Справа № 464/1591/25
Суддя: Беспальок О. А.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/1591/25
пр.№ 2-а/464/35/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2025 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої - судді БЕСПАЛЬОК О.А.,

секретар судових засідань БРИНОШ А.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі начальника ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову №64 від 01 березня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., а провадження в даній справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою серії №64 від 01 березня 2025 року його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП є незаконним та необґрунтованим, оскільки у встановленні законом строки і спосіб уточнив (оновив) свої дані як військовозобов`язаний у мобільному додатку Резерв +. Наголошує, що відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення ним правил військового обліку. 27 лютого 2025 року його було примусово затримано та доставлено до ТЦК, де незаконно утримували до 01 березня 2025 року, при цьому, обмеживши правом на професійну правову допомогу. Враховуючи вищенаведене, просить позов задоволити.

Ухвалою суду від 11 березня 2025 року позов залишено без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

Після усунення недоліків, ухвалою суду від 17 березня 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 26 березня 2025 року.

26 березня 2025 року в судовому засіданні оголошено перерву через неявку представника відповідача до 09 квітня 2025 року.

09 квітня 2025 року в судовому засіданні продовжено перерву за клопотанням представника відповідача, для надання можливості ознайомитися із матеріалами справи до 30 квітня 2025 року.

29 квітня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просила відмовити у позові. Свою позицію мотивувала тим, що військовозобов`язаний ОСОБА_3 не прибув своєчасно за викликом у ТЦК для оновлення персональних даних, що є його обов`язком. В матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення АТ «Укрпошти» про прийняття листа-повістки та повернення такого повідомлення, що вважається належним повідомленням. Своїми діями позивач порушив ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». З відомостей військово-облікового документа у додатку Резерв + вбачається, що позивач вчасно оновив свої персональні дані. Також покликається на ст.7 ЗУ «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», яка містить 33 пункти відомостей, які належать до персональних даних військовозобов`язаного, серед яких, дані про стан здоров`я. Окрім обов`язкового оновлення військово-облікових даних, військовозобов`язані під час дії воєнного стану мають раз на рік проходити ВЛК. Представник відповідача вважає, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, безпосередньо брав участь у процесі фіксації вчинення ним правопорушення в ході оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, а також при прийнятті рішення про розгляд справи 01 березня 2024 року, що ним не оспорюється. Зауважень чи заперечень до змісту протоколу, клопотань щодо необхідності надання правничої допомоги позивач не заявляв. Враховуючи вищенаведене, представник вважає, що постанова про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП є законною та обґрунтованою, тобто прийнятою за результатами всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

В судове засідання сторони не з`явилися, проте подали заяви про розгляд справи у їхній відсутності. Позивач позовні вимоги підтримав та просив такі задоволити.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку про наступне.

Згідно зі статтею 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з ч.4 ст.46 КАС України, відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до п.7 ч.1 ст.4 КАС України, суб`єкт владних повноважень орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, хоча ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_1 немає статусу юридичної особи, такий є відокремленим підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_3 , та виконує публічно-правові управлінські функції, відтак, такий є суб`єктом владних повноважень та є належним відповідачем у цьому спорі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Судом встановлено, що 01 березня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 винесено постанову, якою на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Даною постановою встановлено, що ОСОБА_3 з 30 вересня 2015 року перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , шо підтверджується витягом з ЄДРВ. Згідно з п.9 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - надалі Закон 2232-ХІІ, має статус військовозобов`язаного, обов`язками якого, відповідно до п.10 ст.1 цього Закону, є: прибувати за викликом територіального центру комплектування та соціальної підтримки для проходження медичного огляду та призову на військову службу, виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. 09 січня 2025 року за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів сформована повістка за №1801143 з накладенням кваліфікованого електронного підпису начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , на виклик військовозобов`язаного ОСОБА_3 з метою уточнення даних на 09 год. 19 січня 2025 року. Повістка про виклик військовозобов`язаного була надіслана засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення з повідомленням про вручення, за адресою місця проживання, котра вказана ОСОБА_3 згідно з відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів за результатом звірки персональних даних, однак оператором поштового зв`язку повернуто до відповідача рекомендоване поштове відправлення, вкладенням до котрого була персональна повістка ОСОБА_3 від 09 січня 2025 року за № 1801143 з долученням Довідки ф.20 «Про причини повернення досилання» з відміткою - адресат відсутній за вказаною адресою.

Таким чином, у силу пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 позивач вважається належним чином повідомлений про необхідність прибуття до територіального центру комплектування, поважних причин, котрі б перешкоджали своєчасному прибуттю на виклик громадянином не повідомлено та доказів цього не надано під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

За приписами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Диспозиція ч.3 ст.210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначені Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Процедура оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів визначена Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16 травня 2024 року.

Згідно з пунктом 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Як вбачається з трекінгу поштового відправлення №220, повернення відправнику (одержувач відсутній за вказаною адресою) проставлено 20 січня 2025 року.

Таким чином, помилковим є твердження начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , що ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про прибуття до територіального центру комплектування на 09 год. 19 січня 2025 року.

Наведене у своїй сукупності свідчить про істотне порушення порядку оповіщення військовозобов`язаного до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, адже є очевидним, що позивач не в змозі з`явитися за повісткою до відповідача на 19 січня 2025 року, будучи «повідомленим» про таку 20 січня 2025 року.

Беручи до уваги встановлені обставини, а саме відсутність належного повідомлення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд дійшов висновку, що в даному випадку неявка позивача за викликом для уточнення даних по повістці не може бути підставою для покладення на нього адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.210-1 КУпАП, адже склад такого правопорушення у діях позивача відсутній та порушення вимог абз.2 ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» судом не встановлено.

Як вбачається з відомостей військово-облікового документа у додатку Резерв +, що є електронним кабінетом військовозобов`язаного позивач вчасно оновив свої персональні дані (наявні відмітка «дані уточнені вчасно»), факт своєчасного оновлення даних підтверджено і представником відповідача у відзиві.

При оновленні даних позивач зазначив адресу, яка співпадає з місцем його реєстрації, а також мобільний телефон та електронну пошту.

Таким чином, з матеріалів справи не вбачається наявності у відповідача фактичних підстав для виклику позивача за повісткою для уточнення даних, оскільки він свої дані оновив у строк, визначений ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відомостей, які саме дані позивач не оновив і які підлягали уточненню під час виклику позивача за повісткою на 19 січня 2025 року, відповідачем не наведено ані у протоколі про адміністративне правопорушення, ані в оскаржуваній постанові.

Як зазначає сам відповідач в оскаржуваній постанові повістку про виклик виписано виключно з метою «для уточнення даних», що зазначено у самій повістці.

Однак, абзац 2 частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» жодним чином не передбачає такої мети явки за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Даним положенням закону однозначно визначено виклик військовозобов`язаних винятково: для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Наведені обставини зумовлюють висновок про відсутність правових підстав з метою «для уточнення даних» обов`язку позивача з`являтися за викликом до відповідача.

До того ж у відповідача наявний номер мобільного телефону та адреса електронної пошти позивача, однак такими альтернативними швидкими та ефективними засобами комунікації відповідач не скористався, що ставить під сумнів як мету так і доцільність виклику позивача.

У постанові Верховного Суду у справі №592/5576/17 від 24 січня 2019 року передбачено, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Проте, всупереч зазначеному суб`єкт владних повноважень не виконав процесуального обов`язку щодо доказування правомірності оскаржуваного рішення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення (постанова) про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст.139, 229, 241-246, 255, 286 КАС України,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення №64 від 01 березня 2025 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 )сплачений судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ Оксана БЕСПАЛЬОК