Справа № 160/5757/25
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2025 року Справа № 160/5757/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Виконавчого комітету Самарівської міської ради
про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та
стягнення моральної шкоди,
20.02.2025 року через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Самарівської міської ради, в якому позивач просить:
- визнати бездіяльність Виконавчого комітету Самарівської міської ради щодо ремонту дороги протиправною;
- зобов`язати Виконавчий комітет Самарівської міської ради виконати рішення виконкому про ремонт дороги;
- стягнути з Виконавчого комітету Самарівської міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 30 000 грн.
В обґрунтування якого вказано, що 14.04.2024 року позивач звернувся до Виконавчого комітету Самарівської міської ради із проханням провести роботи з відновлення твердого покриття доріг у місті Новомосковськ за координатами 48.659850, 35.272634. 13.05.2024 року отримав офіційну відповідь від відповідача (лист № 517/0/12-24), що поточний ремонт по вул. Партизанська включено до плану робіт на 2024 рік та буде виконаний після проходження відповідних процедур. Однак, станом на кінець 2024 року жодних ремонтних робіт виконано не було. 12.02.2025 позивач подав запит на доступ до публічної інформації щодо виконання рішення виконкому про проведення ремонту. 18.02.2025 позивач отримав відповідь від Виконавчого комітету Самарівської міської ради, де зазначено, що поточний ремонт не проводився, оскільки необхідний капітальний ремонт, який буде можливим лише після розроблення проєктно-кошторисної документації (ПКД) та отримання бюджетного фінансування. Це свідчить про те, що відповідач свідомо ввів позивача в оману, надавши неправдиву інформацію про включення ремонту до плану робіт на 2024 рік. У результаті позивач втратив час, зусилля та зазнав моральних страждань. Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо ремонту дороги протиправною протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства. З огляду на вказане, позивач просив задовольнити позовні вимоги.
24.02.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
12.03.2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої вказано, що відповідач вчинив протиправну бездіяльність, оскільки: не забезпечив своєчасне виконання прийнятого рішення про ремонт дороги, видав суперечливу інформацію, спочатку підтвердивши можливість поточного ремонту, а згодом заявивши про необхідність капітального ремонту, не забезпечив належну інфраструктуру та безпеку дорожнього руху для мешканців міста.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 15 квітня 2024 року на адресу виконавчого комітету Новомосковської міської ради надійшло звернення гр. ОСОБА_1 № РЕЗСО-061 від 14.04.2024 року, зареєстроване виконавчим комітетом Новомосковської міської ради за вх. №М-735. В зазначеному зверненні гр. ОСОБА_1 звернувся до виконавчого комітету Новомосковської міської ради з проханням провести роботи з відновлення твердого покриття доріг у місті Новомосковськ за координатами 48.659850,35.272634. (вих. № РЄЗСО-092).
Листом вих. ЗВГ № 517/0/12-24 від 13.05.2024 року заявнику було повідомлено, що за вказаними ним координатами, згідно картографічного сервісувід Google дані координати відповідають вул. Партизанській в місті Новомосковськ. Відповідними службами було здійснено обстеження дорожнього покриття за вказаною адресою. Окрім того, заявнику повідомлялося, що рішенням виконкому поточний ремонт по вул. Партизанській включено до існуючого плану робіт на 2024 рік комунального підприємства «Рідне місто» Новомосковської міської ради, тому вищевказані роботи будуть виконані після проведення відповідних процедур визначених ЗУ «Про публічні закупівлі».
12.02.2025 року на адресу виконавчого комітету Самарівської міської ради надійшло звернення гр. ОСОБА_1 , вих. № РЄЗСО-92, в якому запитувач просив надати інформацію про виконання рішення виконкому щодо поточного ремонту по вул. Партизанській, включеного до існуючого плану робіт на 2024 рік комунального підприємства «Рідне місто» Новомосковської міської рад, як повідомлено в листі вих. ЗВГ № 517/0/12-24 від 13.05.2024 р., надісланого у відповідь на скаргу вих. № РЕЗСО-061 від 14.04.2024 року.
Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо ремонту дороги протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Згідно ст. 3 Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.
Відповідно до ст. 5 Закон України «Про доступ до публічної інформації» одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.
Згідно зі статтею 12 Закон України «Про доступ до публічної інформації» суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.
Суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання (п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону №2939-VI).
Визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та знаходилась у володінні розпорядників публічної інформації та відповідає хоча б одному з критеріїв визначених статтею 13 Закону №2939-VI.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закон України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Статтею 19 Закону №2939-VI передбачено, що запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.
Згідно із статтею 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.
Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим.
У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Відповідно до частини першої статті 22 Закону №2939-VI, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:
1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;
2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;
3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;
4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Крім того, частиною другою статті 6 Закон України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:
1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;
2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;
3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Відповідно до статті 23 цього Закону рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.
Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.
Як вбачається адміністративного позову, позивач обґрунтовує порушення його прав ненаданням відповідачем інформації щодо виконання рішення виконкому про проведення ремонту, як було зазначено в його запитів № РЕЗСО-061 від 14.04.2024 року та № РЄЗСО-92 та від 12.02.2025 року.
Листом вих. ЗВГ № 517/0/12-24 від 13.05.2024 року заявнику було повідомлено, що за вказаними ним координатами, згідно картографічного сервісувід Google дані координати відповідають вул. Партизанській в місті Новомосковськ. Відповідними службами було здійснено обстеження дорожнього покриття за вказаною адресою. Окрім того, заявнику повідомлялося, що рішенням виконкому поточний ремонт по вул. Партизанській включено до існуючого плану робіт на 2024 рік комунального підприємства «Рідне місто» Новомосковської міської ради, тому вищевказані роботи будуть виконані після проведення відповідних процедур визначених ЗУ «Про публічні закупівлі».
Факт отримання вказаних листів позивачем не спростовується.
Суд зазначає, що метою надання публічної інформації є забезпечення осіб належною, повною та достовірною інформацією, що відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
В даному випадку, враховуючи факт надання позивачу відповіді на його звернення, суд вважає, що позивач був забезпечений достатньою та належною інформацією відповідно до поданої заяви.
Аналіз приписів КАС України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.
У даному випадку відповідачем надано відповідь по суті порушених питань в межах компетенції та повноважень, своєчасно та без порушень прав позивача. Незгода із певним викладом обставин або невідповідність змісту відповіді уявленням позивача про належність такої відповіді не свідчить про неправомірність дій відповідача та не ґрунтується на вимогах законодавства.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно та в межах наданих повноважень була надана відповідь позивачу на його звернення, тобто вчинено дії щодо розгляду звернення громадянина у відповідності до вимог чинного законодавства.
Враховуючи правомірність дій відповідача, судом не встановлено завдання позивачу моральної шкоди, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, оскільки доказів протиправності оскаржуваних дій позивачем суду не надано, а судом в ході розгляду справи їх наявність не встановлена.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв