Справа № 280/1001/25
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

30 квітня 2025 року Справа № 280/1001/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративну справу позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» (далі - позивач) до Тернопільської митниці (далі відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати Рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товару №UA403070/2025/000004/2 від 03.01.2025.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ним надано всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, який переміщується через митний кордон України, які відповідають характеру угоди, а посилання митного органу на виявлені під час перевірки поданих документів розбіжності є безпідставними. Позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 17 лютого 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 28 лютого 2025 року у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що в поданих позивачем документах на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару було виявлено недоліки, у зв`язку з чим витребувано додаткові документи, які не були надані позивачем в повному обсязі. Зазначає, що позивачем не підтверджено заявлену митну вартості імпортованого товару, що зумовило відсутність підстав для оформлення товару за визначеною декларантом митною вартістю. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом установлено наступне.

23.04.2024 ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» (м.Запоріжжя) (Покупець) уклало з компанією «GS DALIAN" CO., LTD» (Китай) (Продавець) зовнішньоекономічний контракт №DALIAN-1-2024-TD на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікації (Додатку), яка є невід`ємною частиною даного контракту.

В подальшому компанією Продавцем відповідно до умов даного зовнішньоекономічного Контракту, Специфікації №2 від 11.06.2024, рахунку-фактури №0214024 від 01.10.2024. Консаменту №BW24100192 від 24.10.2024, залізничної накладної № від 27.12.2024 було здійснено поставку ТОВ «ТД «АМТ» товарів (гумові техпластини, гумові доріжки).

Товарна партія поставлялась на умовах FOB XIHGANG згідно міжнародних торговельних правил ІНКОТЕРМС 2010.

З метою здійснення митного оформлення ввезених в режимі імпорту товарів 03.01.2025 їх було задекларовано товариством до митного поста Тернопільської митниці за електронною митною декларацією (ЕМД) №25UA33U5.

03 січня 2025 року декларантом було подано до митного оформлення митну декларацію ІМ40АА №25UA33U5, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товар:

Товар №1 «Пластини, листи з непористої, незатверділої вулканізованої гуми, прямокутної форми з рівними, не обробленими краями, не армовані, без сполучення з текстильними матеріалами: гумова техпластина (товщина х ширина / стандарт GB/T5574-94): -1мм х 1,3м -500кг (10 рулонів); -1,5мм х 1,3м -500кг (10 рулонів); -2мм х 1,3м -2000кг (40 рулонів); -3мм х 1,3м -1000кг (20 рулонів); -4мм х 1,3м -1000кг (20 рулонів); -5мм х 1,3м -1000кг (20 рулонів); -6мм х 1,3м -1500кг (30 рулонів); -8мм х 1,0м -1003кг (74 листів); -10мм х 1,3м -623кг (35 листів); -16мм х 1,0м -770кг (30 листів); -25мм х 1,0м -493кг (12 листів); -20мм х 1,0м -1113кг (35 листів); -40мм х 1,0м -1373кг (20 листів); -2мм х 1,3м (МБС) -1000кг (20 рулонів); -3мм х 1,3м (МБС) -1200кг (24 рулонів); -4мм х 1,3м (МБС) -1600кг (32 рулонів); -5мм х 1,3м (МБС) -1400кг (28 рулонів); -6мм х 1,3м (МБС) -800кг (16 рулонів); -10мм х 1,0м (МБС) -523кг (34 рулонів). Галузь застосування - виготовлення гумотехнічних виробів, що служать для ущільнення нерухомих з`єднань, запобігання тертя між металевими поверхнями, для сприйняття одиночних ударних навантажень, а також в якості прокладок, настилів і інших ущільнювальних з`єднань.»;

Товар №2 «Пластини, листи з непористої, незатверділої вулканізованої гуми, покриття для підлоги, нарізані за довжиною, з необробленими краями, доріжка гумова: -3мм х 1,2м (копійка) -1009кг (20 рулонів, 8,85п/м в рулоні); -3мм х 1,2м (смужка) -988кг (20 рулонів, 8,85п/м в рулоні); -3мм х 1,5м (смужка) -533кг (10 рулонів, 7,4п/м в рулоні); -3мм х 1,5м (копійка) -1500кг (30 рулонів, 7,4п/м в рулоні).».

До даної митної декларації, як вбачається із інформації, що міститься в гр. 44 МД, уповноваженою особою Позивача до митного оформлення були подані наступні документи: пакувальний лист № б/н від 01.10.2024; комерційна пропозиція від 20.05.2024; прайс-лист від 13.05.2024; рахунок-фактура (інвойс) № 0214024 від 01.10.2024; коносамент № BW24100192 від 24.10.2024; накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) № від 27.12.2024; сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) № 0214024 від 01.10.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару № 280 від 10.10.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № L800000001 від 23.12.2024; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - Специфікація №2 від 11.06.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № DALIAN-1-2024-TD від 23.04.2024; договір (контракт) про перевезення №2110/912/2019 від 21.10.2019; заявку на ТЕО №L800000001 від 01.10.2024.

Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, митницею підприємству було направлено електронне повідомлення наступного змісту: «За результатами опрацювання поданих до митного оформлення документів встановлено розбіжності, а саме: в договорі про перевезення від 21.10.2019 № 2110/912/2019 перевізником зазначено «Global Container Lines Latvija SIA», а в накладній УМВС від 27.12.2024 № перевізник «PKP CARGO CONNECT Sp.z.o.o., ul. Leszno 12, 01-192 Warszawa». Інформація, яка б підтверджувала причетність «PKP CARGO CONNECT Sp.z.o.o., ul. Leszno 12, 01-192 Warszawa» до перевезення вантажу залізничним транспортом окрім накладних УМВС відсутня, а саме відсутні рахунки про перевезення, банківські платіжні документи та договори між «Global Container Lines Latvija SIA» та «PKP CARGO CONNECT Sp.z.o.o., ul. Leszno 12, 01-192 Warszawa».». У зв`язку з тим, що виявлені розбіжності, прошу відповідно до ч. 2 ст 53 МКУ надати документи: - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару. Декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи».

Листом №001-03/01 від 03.01.2025 ТОВ «ТД «АМТ» додатково надало митниці банківську платіжну інструкцію №280 від 10.10.2024, завірену банком, виписку з особистого банківського рахунку за жовтень 2024, комерційну пропозицію виробника від 20.05.2024, прайс-лист виробника від 13.05.2024, Заявку на перевезення №00000001 від 01.10.2024, Довідку перевізника про вартість транспортних витрат від 23.12.2024, надало митниці свої пояснення щодо зазначених у повідомленні зауважень, які стали підставою для вимоги додаткових документів, а також повідомило митницю, що усі наявні у підприємства, документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, вони повною мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару, надаватись не будуть та висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.

03.01.2025 відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товару №UA403070/2025/000004/2, відповідно до якого, загальна митна вартість задекларованих Товарів №1,2 скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-r - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МКУ, а також відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Позивач задекларував зазначену партію товару, а митниця випустила товар у вільний обіг за ЕМД №25UA48U5 від 03.01.2025. Різниця митних платежів (ввізне мито та ПДВ) від митної вартості, визначеної позивачем та скоригованої митницею склала - 143736,76 грн.

Вважаючи прийняте відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів №UA403070/2025/000004/2 від 03.01.2025 протиправним, позивач звернувся до суду із позовом про його скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно ч.1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 ст.52 Митного кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.2 ст.52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Такими документами є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст.53 Митного кодексу України).

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також самостійного її визначення у встановлених Законом випадках. Даний висновок узгоджується з основним принципом оцінки товарів для митних цілей, закріпленим у ст.VII Генеральної асамблеї з тарифів і торгівлі «Оцінка товарів для митних цілей», згідно з яким оцінка імпортованого товару для митних цілей має базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на якій розраховується мито, або аналогічного товару.

Суд зазначає, що відповідно до приписів ст.53 Митного кодексу України, митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в документах, перелік яких визначений ч.2 даної статті.

При цьому, суд зазначає, що підставою для витребування додаткових документів не є наявність недоліків (описок, помилок, тощо), як таких, а наявність саме недоліків, які впливають на правильність визначення митної вартості товару.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, у графі 33, митний орган зазначає нижчевикладені розбіжності, які на його думку унеможливили митне оформлення задекларованих товарів за основним методом і стали підставою для здійснення коригування, а саме:

1. Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за основним методом визначення митної вартості товару, у зв`язку з тим, що у документах наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару.

2. До митного оформлення надано договір про перевезення від 21.10.2019 №2110/912/2019 перевізником зазначено «Global Container Lines Latvija SIA», а в накладній УМВС від 27.12.2024 № перевізник «PKP CARGO CONNECT Sp.z.o.o., ul. Leszno 12, 01-192 Warszawa. Інформація, яка б підтверджувала причетність «PKP CARGO CONNECT Sp.z.o.o., ul. Leszno 12, 01-192 Warszawa» до перевезення вантажу залізничним транспортом окрім накладних УМВС відсутня, а саме відсутні рахунки про перевезення, банківські платіжні документи та договори між «Global Container Lines Latvija SIA» та «PKP CARGO CONNECT Sp.z.o.o., ul. Leszno 12, 01-192 Warszawa». Зазначене вище може свідчити про не повноту включення витрат пов`язаних з наданням транспортно-експедиційних послуг за межами митної території України.

3. В електронному інвойсі в товарі №1 зазначений виробник товару "Dalian Shangdu WJH" Co., Ltd., хоча у специфікації від 11.06.2024 №2 виробником товару є "GS DALIAN" CO.,LTD.

4. Прайс-лист № б/н від 13.05.2024 містить інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки FOB Xingang, що обмежує конкурентність. Комерційна пропозиція від 20.05.2024 №б/н містить інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки FOB Xingang, що обмежує конкурентність.

Суд зазначає, що твердження митного органу стосовно ненадання транспортних перевізних) документів, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару не відповідає фактичним обставинам справи та наданим митниці під час митного оформлення документам.

Для підтвердження транспортних витрат (фрахту) до кордону України підприємство надало митниці: договір перевезення №2110/912/2022 від 21.10.2019; заявку на ТЕО №L800000001 від 01.10.2024; коносамент №BW24100192 від 24.10.2024, залізнична накладна № від 27.12.2024; рахунок від 23.12.2024 №L800000001.

З заявки на перевезення № L800000001, інвойса № L800000001, вбачається, що вартість транспортних витрат від порту відправлення в Китаї до кінцевого пункту призначення в Україні (Тернопіль) склала 3340 дол.США, з яких 1820 дол.США склала вартість морського міжнародного перевезення, 1000 дол.США- наземне перевезення від порту прибуття до кордону України, 520 дол.США - перевезення вантажу по території України.

Надані документи у своїй сукупності підтверджували числові значення складових митної вартості, не мали розбіжностей, які впливали на правильність визначення митної вартості і дозволяли митниці здійснити відповідний контроль правильності визначення декларантом митної вартості.

Стосовно твердження митного органу щодо ненадання товариством транспортних (перевізних) документів, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а саме рахунки про перевезення, банківські платіжні документи та договори між «Global Container Lines Latvija SIA» та «PKP CARGO CONNECT Sp.z.o.o.», суд зазначає, що таке твердження не відповідає дійсності, оскільки до митного оформлення були надані всі наявні у товариства транспортні (перевізні) документи. Зазначене митницею не може вважатись розбіжністю у наданих документах, які впливають на правильність визначення митної вартості.

В даному випадку міжнародне перевезення задекларованих товарів здійснювалось відповідно до укладеного договору перевезення №2110/912/2019 від 21.10.2019, Додаткової угоди №7 від 01.03.2022 між ТОВ «ТД «АМТ», як Замовником та компанією «Global Container Lines Latvija SIA», як Перевізником.

Додатковою угодою №7 до Договору перевезення передбачено: «На час воєнного стану в Україні відповідно до цього Договору, Виконавець зобов`язується здійснити перевезення (фрахт) та наземну доставку до території України зовнішньоторговельних вантажів за маршрутами та інструкціями зазначеним Замовником, за взаємно затвердженими умовами та тарифами. У разі потреби та на прохання Замовника Виконавець зобов`язується надати в користування останньому обладнання для перевезення вантажів морським та наземним транспортом».

Договором передбачені обов`язки Перевізника (п.1.2), зокрема здійснити морське (фрахт) та наземне перевезення вантажів в контейнерах згідно узгодженого сторонами маршруту на умовах, передбачених договорами та заявками до нього. По своїй суті, укладений договір №27110/912/2019 містить ознаки договору мультимодального перевезення.

Відповідно до ст.128 Кодексу торговельного мореплавства України умови морського перевезення вантажів визначаються договором. Умови та порядок організації мультимодального перевезення за участю морського транспорту визначаються Законом України «Про мультимодальні перевезення».

Відповідно до ст.133 цього ж Кодексу за договором морського перевезення вантажу перевізник або фрахтівник зобов`язується перевезти доручений йому відправником вантаж з порту відправлення в порт призначення і видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (одержувачу), а відправник або фрахтувальник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату (фрахт).

