сума податку на прибуток та 3063355,34 грн (21754259,64 грн - 10966431,06 грн (податок з прибутку за 2021 та 2022 роки) = 10787828,58 х 25% + 366398,19 грн (штраф за 2017 рік)) штрафних санкцій з податку на прибуток є протиправним, що має своїм наслідком скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в цій частині.

Щодо збільшення позивачу податкових зобов`зань з податку на додану вартість на суму 22398817,00 грн, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів (доповнено згідно із Законом №2198-VIII від 09.11.2017).

Перевіркою встановлено порушення вимог абз. в, г пункту 198.5, пункту 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201 ПК України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся на загальну суму 22398817,00 грн, у тому числі: основний платіж - 17919054 грн та штрафні санкції 4479764,00 грн (загальна сума заниження податку 19103501,00 грн -1184447,00 грн період який не застосовується термін позовної давності минув), у зв`язку з безпідставним віднесенням до витрат підприємства списання придбаних автошин, запчастин 3991445,00 грн та ПММ 18269347,00 грн.

Крім цього, згідно Акта перевірки заниження бази оподаткування з ПДВ і не нарахування податкових зобов`язань на загальну суму ПДВ 22260791,00 грн вплинуло на визначення рядка 21 Декларації з податку на додану вартість за березень 2024 (18.04.2021 №) на суму 3132794 гривень.

Також, перевіркою було встановлено порушення підпункту 201.1, пункту 201.10 статті 201 ПК України, а саме - відсутність складення та реєстрації ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» в ЄРПН протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 ПК України, податкових накладних на суму ПДВ 22260791 грн, у зв`язку з чим до позивача застосовано штраф в сумі 118346,25 грн.

З урахуванням встановленої судом протиправності висновків податкового органу щодо заниження позивачем витрат в частині використання ним у господарській діяльності дизельного палива на суму 128177069,00 грн, встановленого порушення податковим органом приписів пункту 102.1 статті 102 ПК України щодо строків давності нарахування зобов`язань по податку на додану вартість за січень 2018 року на суму 10185,00 грн, - нарахування відповідачем податкових зобов`язань з податку на додану вартість і штрафних санкцій на загальну суму 22398817,00 грн також є безпідставним.

З цих же підстав необгрунтованим є висновок відповідача про зменшення ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 3132794,00 грн гривень та застосовання до підприємства штрафу в сумі 118346,25 грн за відсутність реєстрації податкових накладних, оскільки зазначені зобов`язання є похідними від нарахованих сум податку на додану вартість.

Щодо протиправності податкового повідомлення-рішення №7 від 29.07.2024, яким застосовано до позивача штраф в сумі 1020,00 грн за не надання документів до перевірки, суд зазначає таке.

Статтею 85 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до пункту 121.1 статті 121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Як встановлено судом, та не заперечується позивачем при проведенні перевірки згідно підпункту 20.1.2, підпункту 20.1.6 пункту 20.1 статті 20, підпункту 16.і.5 пункту 16.1 статті 16, пункту 85.2 статті 85 ПК України представнику за довіреністю ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» Поетиці Сергію Миколайовичу надавалися запити: від 04.06.2024 №1868/Ж12/20-40-07-01-Ю «Про надання документів до перевірки»; від 14.06.2024 б/н «Про надання пояснень та їх документального підтвердження», відповіді на які надані не були, про що складено акт про попадання документів від 25.06.2024 №534/11-28-07-01/32571553 (т.10 а.с. 246). Зокрема, інспекторам не були надані документ за період фінансово-господарської діяльності з 01.01.2017 по 31.03.2024.

Отже, є правомірним та обґрунтованим висновок відповідача про порушення ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» вимог статті 85 ПК України, за яке передбачена відповідальність згідно з пункту 121.1 статті 121 ПК України.

Щодо протиправності податкового повідомлення-рішення №7 від 29.07.2024, яким застосовано до позивача штраф в сумі 3060,00 грн, за не подання декларацій з екологічного податку.

Під час перевірки встановлено порушення позивачем вимог підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 ПК України в результаті неподання податкових декларацій з екологічного податку за 1 квартал 2022 року, 2 квартал 2022 року, 3 квартал 2022 року, 4 квартал 2022 року, 1 квартал 2023 року, 2 квартал 2023року, 3 квартал 2023 року, 4 квартал 2023 року, 1 квартал 2024 року. Указана обставина позивачем не заперечується.

Відповідно до пункту 250.2 статті 250 ПК платники податку складають податкові декларації за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 Податкового кодексу України, подають їх протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, до контролюючих органів та сплачують податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, зокрема, за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти, розміщення протягом звітного кварталу відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах - за місцем розміщення стаціонарних джерел, спеціально відведених для цього місць чи об`єктів.

З огляду на викладене, суд робить висновок, що обов`язок платника податків щодо подання податкової звітності з екологічного податку може вважатися виконаним, за умови подання платником податкової звітності до контролюючого органу за місцем розміщення таких стаціонарних джерел забруднення у термін протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу.

Відповідальність за неподання або несвоєчасне подання податкової звітності або невиконання вимог щодо внесення змін до податкової звітності передбачена пунктом 120.1 ст. 120 ПК України. Зокрема, за неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником, податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що податковий орган, застосувавши до позивача штрафні санкції згідно з податковим повідомленням-рішенням №7 від 29.07.2024 у розмірі 3060,00 грн діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством, а отже вказане податкове повідомлення-рішення є правомірним і не підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення №6 від 29.07.2024, яким застосовано до ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» штраф в сумі 1020,00 грн за подання податкової звітності за формою №1-ДФ (Додаток 4ДФ) з недостовірними відомостями.

Актом перевірки встановлено, що між ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» та фізичною особою ОСОБА_1 були укладені договори поворотної фінансової допомоги, де підприємство зазначене як «позичальник».

Водночас, у податкових розрахунках сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 2, 3 квартали 2017 року, 1, 3, 4 квартали 2018 року, 1, 2, 3, 4 квартали 2019 року, 1, 2, 4, квартали 2020 року, 1, 2, 3, 4 квартали 2021 року, 1, 2, 3 квартали 2022 року, 2, 4 квартали 2023 року, 1 квартал 2024 року за ознакою доходу « 153», суми повернутої зворотної фінансової допомоги, фізичній особі не відображено.

Згідно з пунктом 119.1 статті 119 ПК України порушення платником податків порядку подання інформації про фізичних осіб платників податків, - неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не в повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, сум утриманого з них податку, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що податковий орган, застосувавши до позивача штрафні санкції у розмірі 1020,00 грн діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством, а отже вказане податкове повідомлення-рішення є правомірним і не підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення №6 від 29.07.2024, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 33958,40 грн.

Перевіркою встановлено, що ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» укладало договори оренди транспортних засобів з фізичними особами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також договори оренди нерухомого майна з ОСОБА_1 .

Згідно з підпунктом 164.2.5. пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного оподатковуваного доходу платника податку включається дохід від надавання майна в лізінг, оренду або суборенду.

Підпунктом 170.1.2 пункту 170.1 статті 170 ПК України встановлено, що податковим агентом платника податку - орендодавця під час нарахування доходу від надавання в оренду нерухомості, інших ніж зазначених в підпункті 170.1.1 пункту 170.1 статті 170 ПК України є орендар. Доходи від надавання в оренду нерухомого майна оподатковуються під час їх нарахування ( виплати ) за ставкою, визначеною п. 167.1 ст. 167 ( пп. 170.1.4 п. 170 ст. 170 ПК України).

Згідно із підпунктом 168.4.7 пункту 168.4 статті 168 ПК України відповідальність за своєчасне та повне перерахування сум податку до відповідного бюджету несе юридична особа або її відокремлений підрозділ, що нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід.

Відповідно до пункту 167.1 статті 167 ПК України ставка податку на доходи фізичних осіб становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до підпункту 54.3.5 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

Згідно із підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із сум такого податку за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Відповідно з доповненнями підпункту 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 ПК України, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Відповідно до підпункту «а» пункту 176.2 статті 176 ПК України передбачено, що особи, які мають статус податкових агентів, зобов`язані, зокрема, своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; подавати у строки, встановлені ПК України для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування.

Відповідно до пункту 18.1. статті 18 ПК України податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов`язки, встановлені цим Кодексом для платників податків (п.18.2 ст.18 ПК України).

Податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу (пп. 14.1.180 п.14.1 ст. 14 ПК України).

Перевіркою правильності утримання податку на доходи фізичних осіб з доходу від надання в оренду рухомого га нерухомого майна, встановлено що ПП "ЗНАМ`ЯНКА "АВТО- СВІТ" не нараховувало та не сплачувало ПДФО по договорам оренди з фізичними особами , а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Таким чином, позивачем занижено базу оподаткування податком на доходи фізичних осіб з доходу від надання в оренду транспортних засобів та нерухомості на загальну суму 124600,00 грн. Внаслідок чого занижено податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 22428,00 грн. Доказів зворотнього суду не надано.

Згідно із пунктом 125-1.1 статті 125-1 ПК України ненарахування та/або неутримання, та/або несплата (неперерахування), та/або нарахування, сплата (перерахування) не в повному обсязі податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь нерезидента або іншого платника податків, а також нерезидентом, на якого покладено обов`язок сплачувати податок у порядку, встановленому розділом III цього Кодексу, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 10 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені умисно тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету (п.п. 125-1.2. п. 125-1 ст. 125-1 ПК України).

З урахуванням наведеного збільшення позивачу сум грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 33958,40 грн, у тому числі 22428,00 сума податку, 5265,00 грн штраф, та 6265,40 грн пені є правомірним, а отже підстави для скасування податкового повідомлення-рішення №7 від 29.07.2024 відсутні.

Щодо збільшення сум грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб в сумі 287709,02 грн.

Згідно Акта перевірки встановлено, що у межах здійснення власної господарської діяльності з надання послуг вантажних перевезень автомобільним транспортом ПП "ЗНАМ`ЯНКА "АВТО-СВІТ" до роботи залучалися водії без укладення трудових договорів. Вказане підтверджується товарно-транспортними накладними із зазначення прізвища, імені та по-батькові водія, який здійснював транспортування, табелями обліку робочого часу, відомостями по нарахуванню заробітної плати, штатними розкладами, відомостями на виплату заробітної плати. Перелік таких працівників наведено у додатку №16 до Акта перевірки.

Враховуючі, надані до перевірки первинні документи, встановлено, що фактично вищевказаними водіями виконувались трудові функції, однак заробітна плата не нараховувалась та не виплачувалась.

Згідно з частиною 1 статті 21 КЗпП Трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно статті 24 КЗпП працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівників на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 1 ЗУ «Про оплату праці» від 24.03.1995 № 108/95-ВР заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (ст. 94 КЗпП ).

Відповідно до статті 3-1 ЗУ «Про оплату праці» від 24.03.1995р. № 108/95-ВР розмір заробітної плати працівника за повністю виконану місячну (годинну) норму праці не може бути нижчим за розмір мінімальної заробітної плати.

Статтею 95 КЗпП встановлено, що мінімальна заробітна плата-це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці. Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь- якою системою оплати праці.

З урахуванням наведеного перевіркою було встановлено нерахування та невиплату водіям заробітної плати на суму 1181319,00 грн.

Представник позивача як у позовній заяві, так під час розгляду справи жодних заперечень стосовно вказаних обставин не навів.

Відповідно до пункту 171.1 статті 171 ПК України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Згідно із підпунктом 168.4.7 пункту 168.4 статті 168 ПК України відповідальність за своєчасне та повне перерахування сум податку до відповідного бюджету несе юридична особа або її відокремлений підрозділ, що нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід.

Відповідно до підпункту 164.2.1 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Абзацом «а» пункту 176.2 статті 176 ПК України встановлено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані: своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Згідно із підпунктом 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Розділу 1 ПК України «податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу».

Відповідно до пункту 167.1 статті 167 ПК України ставка податку на доходи фізичних осіб становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 16.7.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до підпункту 54.3.5 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

Таким чином, ПП "ЗНАМ`ЯНКА "АВТО-СВІТ" занижено базу оподаткування податком на доходи фізичних осіб на загальну суму 1181319,00 грн за рахунок не нарахування та не виплати заробітної плати найманим працівникам. Внаслідок чого занижено податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 212637,42 грн.

З урахуванням приписів пункті 125-1.1-125-1.2 статті 125-1 ПК України спірним податковим повідомленням-рішення №6 від 29.07.2024 позивачу було нараховано штрафні санкції у сумі 25222,19 грн, а також нараховано пеню відповідно до підпункту 129.1.4 пункту 129.1 статті 129 ПК України в сумі 49849,41 грн.

Позивачем на обґрунтування неправомірності встановлених порушень та протиправності прийнятого податкового повідомлення - рішення №6 від 29.07.2024 не надано до суду жодного належного доказу, з огляду на що, таке повідомлення-рішення є правомірним.

Щодо податкового повідомлення-рішення №6 від 29.07.2024, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору в сумі 26807,20 грн.

Законом №1621 від 31.07.2014 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України» підрозділ 10 розділу XX Перехідних положень ПК України доповнено пунктом 16-1, яким тимчасово, до 1 січня 2015 року, встановлено військовий збір.

Водночас Законом України від 28.12.2014 №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" (далі - Закон №71), який набрав чинності з 01.01.2015, оподаткування військовим збором подовжено до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України (пункт 16-1 підрозділ 10 розділу XX Перехідних положень ПК України).

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього ПК України (підпункт 1.1 пункт 161 підрозділу 10 ПК України), а саме: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 ПКУ (підпункт 1.2 пункт 161 підрозділу 10 розділу XX ПК України).

Положеннями підпунктів 168.1.1, 168.1.2, 168.1.3 пункту 168.1 статті 168 ПК України визначено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету. Якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох банківських днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

Враховуючи встановлення за результатами перевірки заниження бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб на загальну суму 1181319,00 грн за рахунок не нарахування та не виплати заробітної плати найманим працівникам, відбулось заниження бази нарахування військовим збором у такому ж розмірі, внаслідок чого виникли підстави для збільшення зобов`язань по сплаті військового збору на суму 17720,80 грн.

Також, за рахунок заниження зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб по договорах оренди рухомого та нерухомого майна на суму 33958,40 грн, також занижено зобов`язання по військовому збору на суму 1869,00 грн.

Таким чином, загальна сума донарахованих позивачу зобов`язань з військового збору становить 19589,80 грн.

Згідно із пунктами 125-1.1-125-1.2 статті 125-1 ПК України до позивача спірним податковим повідомленням-рішенням застосовано штрафні санкції в сумі 2540,78 грн, а також відповідно до підпункту 129.1.4. пункту 129.1 статті 129 ПК України нараховано пеню в сумі 4676,62 грн.

Жодних доказів протиправності збільшення відповідачем зобов`язань з військового збору представником позивача не надано, відтак суд дійшов висновку, що податковий орган, у даному випадку діяв у межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством, а отже №6 від 29.07.2024 є правомірним і не підлягає скасуванню.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі Закон №2464-VI).

За змістом пункту 2 частини першої Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону №2464-VI виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Згідно із абзацом другим пунктом 1 частини першої статті 4 Закону №2464-VI, платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Права та обов`язки платника єдиного внеску встановлено у статті 6 Закону №2464-VI.

Відповідно до пункту першого частини другої вказаної статті Закону №2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Положеннями пункту 1 частини 1 статті 7 Закону №2464-VI передбачено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Згідно із частиною 2 статті 7 вказаного Закону, для осіб, які працюють у сільському господарстві, зайняті на сезонних роботах, виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами, творчих працівників (архітекторів, художників, артистів, музикантів, композиторів, критиків, мистецтвознавців, письменників, кінематографістів), та інших осіб, які отримують заробітну плату (дохід) за виконану роботу (надані послуги), строк виконання яких перевищує календарний місяць, єдиний внесок нараховується на суму, що визначається шляхом ділення заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців, за які вона нарахована. Зазначений порядок нарахування внеску поширюється також на осіб, яким після звільнення з роботи нараховано заробітну плату (дохід) за відпрацьований час або згідно з рішенням суду - середню заробітну плату за вимушений прогул.

Відповідно до частин 4, 5 статті 7 Закону №2464-VI, єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, не зменшені на суму відрахувань податків, інших обов`язкових платежів, що відповідно до закону сплачуються із зазначених сум, та на суми утримань, що здійснюються відповідно до закону або за договорами позики, придбання товарів та виплат на інші цілі за дорученням отримувача. Єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати.

Перелік видів виплат, на які не нараховується єдиний внесок, затверджується Кабінетом Міністрів України (ч. 7 ст. 7 Закону №2464-VI).

Частиною першою статті 8 Закону №2464-VI визначено, що розмір єдиного внеску для кожної категорії платників, визначених цим Законом, та пропорції його розподілу за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування встановлюються з урахуванням того, що вони повинні забезпечувати застрахованим особам страхові виплати і соціальні послуги, передбачені законодавством про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; фінансування заходів, спрямованих на профілактику страхових випадків; створення резерву коштів для забезпечення страхових виплат та надання соціальних послуг застрахованим особам; покриття адміністративних витрат із забезпечення функціонування системи загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №2464-VI, єдиний внесок обчислюється виключно у національній валюті, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Згідно зі частиною 2 статті 9 Закону №2464-VI обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Положеннями частини восьмої статті 9 згаданого Закону встановлено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

У частині 12 вказаної статті Закону №2464-VI закріплено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Отже, у даному випадку податковим органом крім платника ЄСВ необхідно визначити базу нарахування ЄСВ, тобто суму винагороди, виплачену кожній фізичній особі - працівнику.

Відповідно до частини 11 статті 25 Закону №2464-VI податковий орган застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції:

1) у разі ухилення від взяття на облік або несвоєчасного подання заяви про взяття на облік платниками єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", накладається штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

2) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум;

3) за донарахування податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску;

5) за неналежне ведення бухгалтерської документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок, накладається штраф у розмірі від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

6) за несплату, неповну сплату або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), накладається штраф у розмірі 10 відсотків таких несплачених або несвоєчасно сплачених сум;

7) за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності про нарахування єдиного внеску у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку) накладаються штрафи, передбачені за порушення порядку подання такої звітності, у порядку та розмірах, встановлених Податковим кодексом України;

За приписами статті 25 Закону №2464-VI, рішення, прийняті податковими органами та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів, визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (далі - Інструкція №449).

Згідно з п. 3 розділу VI "Порядок стягнення заборгованості з платників" Інструкції №449 податкові органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску податковими органами; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій. У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним податковим органом протягом 15 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки. Податковий орган надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС (далі - ІТС) на суму боргу, що перевищує 10 гривень. Вимога про сплату боргу (недоїмки) крім загальних реквізитів має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк. Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

Відповідно до частини 5 статті 8 Закону №2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску. У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.

За результатами розгляду справи судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області за наслідками перевірки встановлено заниження позивачем бази нарахування податку на доходи фізичних осіб в сумі 1181319,00 грн, у зв`язку з чим збільшено зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 212637,42 грн, внаслідок чого позивачем донараховані зобов`язання з єдиного внеску на суму 259890,18 грн та оформлено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-6 від 29.07.2024.

Визначення суми єдиного внеску, який підлягав нарахуванню та сплаті, міститься у розрахунках, що зазначені в акті перевірки.

Згідно пункту 3 частини 11 статті 25 Закону №2464-VI за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

На підставі наведених вище норм правового регулювання відповідачем було прийнято рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №6 від 29.07.2024, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 129945,09 грн, а також рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №6 від 29.07.2024, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 136,00 грн.

Беручи до уваги встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позивач допустив порушення пункту 1 частини 1 статті 4, пункту 1 частини 1 статті 7 Закону №2464-VI, а тому Головне управління ДПС у Кіровоградській області правомірно нарахувало єдиний внесок у сумі 259890,18 грн, застосувало штрафні санкції у сумі 129945,09 грн та 136,00 грн.

Відтак підстави для визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-6 від 29.07.2024, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №6 від 29.07.2024, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 129945,09 грн, а також рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №6 від 29.07.2024, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 136,00 грн відсутні.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення №6 від 29.07.2024, яким застосовано штраф в сумі 1 020 грн, за ненадання документів з ЄСВ за період з 01.01.2011 по 31.08.2013.

Статтею 85 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до пункту 121.1 статті 121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Як встановлено судом, та не заперечується позивачем при проведенні перевірки згідно підпункту 20.1.3 пункту 20.1 статті 20 та пункту 85.2 статті 85 ПК України керівнику ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» надавався запит б/н про надання до перевірки копій документів, у тому числі оборотно-сальдові відомості за період 01.01.2011-31.12.2016 по рахунку 661 «заробітна плата», звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за період з 01.01.2011 по 31.12.2016 (т.11 а.с. 6зв).

Запит був особисто одержаним уповноважним представником позивача 14.06.2024, однак відповіді на нього надана не була, як і копії первинних документів, про що складено акт від 18.06.2024 № 516/11-28-07-01/32571553.

Отже, є правомірним та обґрунтованим висновок відповідача про порушення ПП ЗНАМ`ЯНКА «АВТО-СВІТ» вимог статті 85 ПК України, за яке передбачена відповідальність згідно з пункту 121.1 статті 121 ПК України.

Щодо правомірності рішень про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №6 від 29.07.2024, та №6 від 29.07.2024, якими застосовано до позивача штраф в сумі по 170 грн.

Пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону №2464-VI встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

Разом з тим, відповідно до пункту 7 частини 11 Закону №2464-VI за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності про нарахування єдиного внеску у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку) накладаються штрафи, передбачені за порушення порядку подання такої звітності, у порядку та розмірах, встановлених Податковим кодексом України.

Згідно Акта перевірки встановлено несвоєчасне подання позивачем звітів про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску за квітень 2015 року та липень 2015 року. Зокрема, звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску за квітень 2015 року із граничним строком подання 20.05.2015 фактично подано 10.06.2015, а звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб нарахованого єдиного внеску за липень 2015 року з граничним строком подання 20.08.2015 подано 25.08.2015.

Оскільки перевіркою констатовано порушення строків надання звітності про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску за квітень 2015 року та липень 2015 року, тому податковий орган правомірно виніс спірні рішення.

Разом з тим, суд акцентує увагу на тому, що позивач не навів жодних заперечень та посилань на докази, що спростовують законність вказаних рішень.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем під час розгляду справи не доведено правомірність винесених податкових повідомлень-рішень №7 від 29.07.2024 в частині нарахування податку на прибуток у сумі 23219852,40 грн та 3063355,34 грн штрафних санкцій, №7 від 29.07.2024, №7 від 29.07.2024, №7 від 29.07.2024, у зв`язку з чим останні підлягають скасуванню.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом часткового задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 статті 139 КАС України).

Оскільки позов задоволено частково, суд стягує на користь позивача судовий збір у сумі 26817,26 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241 246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного підприємства «Нью-Естейт» до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень, вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби України у Кіровоградській області №7 від 29.07.2024 в частині нарахування податку на прибуток у сумі 23219852,40 грн та 3063355,34 грн штрафних санкцій.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби України у Кіровоградській області №7 від 29.07.2024, яким збільшено Приватному підприємству «Нью-Естейт» суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 22398818,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби України у Кіровоградській області №7 від 29.07.2024, яким зменшено Приватному підприємству «Нью-Естейт» розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 3132794,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби України у Кіровоградській області №7 від 29.07.2024, яким застосовано до Приватного підприємства «Нью-Естейт» штраф в сумі 118346,25 грн, за відсутність реєстрації в ЄРПН податкових накладних.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (, вулиця Велика Перспективна, 55, місто Кропивницький, Кіровоградська область, 25006) на користь Приватного підприємства «Нью-Естейт» (, Кіровоградська область, місто Кропивницький, вулиця Святослава Хороброго, будинок 1а, 25006) судовий збір у сумі 26817 (двадцять шість тисяч вісімсот сімнадцять) грн 26 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або з моменту прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 01 травня 2025 року.

Повне найменування учасників:

Позивач - Приватне підприємство «Нью-Естейт» (, Кіровоградська область, місто Кропивницький, вулиця Святослава Хороброго, будинок 1а, 25006).

Відповідач - Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (, вулиця Велика Перспективна, 55, місто Кропивницький, Кіровоградська область, 25006).

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК