Справа № 260/243/24
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/243/24 пров. № А/857/9864/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Глушка І.В., Затолочного В.С.,

за участі секретаря судового засідання Демчик Л.Р.,

представник позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 року про вiдстрочення i розстрочення виконання, змiну чи встановлення способу i порядку виконання судового рішення у справі № 260/243/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій,

суддя в 1-й інстанції Калинич Я.М.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) через представника - адвоката Кириленка Андрія Володимировича, звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі також відповідач), в якому просив суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за червень, липень 2022 року.

2. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану за червень, липень 2022 року з урахуванням фактично виплачених сум.

3. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період 25.08.2022 по 16.09.2022, з 17.09.2022 по 26.09.2022, з 26.11.2022 по 07.12.2022, з 29.01.2023 по 09.02.2023, з 17.02.2023 по 31.05.2023 з урахуванням фактично виплачених сум.

4. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період 25.08.2022 по 16.09.2022, з 17.09.2022 по 26.09.2022, з 26.11.2022 по 07.12.2022, з 29.01.2023 по 09.02.2023, з 17.02.2023 по 31.05.2023 з урахуванням фактично виплачених сум.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.04.2024 у справі №240/243/24 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди військовою частиною НОМЕР_1 ОСОБА_1 встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000 грн. за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Донецької області за період з 01.03.2023 року по 31.05.2023 року в розрахунку 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату додаткової винагороди ОСОБА_1 встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000 грн. за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Донецької області за період з 01.03.2023 року по 31.05.2023 року в розрахунку 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з врахуванням проведених виплат за цей період. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного сулу від 10.12.2024 апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.04.2024 - без змін.

17.02.2025 року на адресу суду від військової частини НОМЕР_1 надійшла заява про відстрочення виконання рішення суду у справі до надходження замовлених бюджетних коштів на рахунки військової частини.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 року заяву військової частини НОМЕР_1 про відстрочення виконання рішення суду задоволено, відстрочено військовій частині НОМЕР_1 виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.04.2024 року у справі №240/243/24 до 18 квітня 2025 року.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу та ухвалити рішення, яким заяву Військової частини НОМЕР_1 від 17 лютого 2025 року залишити без задоволення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що заявником не надано до суду безумовних доказів на підтвердження обставин, що заважають виконати рішення суду.

Вказує, що відповідачем до заяви про відстрочення виконання рішення суду надано заявку-розрахунок 07.02.2025 вищому командуванню для виділення коштів, однак, вказаний доказ не звільняє відповідача від обов`язку виплатити нараховані суми, навіть якщо такий обумовлений вчиненням дій іншими суб`єктами. Суд у рішенні зобов`язав відповідача не тільки нарахувати спірні суми, а й виплатити їх, тому заява відповідача про відстрочення виконання рішення позбавляє позивача права на отримання таких коштів. Відтак, можна зробити висновок, що відповідач, майже рік, до 07.02.2025 не вчиняв жодних заходів з метою виконання рішення суду.

Зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, має з урахуванням поточних умов вишукувати заходів для швидкого поновлення прав позивача, а відстрочення виконання даного рішення суду призведе до необґрунтованого та невизначеного у часі продовження порушення законних прав та інтересів позивача.

Просить скасувати ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду 03 березня 2025 року та прийняти постанову, якою відмовити Військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.04.2024 по справі №260/243/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Частиною 4 ст.229 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Згідно з частинами першою статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до частини п`ятої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Згідно з частиною третьою статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною четвертою статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, військова частина НОМЕР_1 є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, тоді як розпорядника бюджетних асигнувань вищого рівня є Міністерство оборони України.

Крім цього, судом першої інстанції встановлено, що військовою частиною НОМЕР_1 , на виконання рішення суду від 18.04.2024 у справі №240/243/24 було здійснено нарахування ОСОБА_1 , додаткової винагороди в сумі 29881,72 грн.

Матеріали справи містять основу заявку-розрахунок Військової частини НОМЕР_1 до фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_1 на отримання коштів.

Враховуючи вищенаведене, можна зробити висновок, що в силу незалежних від заявника обставин, станом на дату звернення до суду із заявою, останній позбавлений можливості виконати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.04.2024 та виплатити ОСОБА_1 , нараховані на виконання судового рішення кошти.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що питання розстрочення або відстрочення виконання рішення суду знаходяться в площині процесуального права. Водночас підстави, а саме: наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), залежать від предмету спору, у межах спірних правовідносин.

Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 06.12.2019 у справі №2а/0570/6531/2011, від 30.01.2020 у справі № 819/150/17.

Колегія суддів зазначає, що розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не припиняє зобов`язання відповідача та не звільняє його від обов`язку виконати судове рішення та сплатити кошти.

З огляду на зазначене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішенням, яке забезпечить баланс цих інтересів, є відстрочення виконання судового рішення з правильним визначенням питання щодо часу, на який може бути надана ця відстрочка.

Враховуючи обставини справи та вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, суд першої інстанції обґрунтовано відстрочив виконання рішення суду у цій справі до 18 квітня 2025 року.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення і погоджується з його висновками.

Крім того, колегія суддів ураховує, що на момент апеляційного перегляду ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 року, строк відстрочення виконання рішення суду у цій справі минув.

Доводи, які наводяться позивачем в апеляційній скарзі, не свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального або матеріального права при прийнятті оскаржуваного рішення.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ч.4 ст.229, ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 року про вiдстрочення i розстрочення виконання, змiну чи встановлення способу i порядку виконання судового рішення у справі № 260/243/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді І. В. Глушко
В. С. Затолочний
Повне судове рішення складено 29.04.25