Справа № 751/2011/25
Суддя: Ченцова С. М.
Дата ухвалення: 2025-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року

місто Чернігів

Справа №751/2011/25

Провадження №2-а/751/76/25

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Ченцової С.М.,

секретар судового засідання Барбаш М.І.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови,

У С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача.

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови № 19 від 10.01.2025 року, винесеної тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закриття провадження у справі.(а.с.2-8).

Позов обґрунтовано тим, що 10.01.2025 року постановою № 19 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень.

Зазначає, що справа у його присутності не розглядалась, оскаржувана постанова для ознайомлення та підпису не надавалась, про її існування позивач дізнався з листа від 24.02.2025 року. У вказаній постанові зазначено, що позивач не з`явився 06.11.2024 року о 14 год за викликом ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушив абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». З даною постановою позивач не погоджується, оскільки вважає, що не допускав порушення вимог діючого законодавства та не скоював адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності. Від відповідача та з поштового відділення АТ «Укрпошта» не надходило електронних повідомлень, телефонних дзвінків, повідомлень про поштове відправлення, рекомендованої та/або простої кореспонденції.

21.03.2025 року через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову (а.с. 23-40).

Заперечення обґрунтовано тим, що у разі відсутності адресата за зазначеною адресою, працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону, електронною поштою та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «повістка ТЦК».

У ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутні сумніви щодо довідки Укрпошти від 07.11.2024 року про причини повернення повістки за №845607 від 28.10.2024 року. У позовній заяві позивач не зазначив відділення АТ «Укрпошта» в якості заінтересованої особи, задля перевірки своїх доводів про не вчинення певних дій. Зазначають, що АТ «Укрпошта» вклала повідомлення в абонентську поштову скриньку та в подальшому, у зв`язку з неявкою адресата протягом трьох робочих днів, сформували довідку про причини повернення «адресат відсутній за зазначеною адресою». Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу по мобілізації в особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрій України за № 560 від 16.05.2024 року, належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку, є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за №19 від 06.01.2025 року позивачу роз`яснювались права та обов`язки, суть вчиненого правопорушення, повідомлялась дата розгляду справи, що засвідчено підписом позивача, тому позиція позивача спрямована на уникнення відповідальності.

25.03.2025 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

Позивач не погоджується з доводами відповідача з таких підстав. Зазначає, що у протоколі №19 невідомого року зазначено, що ним порушено вимоги ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки не з`явився по повістці на невідому дату (дата виправлено) до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначена повістка до протоколу не додана, її реквізити у протоколі не зазначені. Вказує, що під час складання протоколу його не ознайомили з матеріалами провадження. Крім того, відповідно до листа Державної служби статистики України від 06.03.2025 року, станом на 05.03.2025 року, відомості щодо суб`єкта з контекстом назви «Чернігівський ОМЦ» до ЄДРПОУ не надходили, тому протокол №19 від 06.01 складений з грубими процесуальними порушеннями.

У постанові №19 від 10.01.2025 року зазначено, що позивач безробітний і порушив абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону, але це суперечить вимогам про чіткість правової кваліфікації. Відомості про направлення йому оскаржуваної постанови засобами поштового зв`язку відсутні. Зазначає, що позивача викликали повісткою на 06.11.2024 року. Поштове відправлення повернуто 07.11.2024 року до ТЦК на наступний день, який був зазначений для явки позивача до ТЦК. Позивач вважає, що норми п. 8.2 Постанови КМУ №270 від 05.03.2009 року, п. 41 Постанови КМУ №560 від 16.05.2024 року прямо суперечать ч. 1 ст. 57 Конституції України, оскільки вводять в законодавство України презумпцію вини громадянина України.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 05.03.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.17-18).

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Із дослідженої судом постанови, на ім`я позивача ОСОБА_1 28.10.2024 року сформовано повістку №845607 (для явки на 06.11.2024 року на 14 год. 00 хв. для уточнення даних), яка містить унікальний електронний ідентифікатор у вигляді QR-коду із відповідною інформацією (а.с.30зв.-31).

Повістка була направлена засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням за №401, з описом вкладення до рекомендованого поштового відправлення, на адресу місця проживання позивача ОСОБА_1 (а.с.31,32).

Із ксерокопії конверта, рекомендоване відправлення повернуто відправнику з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» 07.11.2024 року(а.с.31зв.).

Відповідно до протоколу № 19 від 06.01.2025, громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 06.01.2025 року о 11 год 45 хв. не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 , у строк та місце зазначені у повістці від Укрпошти, дата виклику 06.11.2024 року, чим порушив ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Протокол складався у присутності ОСОБА_1 , який надаючи пояснення зазначив, що «являється священнослужителем, жодних повідомлень та повісток не отримував» (а.с.29)

Згідно з постановою №19 по справі про адміністративне правопорушення за

ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 10.01.2025 року, громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 06.11.2024 року о 14 год 00 хв не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 (повістка за №845607 від 28.10.2024 року), чим порушив абзац 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень. (а.с.30).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, з огляду на зміст п.1ст. 247КУпАП.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2ст. 74 КАС України).

Згідно зі ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються: 1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; 2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; 3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; 4) місце, день і час явки за викликом; 5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку; 6) реєстраційний номер повістки; 7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце,зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно з підпунктом 2 пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16 травня 2024 року, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є, зокрема: у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відповідно до пункту 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України №270 від 05 березня 2009 року листи з позначкою «повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «повістка ТЦК». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

При цьому, суд вважає, що за результатами аналізу норм чинного законодавства, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, зокрема, у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку, є день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи.

Зокрема, як убачається із матеріалів справи, відповідно до положень вказаного вище Порядку №560 від 16.05.2024 року, на ім`я позивача ОСОБА_1 28.10.2024 року сформовано повістку №845607 (для явки на 06.11.2024 року на 14 год. 00 хв. для уточнення даних), яка містить унікальний електронний ідентифікатор у вигляді QR-коду із відповідною інформацією. Дана повістка була направлена засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням за №401, з описом вкладення до рекомендованого поштового відправлення, на адресу місця проживання позивача ОСОБА_1 .

Із ксерокопії конверта, рекомендоване повідомлення повернуто відправнику з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» 07.11.2024 року.

Відтак, оскільки повістку №845607 для явки до ТЦК та СП на 06.11.2024 року надіслано позивачу ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, суд вважає, що належним підтвердженням оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання позивача в установленому законом порядку, тобто 07.11.2024 року, оскільки саме у цей день поштове відправлення №401 повернуто відправнику в зв`язку «із відсутністю адресата за вказаною адресою». Повісткою №845607 здійснено виклик позивача ОСОБА_1 на 06.112024 року для уточнення даних, яку він особисто не отримував 07.11.2024 року ( а.с.30,31).

Отже, у розумінні підпункту 2 пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024, позивач ОСОБА_1 повідомлений не належно.

Судом встановлено, що 06.01.2025 стосовно позивача ОСОБА_1 був складений протокол за № 19 відповідно до якого « 06.01.2025 року о 11 год 45 хв. встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 , у строк та місце зазначені у повістці від Укрпошти, дата виклику 06.11.2024 року, чим порушив ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Протокол складався у присутності ОСОБА_1 , який надаючи пояснення зазначив, що «являється священнослужителем, жодних повідомлень та повісток не отримував».

Дана позиція позивача знайшла своє підтвердження, з урахуванням дослідженої повістки про явку на 06.11.2024 року, про яку він належно не був повідомленим, і за якою не з`явився. Разом з тим, знайшло підтвердження повідомлення належним чином про явку ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 10 січня 2025 року на 09 год.00 хв.

Також, суд звертає увагу, що у протоколі № 19 про адміністративне правопорушення не повністю зазначена дата його складання, а саме не зазначений рік.

Здійснюючи розгляд справи тимчасово виконуючий обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 не надав належну оцінку основному документу(повістці) з датою прибуття, визначеною в ній 07.11.2024 року та притягнув позивача до відповідальності за неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 на дату про яку ОСОБА_1 не був сповіщений.

Доказів належного сповіщення позивача на 06.11.2024 року матеріали справи не містять.

У п.30 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що постанова від 10 січня 2025 року винесена тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 майором ОСОБА_3 за відсутністю належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП, а також безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача відповідачем виконані вимоги статей 254-256, 268, 277, 277-2, 280 КУпАП, є протиправною.

Отже, оскаржувана постанова відповідачем прийнята не у спосіб, який передбачений нормами КУпАП та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що з урахуванням презумпції невинуватості є підставою для її скасування із закриттям провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу(посадової особи); 3)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на це, задовольняючи позов у цій справі, суд скасовує оскаржувану постанову із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

V. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Згідно зі ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, позивачем сплачено і документально підтверджено (а.с.1) судовий збір у сумі 605 гривень 60 копійок.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позову, судові витрати у виді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», статтями 2,6-10,72,77,90,241-246,255,286,292,295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №19 від 10 січня 2025 року, винесену тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 майором ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 )

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 )

Суддя С.М. Ченцова