Справа № 500/1158/25
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2025-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1158/25

01 травня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Тернопільській області звернулось до суду з позовом до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у сумі 19 238,45 грн.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідач має податковий борг перед бюджетом в сумі 19 238,45 грн по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості. Відповідачем не вживаються заходи щодо погашення заборгованості самостійно. Так як відповідач в порушення вимог податкового законодавства добровільно не сплатив узгоджену суму податкового зобов`язання у встановлені законодавством строки, тому податковий борг необхідно стягнути в судовому порядку.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного без повідомлення учасників справи.

Копію ухвали про відкриття провадження надіслано відповідачу за адресою вказаній у листі Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області від 10.03.2025: АДРЕСА_1 .

28.03.2025 до суду від ОСОБА_1 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання заперечує проти задоволення позовних вимог та вказує, що податкові зобов`язання були нараховані без урахування пільг для пенсіонерів за віком (50% від суми податкового зобов`язання за рік) згідно рішення сесії Байковецької сільської ради від 17 червня 2022 року № 8/25/12 (Додаток 3 Перелік пільг для фізичних та юридичних осіб, наданих відповідно до п.п. 266.4.2 п.266.4 статті 266 ПКУ із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки).

Представник позивача 08.04.2025 надіслала до суду відповідь на відзив, у якому зазначила. що оскільки відповідачу було відомо як про нараховані грошові зобов`язання, так і про податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в сумі 19 238,45 грн., який виник у зв`язку із несплатою узгоджених податкових/грошових зобов`язань нарахованих відповідно до податкових повідомлень-рішень вiд 08.03.2024р., які ним не оскаржено ні в адміністративному, ні в судовому порядку, а тому грошові зобов`язання визначене в них, вважаються узгодженими. З огляду на викладене, просить позовні вимоги задовольнити.

14.04.2025 від ОСОБА_1 на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив у яких зазначено, що відповідач 16.05.2024 подала заяву про перерахунок податку із застосуванням пільг для пенсіонерів за віком (50% від суми податкового зобов`язання за рік), згідно рішення сесії Байковецької сільської ради від 17 червня 2022 року № 8/25/12. У зв`язку з цим, відповідач сподівалась на перерахунок податку та прийняті контролюючим органом рішення не оскаржувались, однак будь-якої відповіді на таке звернення від позивача до цього часу не отримала.

Ухвалою суду від 23.04.2025 витребувано у Головного управління ДПС у Тернопільській області інформацію щодо розгляду поданої ОСОБА_1 заяви від 16.05.2024 за вих. №19541/6.

28.04.2025 на виконання ухвали суду Головне управління ДПС у Тернопільській області надало копії заяви ОСОБА_1 від 16.05.2024 за вих. №19541/6-1918, з долученим пенсійним посвідченням виданим 01.05.2024 та службової записки Управління оподаткування фізичних осіб від 25.04.2025.

У службовій записці вказано, що пільги згідно рішення сесії Байковецької сільської ради від 17 червня 2022 року № 8/25/12 (50% від суми податкового зобов`язання за рік) для пенсіонерів за віком застосовуються на один об`єкт житлової нерухомості з 01.01.2023.

Таким чином, пільга не стосується сплати податку у 2021-2022 роках.

Крім цього, до заяви ОСОБА_1 від 16.05.2024 долучено копію пенсійного посвідченням виданого 01.05.2024, а тому, підстав для перерахунку розміру оскаржуваного податку немає.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних міркувань.

Судом встановлено, що фізична особа ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на обліку в Головному управлінні ДПС у Тернопільській області як платник податків.

Відповідно до довідки про наявність податкового боргу у відповідача наявна заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в сумі - 19 238,45 грн за 2021-2023 роки.

Заборгованість по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості виникла внаслідок несплати узгодженого грошового зобов`язання, нарахованого відповідно до податкових повідомлень-рішень від 08.03.2024 року №0-1915-UA0042862 на суму 1104,60 грн., №0-1915-UA0042862 на суму 11966,50 грн. та №0-1915-UA0042862 на суму 6167,35 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення, відповідачем не були оскаржені ні в адміністративному, ні в судовому порядку, а тому грошове зобов`язання визначене ними, вважається узгодженим.

Щодо заяви відповідача від 16.05.2024 про звірку сум податку слід зазначити таке.

Згідно рішення сесії Байковецької сільської ради від 17 червня 2022 року № 8/25/12 (50% від суми податкового зобов`язання за рік) для пенсіонерів за віком застосовуються на один об`єкт житлової нерухомості з 01.01.2023.

Таким чином, пільга не стосується сплати податку у 2021-2022 роках.

