Справа № 400/2628/25
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 р. № 400/2628/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., у порядку письмового провадження розглянув адміністративну справу

за позовомКвартирно - експлуатаційного відділу міста Миколаїв, просп. Миру, 62А, м. Миколаїв, 54056,
до відповідачаІнгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), просп. Миру, 54В, корп. 4, м. Миколаїв, 54056,
провизнання протиправною та скасування постанови від 10.03.2025 ВП №76869357,
ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Квартирно - експлуатаційного відділу міста Миколаїв (далі - позивач) до Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - відповідач) з позовними вимогами про визнання протиправною та скасування постанови від 10.03.2025 року ВП №76869357 Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про накладення штрафу в розмірі 5100 грн на боржника: Квартирно - експлуатаційний відділ міста Миколаїв (попередня назва - Миколаївське квартирно-експлуатаційне управління ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що невиконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.07.2024 року у справі № 400/4264/24 відбувається через незалежні від позивача обставини. Постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте не зробив цього. Зазначив, що у КЕВ м. Миколаїв наявні поважні причини для невиконання рішення в обмежені Законом України «Про виконавче провадження» строки, оскільки: відсутнє фінансування квартирно-експлуатаційних органів на реєстраційні дії по нерухомому військовому майну та земельних ділянок з початку 2022 р. і по сьогодні; відповідальним органом на вчинення реєстраційних дій нерухомого військового майна та земельних ділянок протягом 2023-2024 р. був ГУЗОФ, який анульований 31.01.2025 р. згідно Директиви «Про проведення додаткових організаційних заходів у Збройних Силах України» від 11.11.2024 р. Д-321/104/дск; КЕВ м. Миколаїв (Миколаївське КЕУ) за вих. 569/82 направлено заявку Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення на отримання коштів у 2025 році на розробку технічної документації із землеустрою на земельну ділянку розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (військове містечко 5); КЕВ м. Миколаїв (Миколаївське КЕУ) неодноразово звертався до ГУЗОФ з переліком земельних ділянок, на які необхідно виготовити технічну документацію, в т.ч. і на земельну ділянку розташованою за адресою: АДРЕСА_2 , а саме лист КЕВ м. Миколаїв за вих. № 715 від 07.04.2023 р. та лист Миколаївського КЕУ від 20.10.2023 р. 569/2698 наслідком чого, вищевказана земельна ділянка була включена в План розроблення документацій із землеустрою на земельні ділянки землекористувачів Збройних Сил України на 2024 р., який затверджений ГУЗОФ та погоджений Центральним управлінням інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил Логістики від 09.03.2024 р., який реалізовув. ГУЗОФ в інтересах Міністерства оборони України протягом 2024 року; довіреність від Міністерства оборони України на здійснення реєстраційних дій щодо нерухомого військового майна та земельних ділянок на 2025 рік, передана до КЕВ м. Миколаїв лише в середині березня 2025 року.

Ухвалою від 24.03.2025 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/2628/25 та ухвалив розглядати справу за правилами за правилами загального позовного провадження з урахуванням особливостей встановлених ст.ст.268-273 КАС України щодо розгляду термінових справ та призначив судове засідання на 10 квітня 2025 року.

28.03.2025 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Квартирно - експлуатаційного відділу міста Миколаїв надійшла заява про зміну предмету позову, згідно якою просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову від 10.03.2025 р. ВП № 76869357 Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про накладення штрафу в розмірі 5100 грн. на боржника: Квартирно-експлуатаційний відділ міста Миколаїв (попередня назва - Миколаївське квартирно-експлуатаційне управління ІНФОРМАЦІЯ_1 );

- визнати протиправною та скасувати постанову від 25.03.2025 р. ВП № 76869357 Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про накладення штрафу в розмірі 10200 грн. на боржника: Квартирно-експлуатаційний відділ міста Миколаїв.

08.04.2025 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що спірні постанови прийнята відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», в зв`язку з невиконанням позивачем рішення суду без поважних причин.

09.10.2025 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Квартирно - експлуатаційного відділу міста Миколаїв надійшли додаткові пояснення у справі, в яких позивач вказав, що КЕВ м. Миколаїв вживає заходів по виконанню рішення суду, станом на дату подання даних пояснень позивач вже зареєстрував нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ), що підтверджується Витягом з Державного реєстру прав № 420921926 від 03.04.2025 р. який підтверджує право власності № відомостей про речове право 59300674, дата державної реєстрації 01.04.2025 р., власник Міністерство оборони України, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060, тип об`єкта нежитлове приміщення, комплекс нежитлових будівель та споруд військове містечко № НОМЕР_1 , вказаний витяг позивач отримав 09.04.2025 р. На підставі отриманого витягу про право власності на нерухоме майно, КЕВ м. Миколаїв направлено звернення до Миколаївської обласної військової адміністрації про отримання дозволу на розробку технічної документації на земельну ділянку за вих. № 1954 від 09.04.2024 на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Протокольною ухвалою від 10.04.2025 року суд прийняв заяву Квартирно - експлуатаційного відділу міста Миколаїв про зміну предмету позову.

У судовому засіданні 10.04.2025 року судом було заслухано пояснення представників сторін та продовжено розгляд справи в порядку письмового позовного провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.06.2024 року у справі №400/4264/24 позов керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону задоволено, визнано протиправною бездіяльність Миколаївського квартирно-експлуатаційного управління Командування Сил логістики Збройних Сил України щодо невжиття заходів по забезпеченню реєстрації права державної власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та зобов`язано Миколаївське квартирно-експлуатаційне управління Командування Сил логістики Збройних Сил України вжити заходів щодо забезпечення реєстрації речових прав на нерухоме майно, зокрема права постійного користування земельною ділянкою, загальною площею 9,4737 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

На виконання резолютивної частини рішення від 25.06.2024 року Миколаївським окружним адміністративним судом 15.10.2024 року видано виконавчий лист у справі №400/4264/24.

Означений виконавчий документ було пред`явлено до примусового виконання до Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 22.01.2025 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП№76869357) на підставі виконавчого листа №400/4264/24, виданого 15.10.2024 року Миколаївським окружним адміністративним судом.

У зазначеній постанові було вказано про необхідність боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Вищезазначену постанову було направлено відповідачем на адресу Миколаївського квартирно-експлуатаційного управління Командування Сил логістики Збройних Сил України.

10.03.2025 року постановою головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за невиконання виконавчого документа в повному обсязі на позивача було накладено штраф у розмірі 5100,00 грн.

25.03.2025 року відповідач, за повторне невиконання без поважних причин боржником рішення суду, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, прийняв постанову про накладення на Миколаївське квартирно-експлуатаційне управління Командування Сил логістики Збройних Сил України штрафу в розмірі 10 200 грн.

Не погоджуючись із зазначеними постановами, позивач звернувся з вказаним адміністративним позовом до суду для захисту своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 16 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин першої-третьої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Статтею 75 Закону №1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином накладення штрафу є наслідком невиконання рішення боржником без поважних причин у встановлений виконавцем строк.

Аналізуючи наведені положення Закону України «Про виконавче провадження» в контексті цієї справи, потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, яке зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Водночас визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.

У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічні праві висновки викладені у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 року по справі № 360/3573/20, від 13.10.2021 року по справі № 360/4705/20 та по справі № 360/4708/20.

Так, матеріалами справи підтверджується, що підставою для винесення оскаржуваної постанови слугувало невиконання Квартирно - експлуатаційного відділу міста Миколаїв судового рішення від 25.06.2024 року у справі №400/4264/24.

Звертаючись до обставин цієї справи, позивач, посилається, зокрема, на відсутність фінансування квартирно-експлуатаційних органів на реєстраційні дії по нерухомому військовому майну та земельних ділянок, як на поважну причину невиконання рішення суду в повному обсязі.

Суд відхиляє доводи позивача, що виконання судового рішення є наразі неможливим через відсутність фінансування, оскільки він не надав жодних доказів даного факту, тобто доказів на підтвердження існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що унеможливлюють виконання, а також, того що він здійснив все можливе, що від нього залежало на виконання рішення суду.

Матеріали справи не містять відомостей та належних доказів щодо вчинення позивачем належних дій, спрямованих на виконання рішення суду від 25.06.2024 року у справі №400/4264/24, зокрема відсутні докази про доведення до компетентних органів, наділених правом на виділення коштів станом на момент прийняття оскаржуваних постанов про накладення штрафу.

Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу останнім було встановлено факт невиконання Квартирно - експлуатаційного відділу міста Миколаїв судового рішення без поважних причин.

У контексті наведеного принагідно зауважити, що відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Отже, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.

Враховуючи ненадання позивачем доказів неможливості виконати рішення суду у справі №400/4264/24, суд дійшов висновків щодо необґрунтованості позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування постанов відповідача про накладення на Квартирно - експлуатаційний відділ міста Миколаїв штрафів за невиконання рішення.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, державний виконавець під час перевірки стану виконання правомірно встановив, що рішення суду не було виконане у повному обсязі і поважні причини такого невиконання встановлені не були, що давало обґрунтовані підстави для накладення штрафу.

Враховуючи вказане суд вважає, що у діях та постановах державного виконавця відсутні ознаки протиправності або виходу за межі повноважень, відтак позов не є обґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Квартирно - експлуатаційного відділу міста Миколаїв (просп. Миру, 62А, м. Миколаїв, 54056, ідентифікаційний код 08029523) до Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (просп. Миру, 54В, корп. 4, м. Миколаїв, 54056, ідентифікаційний код 34993225) про визнання протиправною та скасування постанови від 10.03.2025 р. ВП № 76869357 Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про накладення штрафу в розмірі 5100 грн. на боржника: Квартирно-експлуатаційний відділ міста Миколаїв (попередня назва - Миколаївське квартирно-експлуатаційне управління ІНФОРМАЦІЯ_1 ); визнання протиправною та скасування постанови від 25.03.2025 р. ВП № 76869357 Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про накладення штрафу в розмірі 10200 грн. на боржника: Квартирно-експлуатаційний відділ міста Миколаїв - відмовити.

2. Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.В. Величко