Справа № 635/2910/25
Суддя: Якішина О. М.
Дата ухвалення: 2025-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 635/2910/25
Провадження 2-а/635/112/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2025 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Старишко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 27.03.2025 року № 822 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він 10.07.2024 року через застосунок «Резерв+» оновив свої військово-облікові дані. 14 січня 2025 року він особисто звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо оформлення відстрочки від мобілізації. 21.01.2025 р. він пройшов ВЛК 25.02.2025 р. отримав довідку про надання відстрочки від військового призову під час мобілізації терміном до 31.08.2025 року.

08 квітня 2025 року наряд поліції затримав ОСОБА_2 при перевірці документів та доставив до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де йому було повідомлено, що він порушив вимоги абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 3 п. 1 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, викладених у додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого ПКМУ від 30.12.2022 N1487, абз. 2. ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", оскільки йому було направлено повістку №1037810 на 19.11.2024 року (час в протоколі не вказано) для уточнення даних, але він до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився. За фактом вказаних порушень начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 винесено постанову №7299 від 08.04.2025 року про притягнення його до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000 гривень.

Вважає вказану постанову незаконною, оскільки після 19.11.2024 року ОСОБА_2 14.01.2025, 21.01.2025 та 25.02.2025 особисто відвідував ІНФОРМАЦІЯ_4 . Посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_5 належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення ним вимог ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та "Про військовий обов?язок і військову службу". Сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про скоєння адміністративного правопорушення.

Тому просить скасувати постанову №7299 від 08 квітня 2025 року, закрити провадження по справі та стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого судового збору у розмірі 968,96 гривень та витрати на правову допомогу.

Ухвалою суду від 21.04.2025 року позовну заяву залишено без руху для усунення її недоліків.

Ухвалою суду від 23.04.2025 року відкрито провадження у справі. Витребувано матеріали, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Ухвалою суду представнику позивача відмовлено в участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

В судове засідання позивач, його представник не з`явились. Представник позивача подала заяву про відкладення розгляду справи в зв`язку з її зайнятістю у розгляді іншої справи.

Представник відповідача також не з`явився в судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки не повідомив.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи те, що сторони, в тому числі представник позивача, не надали суду доказів поважності причини неявки в судове засідання, суд вважає причини неявки неповажними та вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши надані докази, дійшов наступних висновків.

Згідно даних застосунку «Резерв+» позивачем ОСОБА_2 уточнено військово-облікові дані 10.07.2024 р.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 № 7299 від 08.04.2025 року на ОСОБА_2 накладено штраф за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, у сумі 17000 гривень.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, 08.04.2025 року о 21-00 год. Працівником поліції був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Встановлено, що ___ року Панкову Д.С. було направлено повістку № 1037810 на 19.11.2024 року для уточнення даних, але ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився. Своєю бездіяльністю ОСОБА_2 порушив вимоги абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 3 п. 1 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, викладених у додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого ПКМУ від 30.12.2022 №1487, абз. 2. ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно військово-облікового документу № 0, виданого на ім`я ОСОБА_2 , останній на підставі довідки ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.01.2025 р. № 12 придатний до військової служби.

З довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 № 6595 від 18.02.2025 року вбачається, що ОСОБА_2 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі п.2 ч.3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на строк до 31.08.2025 р.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, спірні правовідносини у даній справі склались з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, в зв`язку з не прибуттям за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Позивач посилається на те, що повісткк про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 він не отримував. Більш того, неодноразово з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_2 після дати виклику, але його не було повідомлено про факт адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 41 Постанови КМУ № 560 від 16.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

- день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених в частині 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею78 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів отримання ОСОБА_2 повістки на 19.11.2024 року відповідачем суду не надано. Оскаржувана постанова не містить посилань на докази, на підставі яких відповідач дійшов висновку про порушення ОСОБА_2 законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а матеріали адміністративної справи відповідно до ухвали суду відповідачем не надано.

Таким чином, судовим розглядом не підтверджений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, в зв`язку з чим суд доходить висновку про відсутність у діях позивача складу даного адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що постанова підлягає скасуванню та відповідно до вимог пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України провадження у справі за ст. 201-1 ч.3 КУпАП підлягає закриттю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Відповідно до правової позиції, викладеної Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 18.03.2020 у справі № 543/775/17, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 5 частини 2 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2025 року складає 3028,00 грн. Отже, ставка судового збору за подання даного позову складає 605,60 грн. (3028 грн. х 0,2).

Відповідно до ч.4 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки позивач звернувся до суду з позовною заявою в електронній формі, розмір судового збору складає 484,48 грн.

Враховуючи викладене, на користь позивача підлягає до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_6 судовий збір в розмірі 484,48 грн.

Зайво сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 484,48 грн. підлягає поверненню позивачу з бюджету.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-78, 242, 243, 244, 246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 № 7299 від 08.04.2025 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а провадження у справі - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 484 грн. 48 коп.

Повернути ОСОБА_2 суму судового збору, сплаченого в більшому розмірі, ніж встановлено законом, який був сплачений останнім 18.04.2025 року, платіжна інструкція 0.0..1, платник: ОСОБА_2 , отримувач: ГУК Харківської області/ХарківР/22030101; код отримувача: 37874947; р/р отримувача: UA0020429, в розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_8 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя О.М. Якішина