Крім цього, до заяви від 16.05.2024 ОСОБА_1 долучено копію пенсійного посвідченням виданого 01.05.2024.

У матеріалах справи відсутні докази надання ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області разом із заявою від 16.05.2024 інших доказів на підтвердження дати, з якої відповідачу призначено пенсію по віку.

А тому, у позивача були відсутні підстави для перерахунку відповідачу, на підставі вказаної заяви, розміру оскаржуваного податку як за 2021-2022 роки, так і за 2023 рік.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Відповідно до статті 67 Конституції України відповідач зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України № 2755-VI від 02.12.2010 (далі - ПК України).

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39. пункт 14.1. стаття 14 ПК України).

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156. пункт 14.1. стаття 14 ПК України).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 14.1.175. пункт 14.1. статті 14 ПК України).

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 266.1.1 та підпункту 266.1.2 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб: якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку; якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом; якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.

Підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 та підпункту 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості (підпункт 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України).

Згідно підпункту 266.6.1. пункту 266.1 статті 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) (підпункт 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України).

Сума нарахованого податкового зобов`язання підлягає сплаті фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення відповідно до пункту 266.10 статті 266 ПК України.

Як встановлено судом податкові повідомлення-рішення 08.03.2024 року №0-1915-UA0042862 на суму 1104,60 грн., №0-1915-UA0042862 на суму 11966,50 грн. та №0-1915-UA0042862 на суму 6167,35 грн. відповідач у встановленому порядку не оскаржував. Відповідно, суми грошових зобов`язань за такими повідомленнями-рішеннями у визначений законодавством строк не сплатив, тому грошове зобов`язання, визначене вказаними рішеннями, набуло статусу узгодженого.

Також, як уже було зазначено судом, у позивача не було підстав для перерахунку податкового зобов`язання на підставі поданої відповідачем заяви від 16.05.2024.

В силу вимог підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, є податковим боргом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За правилами пункту 59.3 цієї статті податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З метою погашення податкового боргу контролюючим органом виставлена податкова вимога форми «Ф» №0-1900 від 01.10.2024 (арк.справи 11), однак вжиті заходи не призвели до сплати податкового боргу платником податків. При цьому, з часу виставлення податкової вимоги податковий борг не переривався. Заперечень щодо суми податкового боргу або доказів його сплати відповідачем суду не надано.

Суд позбавлений можливості перевірити правомірність здійснення нарахування грошових зобов`язань в результаті несплати яких податковий орган дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення податкового боргу.

Саме такого висновку дійшов Верховий Суд, викладеному у постанові від 03.02.2022 у справі №560/4343/19.

Отже, нормами Податкового кодексу України встановлено чіткий порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетом та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган для стягнення податкового боргу.

Предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

У спорах за позовом контролюючого органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягають, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, а саме факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, зокрема і самостійно визначеного платником податку, протягом строків, визначених законодавством, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу та інше.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 15.06.2023 у справі 3160/13436/22, від 04.02.2020 у справі №817/4186/13-а, від 21.08.2019 у справі №2340/4023/18, від 05.03.2020 у справі №804/8630/16, від 12.07.2022 у справі №160/7345/20 та інших.

Суд звертає увагу, що в адміністративному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин). Під час розгляду справи суд зв`язаний предметом та підставами заявлених позивачем вимог. Вказаний принцип знайшов своє відображення у частині другій статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій вказано, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, та в межах позовних вимог.

Як вже було зазначено судом та вбачається з матеріалів справи, податковий борг виник за наслідком несплати відповідачем податкових повідомлень-рішень. Доказів оскарження податкової вимоги, а також погашення наявного податкового боргу відповідачем не надано.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував узгоджені суми податкового зобов`язання, а тому даний податковий борг підлягає до стягнення в судовому порядку.

З урахуванням вищевказаного правового регулювання спірних правовідносин та встановлених обставин у справі судом встановлено, що за відповідачем обліковується податковий борг, зокрема, у сумі 19238,45 грн., та доказів слати якого також надано не було, при цьому контролюючим органом дотримано порядок стягнення такого боргу, було направлено податкову вимогу, яка не оскаржена відповідачем, а тому, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення такої заборгованості в сумі 19238,45 грн.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, не спростовані відповідачем, а отже підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Таким чином за відсутності понесених судових витрат у даній справі, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, такі судові витрати не належать стягненню з відповідача на користь суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в сумі 19238,45 грн (дев`ятнадцять тисяч двісті тридцять вісім гривень 45 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 01 травня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Білецька, 1,м. Тернопіль,Тернопільський р-н, Тернопільська обл.,46003 код ЄДРПОУ/РНОКПП 44143637);

відповідач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

Головуючий суддя Баб`юк П.М.