Відповідно до ст.10 ЗУ «Про мультимодальні перевезення» за договором мультимодального перевезення одна сторона (оператор мультимодального перевезення) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (замовника послуги мультимодального перевезення) надати послугу мультимодального перевезення, у тому числі із залученням інших учасників мультимодального перевезення вантажів до надання послуги мультимодального перевезення, в установлений договором строк.

Відповідно до ст.12 цього ж Закону розрахунки за роботи та послуги, пов`язані з мультимодальним перевезенням, щодо яких не здійснюється державне регулювання тарифів, провадяться за вільними цінами, визначеними за домовленістю сторін у порядку, що не суперечить законодавству про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ст.13 Закону Оператор мультимодального перевезення має право: обирати або змінювати вид транспорту та маршрут мультимодального перевезення, діючи в інтересах замовника послуги мультимодального перевезення, за умови внесення змін до договору мультимодального перевезення, за згодою сторін та дозволу митного органу, якщо товари та транспортні засоби, що перевозяться, перебувають під митним контролем під час здійснення міжнародних перевезень; здійснювати мультимодальне перевезення вантажів за одним або більше документом мультимодального перевезення вантажів; відступати від вказівок замовника послуги мультимодального перевезення в порядку, передбаченому договором мультимодального перевезення; не приступати до виконання обов`язків за договором мультимодального перевезення до отримання від замовника послуги мультимодального перевезення товарно транспортних документів, документів, необхідних для контролю за дотриманням встановлених заборон та/або обмежень на переміщення товарів через митний кордон України, та інформації щодо властивостей вантажу, умов його перевезення, а також інформації, передбаченої договором мультимодального перевезення; залучати до надання послуги мультимодального перевезення інших учасників мультимодального перевезення вантажів на умовах укладення з ними договорів, відповідаючи перед замовником послуги мультимодального перевезення за результати їх роботи. У такому разі оператор мультимодального перевезення виступає перед іншими учасниками мультимодального перевезення вантажів, залученими до надання послуги мультимодального перевезення, як замовник.

Наведене свідчить, що спеціальними правовими нормами та умовами Договору передбачена можливість для оператора мультимодального перевезення, яким в цьому випадку виступає компанія «Global Container Lines Latvija SIA», залучення інших учасників мультимодального перевезення вантажів до надання послуги мультимодального перевезення та виставлення єдиного рахунку за надані послуги з перевезення, тобто компанія «»» була залучена основним перевізником до виконання наземного (залізничного) перевезення. ТОВ «ТД «АМТ» з компанією «PKP CARGO CONNECT Sp.z.o.o.» не має жодних договірних відносин.

Після виконання своїх обов`язків щодо перевезення вантажу, компанія Перевізник «Global Container Lines Latvija SIA», виставила товариству єдиний рахунок №L800000001 від 23.12.2024 на оплату послуг з морського перевезення товару та його наземного перевезення.

На момент митного оформлення спірної товарної партії, строк оплати послуг перевезення не настав, а отже декларантом не були надані платіжні документи.

Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», при заповненні графи 20 декларації митної вартості: для підтвердження витрат на транспортування декларантом, відповідно до частини 2 статті 53 МКУ, подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Таким чином митне законодавство України прямо зазначає що документи, які підтверджують транспортні витрати повинні надаватись від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиторських послуг. Для підтвердження транспортних витрат митниці надано: договір №2110/912/2019 від 21.10.2019, додаткову угоду №7 від 01.03.2022, заявку на перевезення №00000001 від 01.10.2024, коносамент №BW24100192 від 24.10.2024, залізнична накладна № від 27.12.2024, рахунок від 23.12.2024 №L00000001.

Як вбачається з відомостей рахунку, заявки на перевезення перевезення спірної товарної партії в даному випадку має ознаки мультимодального перевезення, тобто перевезення вантажу різними видами транспорту за одним договором. В зазначених документах зазначена інформація та витрати окремо за кожним етапом міжнародного перевезення - окремо витрати за перевезення морським транспортом, автомобільним транспортом за межами України та витрати за перевезення по території України, а також винагорода Експедитора. Надані документі не містять розбіжностей і підтверджують числові значення транспортних витрат як однієї з складових митної вартості.

З приводу залучення Експедитором для виконання послуг з ТЕО інших осіб Верховний суд в постанові від 13.08.2020 по справі №804/4963/16 висловив наступну правову позицію: «Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що за умовами договору передбачено право експедитора укладати договори з іншими перевізниками з метою виконання умов договору експедирування та здійснює оформлення перевізних документів, як - то товарно-транспортні накладні та коносаменти.Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, що вказана обставина спростовує висновки митного органу щодо відсутності документального підтвердження наявності договірних відносин з безпосереднім перевізником товару за коносаментом N GCL/MER/ODS/160091 від 05.03.2016 року, а саме "GLC International Transportation Logistics Container Services Co.Ltd", адже позивач не зобов`язаний мати безпосередні господарські відносини з вказаною компанією-перевізником, адже всі обов`язки щодо належного, своєчасного перевезення вантажу та оформлення необхідних транспортних документів покладено на ТОВ "Фосдайк Груп».

Позивачем для підтвердження митної вартості надані всі наявні документи, передбачені діючим законодавством. Ці документи у своїй сукупності не мають ніких розбіжностей і дозволяють здійснити котроль та первірку числових значень.

Зауваження митного органу про те, що: «В електронному інвойсі в товарі №1 зазначений виробник товару "Dalian Shangdu WJH" Co., Ltd., хоча у специфікації від 11.06.2024 №2 виробником товару є "GS DALIAN" CO.,LTD» не відповідає документам, які надавались під час митного оформлення.

Інформація щодо виробника товару зазначена в Специфікації №2 від 11.06.2024.

Стосовно зауваження митниці про те, що прайс-лист від 13.05.2024 та комерційна пропозиція від 20.05.2024 № б/н містять інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки FOB, XINGANG, що обмежує конкурентність, суд зазначає, що таке твердження є необґрунтованим, оскільки прайс-лист є документом довільної форми і діючим законодавством, у тому числі міжнародним, не встановлено типової форми прайс-листа.

Положеннями пункту 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом та з якої випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин, у тому числі свобода форми прайс-листа.

Оскільки прайс-лист є документом довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до форми прайс-листів, тому митниця не може посилатись на неповноту чи обмеженість його відомостей, обґрунтовуючи свої сумніви.

Згідно із загальноприйнятою світовою практикою, прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, контактну інформацію про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.

Прайс-лист не може вважатися первинним документом і є лише способом для продавця запропонувати свій товар, до якого чинне законодавство не встановлює вимог щодо форми та змісту. Наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом у постановах від 27.06.2019 у справі № 0840/3083/18, від 13.09.2019 у справі № 820/859/17, від 06.02.2020 у справі № 520/10709/18.

Відомості, зазначені у прайс-листі знайшли своє підтвердження у первинних документах специфікації та інвойсі. Таким чином, зауваження митниці відносно прайс-листа та комерційної пропозиції не є підставою для витребування додаткових документів, прийняття рішення про коригування митної вартості або неврахування їх, як документів, підтверджуючих вартість товару.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач надав митному органу усі необхідні документи, які надають можливість перевірити та підтвердити заявлену митну вартість товару. Суттєвих недоліків поданих до митного органу документи не містили, а відповідно у відповідача не було підстав для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відтак, суд вважає, що митний орган мав можливість пересвідчитись у достовірності митної вартості заявленої декларантом за ціною договору.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з пунктом другим частини 6 статті 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ч.3 ст.53 Митного кодексу України, додаткові документи надаються декларантом за наявності, відтак, саме по собі подання таких документів не в повному обсязі не може бути підставою для коригування митної вартості товару.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (ст. 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Зі змісту гр. 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості слідує, що джерелом для коригування митної вартості слугували митні декларації для товару №1 взято інформацію щодо визнаної митної вартості товару згідно митного оформлення, яке вже здійснено за ЕМД від 07.10.2024 UA100180/2024/012341 на рівні 1,31 дол. США/ кг. (ТОВАР - Пластини технічні з гуми крім твердої гуми з непористої гуми:Гумова техпластина / Sbr rubber sheet, density: 1.7g/cm3:- Рулон, ширина 1300мм x товщина 2мм (техпластина) - 3009,5 кг.- Рулон, ширина1300мм x толщина 3мм (техпластина) - 3016,5 кг.- Рулон, ширина1300мм x толщина 4мм (техпластина) - 2005 кг.- Рулон, ширина 1300мм x товщина 5мм (техпластина) - 3014 кг.- Пластина, 1х1м x товщина 8мм (техпластина) - 510 кг.- Пластина, 1х1м x товщина 10мм (техпластина) - 2018 кг.- Пластина, 1х1м x товщина 12мм (техпластина) - 540 кг.- Пластина, 1х1м x товщина 16мм (техпластина) - 465 кг.Гумотканева техпластина ТМКЩ / SBR rubber with 1 ply, density: 1.7g/cm3:- Рулон, ширина 1300мм x товщина 2мм (техпластина гумотканева) - 504 кг.- Рулон, ширина 1300мм x товщина 3мм (техпластина гумотканева) - 503 кг.- Рулон, ширина 1300мм x товщина 5мм (техпластина гумотканева) - 504 кг.Гумова техпластина пятачок / dot rubber sheet, density: 1.5g/cm3:- Рулон, ширина 1,3м х товщина 3мм (техпластина пятачок) - 1998 кг.- Рулон, ширина 1,5м х товщина 3мм (техпластина пятачок) - 499 кг.Гумова техпластина вакуумна / Vacume rubber, density: 1.3g/cm3:- Рулон, ширина 1000мм x товщина 8мм (техпластина вакуумна) - 209 кг.- Рулон, ширина 1000мм x товщина 10мм (техпластина вакуумна) - 405 кг.Гумова техпластина біла / white rubber sheet, density: 1.5g/cm3:- Рулон, ширина 1000мм x товщина 3мм (техпластина біла) - 500 кг.- Рулон, ширина 1000мм x товщина 5мм (техпластина біла) - 497 кг.Торговельна марка DLSDВиробник Dalian Shangdu WJH Co.LtdКраїна виробництва CN. умови поставки - FOB); товару №2 взято інформацію щодо визнаної митної вартості товару згідно митного оформлення, яке вже здійснено за ЕМД від 11.01.2024 №UA209230/2024/002954 на рівні 0,9599 дол. США/кг. (4,4526 дол. США/м. кВ.) (ТОВАР - Листи з вулканізованої непористоїгуми, у рулонах, не армовані, з рифленоюповерхньою, призначені для захиступідлоги проти сковзання (1281,8кв.м):З крапкою:3.0mmx1.3m-5800кг; Торговельна марка - немає даних; Виробник - Dalian Shangdu WJH CO., LTD Країна виробництва CN, умови поставки - FOB). Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.»

Суд зазначає, що покликання відповідача на відомості з інформаційних баз даних контролюючого органу не є належним доказом щодо неправильного визначення позивачем митної вартості товару, зазначеного у митній декларації, оскільки такі відомості мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митницею відповідних рішень та з об`єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати перевагу над наданими декларантом первинними документами про товар. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару.

Відповідно до усталеної правової позиції Верховного Суду, висловленої у постановах: від 30.01.2018 по справі № 813/7903/14, від 18.12.2018 по справі № 826/15706/13-а, від 29.01.2019 по справі № 815/6827/17, від 16.04.2019 по справі № 815/6698/17, митна вартість товарів, відкорегована за резервним методом має ґрунтуватися на митній вартості, раніше визнаній (визначеній) митними органами, що міститься в Єдиній автоматизованій інформаційній системі (далі ЄАІС). При цьому, у такій ситуації митний орган повинен не просто зазначити, зокрема, обставину відсутності в нього інформації щодо оформлення ідентичних та подібних товарів (як на підставу незастосування методів за ціною договору щодо ідентичних товарів та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів), а навести цінову інформацію з ЄАІС про оформлення товарів, що мають ознаки, найбільш схожі на ознаки задекларованих товарів та пояснити з урахуванням положень статей 59, 60 МК України, чому ця інформація не може бути взята за основу для визначення митної вартості, чого в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, відповідач не зазначив.

Таким чином, факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам собою не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. І лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів.

Під час митного оформлення позивач подав усі визначені статтею 53 Митного кодексу України документи, перелік яких є вичерпним, що підтверджують заявлену ним митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Отже, митний орган не довів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надані достатні докази, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору. Відтак наявність належних та беззаперечних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Тому суд доходить висновку, що позивач при подачі документів надав всі необхідні та достатні документи, що дають змогу визначити всі складові митної вартості товару, та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

За положеннями ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. При цьому, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування (частина 2 статті 55 Митного кодексу України).

Між тим, спірне рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містить, що не дає підстав вважати його обґрунтованим та вмотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, у зв`язку із чим суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів №UA403070/2025/000004/2 від 03.01.2025 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Інші доводи відповідача висновків суду не спростовують, при цьому суд звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» (69000, м.Запоріжжя, вул.Штабна, буд.13, прим.23, ) до Тернопільської митниці (46400, м.Тернопіль, вул.Текстильна, буд.38, ) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товару №UA403070/2025/000004/2 від 03.01.2025.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова