Справа № 359/2019/25
Суддя: Журавський В. В.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/359/44/2025
Справа №359/2019/25
РІШЕННЯ

Іменем України

30 квітня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

В лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, який обґрунтував тим, що 11 лютого 2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 була винесена постанова №108 по справі про адміністративне правопорушення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень. Зі змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги ч.6 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.25 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 16 травня 2024 року №560, а саме: 04 лютого 2025 року перебував у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 та не мав при собі військово-обліковий документ та не пред`явив його на вимогу уповноваженої особи. Позивач не визнає своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення та вважає постанову протиправною. Оскільки, в 2003 році здав своє посвідчення про прописку до призовної дільниці №2055 в ІНФОРМАЦІЯ_3 для проведення заміни на військово-обліковий документ (військовий квиток). Проте, ІНФОРМАЦІЯ_3 у встановленому порядку не видав позивачу військово-обліковий документ. Тому ОСОБА_1 просив визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №108 від 11 лютого 2025 року, а також закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно нього.

2. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2025 року було відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.16-17).

3. Ставлення учасників адміністративного процесу до пред`явленого позову.

ОСОБА_1 підтримав адміністративний позов та наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача Тарасенко В.Є. направив до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтував тим, що з 2003 року по січень 2025 року позивач не з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) для взяття на облік як військовозобов`язаного та отримання військово-облікового документу. В січні 2025 року позивач, отримавши підстави для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою взяття його на облік військовозобов`язаних, отримання військово-облікового документу та оформлення відстрочки від призову на військову службу. Після звернення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач був взятий на військовий облік як військовозобов`язаний та йому сформовано військово-обліковий документ. За таких обставин представник відповідача вказав про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, тому просив відмовити в задоволенні адміністративного позову.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що 11 лютого 2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковник ОСОБА_2 виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення №108, якою наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП (а.с.4-6).

Зі змісту даної постанови вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги ч.6 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та п.25 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 16 травня 2024 року №560, а саме: 04 лютого 2025 року о 16 годині 51 хвилині перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 під час дії в Україні особливого періоду не мав при собі військово-обліковий документ та не пред`явив його на вимогу уповноваженої особи.

Спірні правовідносини регулюються гл.15 «Адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління» підрозділу ІІ «Особлива частина» розділу ІІ «Адміністративне правопорушення і адміністративна відповідальність» КУпАП.

5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

У відповідності до ч.1 ст.210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію у вигляді накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.3 ст.201-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ч.1 ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.210-1 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч.6 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Відповідно до ч.10 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в редакції, чинній до внесення змін Законом №3633-IX від 11 квітня 2024 року, було передбачено, що до військово-облікових документів належать: посвідчення призовника, військовий квиток, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа» від 16 травня 2024 року №559 затверджено нову форму військово-облікового документа, який і має таку назву.

Пунктом 2 цієї постанови установлено, що військово-облікові документи, оформлені до набрання чинності цією постановою, вважаються дійсними на всій території України до видачі військово-облікового документа нового зразка.

Відповідно до п.1 Порядку №559 військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа».

Пунктом 2 Порядку №559 встановлено, що військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації); або у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України.

Згідно із п.7 Порядку №559 військово-обліковий документ в електронній формі формується на безоплатній основі за бажанням особи після проходження нею електронної ідентифікації та автентифікації.

Формування та відображення військово-облікового документа в електронній формі здійснюється автоматично за умови підключення електронного пристрою до Інтернету та наявності у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей, визначених у пункті 8 цього Порядку.

Відповідно до абз.2 п.8-2 та п.9 Порядку №559 формування військово-облікового документа в електронній формі для друку може здійснюватися особисто засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або адміністратором центру надання адміністративних послуг засобами Порталу Дія (у разі особистого звернення) за умови уточнення облікових даних. Військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.

Згідно з п.14 Порядку №559 військово-обліковий документ на бланку видається (замінюється) за письмовою заявою громадянина України районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки або його відділом (відповідним органом СБУ, підрозділом розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку або виключення з військового обліку у випадках, зокрема, якщо призовник, який перебував на військовому обліку до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №559, не отримував посвідчення призовника, а військовозобов`язаний та резервіст - військового квитка осіб рядового, сержантського і старшинського складу, військового квитка офіцера запасу або тимчасового посвідчення військовозобов`язаного.

Для отримання (заміни) військово-облікового документа на бланку громадянин зобов`язаний особисто звернутися з письмовою заявою до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (відповідного органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку або виключення з військового обліку та надати кольорову фотокартку встановленого розміру..

Згідно із п.18 Порядку №559 військово-обліковий документ на бланку повинен бути виданий (замінений) протягом п`яти робочих днів з дати реєстрації заяви в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки або його відділі (відповідному органі СБУ, підрозділі розвідувального органу).

У відповідності до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За правилами ч.1, ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

За змістом ч.6 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, відповідальність за ч.3 ст.210-1 КУпАП настає як за відсутність при собі військово-облікового документа, так і при непред`явленні його на вимогу уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського.

Таким чином, громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ в період проведення мобілізації та/або протягом дії воєнного стану, а його відсутність є порушенням законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що визначає склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.210-1 КУпАП. В свою чергу, законодавчий припис про необхідність мати при собі і пред`являти за вимогою військово-обліковий документ покладає на особу обов`язок отримати такий документ.

З доводів позивача у 2003 році він здав посвідчення про прописку до призивної дільниці до ІНФОРМАЦІЯ_4 та взамін не отримував військово-обліковий документ. Зазначене, на переконання позивача, виключає можливість притягнення його до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП

Зазначені доводи позивача підтверджують те, що станом на 11 лютого 2025 року він не мав при собі військово-облікового документу та не пред`явив його на вимогу уповноваженої особи.

В силу п.14 та п.17 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №559, оформлення і отримання військово-облікового документу в електронній або паперовій формі залежало виключно від волевиявлення самого позивача якого він не висловив та як наслідок не отримав військово-обліковий документ.

Крім того, не заслуговує на увагу вказівка позивача на своєчасне оновлення своїх даних через застосунок «Резерв+», оскільки вказане не свідчить про отримання ним військово-облікового документу. До того ж згідно наданої ним роздруківки з застосунку «Резерв+» інформація в реєстрі неповна, потребує уточнення в ТЦК за місцем реєстрації або постійного проживання.

Таким чином станом на час винесення оскаржуваної постанови у позивача не було наявного при собі дійсного військово-облікового документа.

В той же час, починаючи з 18 травня 2024 року, тобто з часу внесення змін до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та станом на 11 лютого 2025 року у ОСОБА_1 виник обов`язок стати на військовий облік та отримати військово-обліковий документ, проте зазначене не було здійснено позивачем.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення №108 від 11 лютого 2025 року, складена повноважною особою, за своєю формою та змістом відповідає нормам чинного законодавства, а адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Тому, приймаючи вказану постанову відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови з огляду на її правомірність.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення пред`явленого адміністративного позову.

7. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За пред`явлення адміністративного позову ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок, що підтверджується квитанцією від 20 лютого 2025 року (а.с.3). Разом з цим, враховуючи ту обставину, що в задоволенні пред`явленого ОСОБА_1 адміністративного позову відмовлено у повному обсязі. Тому, суд вважає, що відсутні правові підстави для покладення на відповідача зобов`язання з відшкодування понесених ним судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ч.10 ст.1, ч.6 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч.1 ст.210-1, ч.3 ст.201-1, ч.1 ст.235, ст.280 КУпАП, ч.1 ст.72, ч.1 та ч.2 ст.77, ч.1 ст.139, п.2 ч.1 ст.241, ч.1-ч.2 ст.243, ст.244-246, ч.3 ст.286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський