Справа № 320/26864/24
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 року №320/26864/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві, викладене у листах №16320-14628/В-02/8-2600/24 від 23.04.2024 та №20648-18264/В-02/8-2600/24 від 20.05.2024 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку розміру призначеної у 2002 році пенсії за вислугу років;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м.Києві здійснити з 01.03.2024 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до Законів України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" та "Про прокуратуру" з розрахунку 23610 гривень на місяць з урахуванням раніше проведених виплат.

Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач зазначив, що є пенсіонером органів прокуратури, якому протиправно виплачується пенсія у розмірі меншому за 23610,00 гривень.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та з 2002 року отримує пенсію за вислугу років призначену відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХII у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати.

Генеральна прокуратура України видала позивачу довідку від 16 грудня 2019 року №18-250зп про розмір заробітної плати ОСОБА_1 станом на 21 листопада 2019 року.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 04 березня 2020 року щодо перерахунку пенсії на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 16 грудня 2019 року №18-250зп.

За наслідками розгляду цієї заяви, відповідач листом від 03 квітня 2020 року №2600-0303-8/43328 відмовив позивачу у здійсненні перерахунку.

Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо відмови в здійсненні перерахунку його пенсії на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 16 грудня 2019 року №18-250зп позивач 08 липня 2020 року звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до ГУ ПФУ в м. Києві.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2021 року у справі №640/15731/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в м. Києві про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії задоволений частково, зокрема:

- визнано протиправним та скасоване рішення ГУ ПФУ в м. Києві, викладене в листі від 03 квітня 2020 року за №2600-0303-8/43328 про відмову ОСОБА_1 у проведені перерахунку розміру призначеної у 2002 році пенсії за вислугою років;

- зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві здійснити з 13 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 , зазначеної в довідці Генеральної прокуратури України №18-250зп від 16 грудня 2019 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 01 вересня 2021, в якій просив у разі виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2021 року у справі №640/15731/20 здійснити перерахунок пенсії з розрахунку 90 відсотків місячної заробітної плати та без обмеження суми пенсії максимальним розміром.

Відповідач листом від 06 жовтня 2021 року №26452-26790/В-02/8-2600/21 повідомив позивача, що згідно рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2021 року у справі №640/15731/20 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2021 у справі №640/15731/20 ГУ ПФУ в м. Києві зобов`язано провести позивачу з 13 грудня 2019 року перерахунок пенсії за вислугою років згідно Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 16 грудня 2019 року №18-250зп; оскільки постановою суду не зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві проводити виплату пенсії без обмеження граничного розміру пенсії, постанову виконано у відповідності до норм чинного законодавства з обмеженням її розміру, як це передбачено частиною п`ятнадцятою статті 86 Закону України «Про прокуратуру»; перерахунки пенсії проводяться відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, отже, з огляду на зазначене проводити перерахунок пенсії згідно рішення суду є недоцільним, оскільки призводить до зменшення розміру пенсії.

У подальшому позивач звернувся з позовом до суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.02.2022 у справі №640/33209/21 відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 повністю.

28.03.2024, 16.04.2024 позивач звертався до пенсійного органу із заявами в яких просив здійснити з 01.03.2024 перерахунок та виплату його пенсії відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" у розмірі 23610 гривень.

Листами №16320-14628/В-02/8-2600/24 від 23.04.2024 та №20648-18264/В-02/8-2600/24 від 20.05.2024 відповідач повідомив позивачу, що розмір його пенсії становить 22366,44 грн, який обчислений в розмірі 90% від суми заробітної плати прокурора (24851,60 грн х 90%) та не обмежується максимальною величиною в розмірі десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратиили працездатність (23610 гривень).

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з позовом у цій справі, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до статті 2 Закону № 3668-VI (який набрав чинності 1 жовтня 2011 року) максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України Про прокуратуру, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Цим Законом було внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції.

При цьому абзацом першим пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Абзацом другим цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом.

Отже, положення пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням Закону № 3668-VI стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір, а саме надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень.

Закон № 1789-ХІІ утратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності Законом № 1697-VII, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, з моменту набрання чинності Законом № 1697-VII питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром.

Отже, відповідно до якого пункт 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом № 3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ, а з 14.10.2014 абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21 грудня 2021 року у справі №580/5962/20 (адміністративне провадження № К/9901/15917/21).

Таким чином, на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Матеріали справи не містять доказів, що розмір пенсії позивача перевищив максимальний.

Так, з відповіді пенсійного органу вбачається, що розмір пенсії позивача обчислений в розмірі 90% від суми заробітної плати прокурора (24851,60 грн х 90%), що становить 22366,44 грн, що є меншим за десять прожиткових мінімумів станом на 01.01.2024 (23610 грн.).

Таким чином, суд приходить до висновку, що підстави для виплати позивачу пенсії у розмірі 23610 грн. - відсутні.

Отже, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень статті 139 КАС України судові витрати суд залишає за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Василенко Г.Ю.