Справа № 520/23797/24
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Шевченко О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 р. Справа № 520/23797/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2024, по справі № 520/23797/24

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації за період з лютого по липень 2024 у розмірі 100000 грн. з розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України здійснити нарахування та виплату додаткової винагороди, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації за період з лютого по липень 2024 у розмірі 100000 грн. з розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з врахуванням проведених виплат за цей період.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що протягом лютого-липня 2024 виконуючи бойові розпорядження та приймаючи безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі бойових розпоряджень набув право на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022, з розрахунку 100000 грн. на місяць. Апелянт зазначав, що є військовослужбовцем Збройних Сил України; проходить службу в 4 самохідній артилерійській батареї 2 дивізіону Відповідача, (підрозділ артилерії); діє воєнний стан; бере безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України - вогневе ураження противника у складі підрозділу (засобу) артилерії; перебуває безпосередньо в районах здійснення бойових дій; виконує бойове завдання (бойове розпорядження ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »).

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційних скарг, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом, позивач проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.01.2024 № 10 вважати такими, що вибули до району виконання бойових завдань до угрупування сил і засобів ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » згідно з Бойовим розпорядженням командира НОМЕР_2 оабр від 09.01.2024 за № НОМЕР_3 ДСК в район виконання завдань 3 самохідного артилерійського дивізіону з 11.01.2024: старшого солдата ОСОБА_1 , стрільця-помічника гранатометника 1 відділення охорони 2 взводу охорони роти охорони.

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 1 (по стройовій частині) від 31.05.2024 № 154 вважати такими, що прибули та приступили до виконання службових обов`язків з району виконання бойових завдань: старшого солдата ОСОБА_1 , стрільця-помічника гранатометника 1 відділення охорони 2 взводу охорони роти охорони, 31.05.2024.

24.04.2024 військовослужбовцями подано колективне звернення до Президента України та Міністерства оборони України щодо нарахування та виплати додаткової винагороди в повному обсязі у розмірі до 100000 грн, з урахуванням фактично виплачених сум.

Листом від 11.05.2024 № 1811 позивача повідомлено, що ОСОБА_1 згідно зі своїми посадовими обов`язками виконує завдання з охорони військових об`єктів, що входить до переліку бойових завдань з розрахунку 30000 грн на місяць; підстави для виплати додаткової винагороди із розрахунку 100000 грн на місяць відсутні.

Представник позивача звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з адвокатським запитом № 145 від 08.05.2024, у відповідь на який листом від 25.05.2024 № 1952 Військова частина НОМЕР_1 повідомила про відсутність правових підстав для виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 100000 грн. відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 № 168 та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 № 260, зазначивши, що згідно з роз`ясненням Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 26.01.2024 за № 220/13/732, а саме пункту «Питання № 5. «Щодо виплати додаткової винагороди військовослужбовцям, які залучені до виконання бойових (спеціальних) завдань, передбачених абзацами 6 Переліку», то «завдання, визначене в абзаці 6 пункту 2 XXXIV Порядку, передбачає фактичне застосування засобів ураження». Тобто, виходячи з даного твердження забезпечення ведення бойових дій входить в перелік заходів відповідно до Наказу Міністерства оборони України від 26.09.2023 за № 566 «Про затвердження Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», переліку бойових (спеціальних) завдань яких здійснюється виплата військовослужбовцям додаткової винагороди на період дії воєнного стану у складі діючих угрупувань військ (сил) сил оборони держави з розрахунку 30000 грн. на місяць. Відповідно до «Переліку бойових (спеціальних) завдань, відповідно до яких здійснюється виплата військовослужбовцям додаткової винагороди на період дії воєнного стану у складі діючих угрупувань військ (сил) сил оборони держави з розрахунку 30000 грн. на місяць», а саме «бойове забезпечення (розвідка (аеророзвідка), інженерне забезпечення, радіоелектронна боротьба, радіаційний, хімічний, біологічний захист, топогеодезичне та метеорологічне забезпечення», «перевезення своїх військ та матеріальних засобів», «охорона військових об`єктів (військових містечок, пунктів тимчасової дислокації, базових таборів, місць зосередження сил і засобів, станцій навантаження (розвантаження) військових вантажів, військово-медичних закладів), а також «безперебійне функціонування систем зв`язку, автоматизованого управління військами, електронної комунікаційної мережі, її масштабування, резервування та відновлення» входить до переліку бойових (спеціальних) завдань до яких здійснюється виплата військовослужбовцям додаткової винагороди на період дії воєнного стану у складі діючих угрупувань військ (сил) сил оборони держави з розрахунку 30000 грн. на місяць. Виходячи із зазначеного, відповідно до Наказу Міністерства оборони України від 26.09.2023 за № 566 «Про затвердження Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», переліку бойових (спеціальних) завдань яких здійснюється виплата військовослужбовцям додаткової винагороди на період дії воєнного стану у складі діючих угрупувань військ (сил) сил оборони держави з розрахунку 30000 гривень на місяць, варто зробити висновки, що ОСОБА_1 виконує завдання, що входять до переліку бойових завдань з розрахунку 30000 грн. на місяць.

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та не виплати за період з лютого по липень 2024 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, з розрахунку 100000,00 грн., звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, які є підставою для нарахування та виплати додаткової винагороди в розрахунку 100000 грн. на місяць.

Колегія суддів за результатами перегляду рішення суду першої інстанції зазначає наступне.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, а Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 18 квітня 2022 року № 259, затвердженого Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, тобто до 25 травня 2022 року. В подальшому, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Одночасно із введенням воєнного стану, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указом Президента України №69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Цим же Указом надано доручення Кабінету Міністрів України забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24 лютого 2022 року №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168).

Пунктом 1-1 цієї постанови (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)

визначено, що на період воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до п. 1-2 Постанови № 168 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згідно з п. 2-1 Постанови № 168 порядок, умови і розміри виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови визначають міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки.

Відповідно до статті 8 Закону України від 06 грудня 1991 року №1934-XII «Про Збройні Сили України» (далі - Закон № 1934-XII) Міністр оборони України здійснює військово-політичне та адміністративне керівництво Збройними Силами України, а також інші повноваження, передбачені законодавством, в тому числі визначає порядок виплати грошового забезпечення (абзац другий частини четвертої статті 9 Закону №2011-XII).

Наказом Міністра оборони України від 01 квітня 2022 року №98, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 квітня 2022 року за №382/37718 (застосовується з 24 лютого 2022 року), внесено зміни до Порядку №260 шляхом доповнення розділу І пунктом 17, відповідно до якого на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Так, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, Міністр оборони України видав директиви від 07 березня 2022 року №248/1217, від 25 березня 2022 року №248/1298, від 18 квітня 2022 року №248/1529, доведені до кожної окремої військової частини (установи) у формі телеграм (діяли до 01 червня 2022 року), а потім окреме доручення від 23 червня 2022 №912/з/29.

Відповідно до пункту 3 цього окремого доручення Міністр оборони України установив, що райони ведення бойових дій та склад створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Згідно з пунктом 5 цього окремого доручення Міністр оборони України установив виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн або 30000 грн здійснювати на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) по особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (пункт 6 окремого доручення).

Пунктом 9 згаданого окремого доручення обумовив до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн або 30 000 грн не включати військовослужбовців, які:

самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували - за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства) включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника) (підпункт 9.4 пункту 9);

вживати алкогольні напої (наркотичні або психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення, оголошеного наказом командира (начальника) (підпункт 9.8 пункту 9).

В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 2023 року №43 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168» внесено зміни до пункту 1, зокрема: слова «військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора,», «співробітникам Служби судової охорони,» виключено та після слів «перебуваючи безпосередньо в районах» доповнено словами «їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора,».

Наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 44, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 січня 2023 року за №177/39233 (який застосовується з 01 лютого 2023 року) внесено зміни до Порядку №260, зокрема доповнено цей Порядок новим розділом: «XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».

Пунктом 2 розділу ХХХІV Порядку № 260 встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;

на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;

з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

50 000 гривень - тим, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах).

Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)) затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України;

30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 30 000 гривень.

За пунктом 3 розділу ХХХІV Порядку №260 райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.

Згідно з пунктом 4 розділу ХХХІV Порядку №260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Отже, обов`язковою умовою для нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 168, є документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, що здійснюється на підставі бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини.

Таким чином, позивач як військовослужбовець Збройних Сил набуває право на отримання збільшеної до 100000,00 грн. додаткової винагороди у разі безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.01.2024 № 10 у спірний період ОСОБА_1 проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 , з 11.01.2024 вибув до району виконання бойових завдань до угрупування сил і засобів ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » згідно з Бойовим розпорядженням командира НОМЕР_2 оабр від 09.01.2024 за № 12 ДСК в район виконання завдань 3 самохідного артилерійського дивізіону.

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.05.2024 № 154 з 31.05.2024 прибув та приступив до виконання службових обов`язків з району виконання бойових завдань.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 155 від 01.06.2024 з 01.06.2024 прийняв посаду та приступив до виконання обов`язків за посадою старшого стрільця 1 відділення охорони 2 взводу охорони роти охорони.

При цьому, позивач, обґрунтовуючи наявність підстав для нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 грн., посилався на те, що у спірний період він був військовослужбовцем Збройних Сил України. проходив службу в 4 самохідній артилерійській батареї 2 дивізіону Військової частини НОМЕР_1 (підрозділ артилерії), брав безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а саме з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) артилерії; перебував безпосередньо в районах здійснення бойових дій; виконував бойове завдання.

Разом з тим, заперечуючи проти позовних вимог відповідач зазначав, що позивач, який проходив військову службу в Військовій частині НОМЕР_1 , перебуваючи у зоні ведення бойових дій, у спірний період не виконував завдань, що входять до переліку бойових завдань з розрахунку 100000 грн.

Колегія суддів звертає увагу, що ключовим для встановлення обґрунтованості позовних вимог у даній справі є визначення конкретних завдань, які виконував позивач, перебуваючи у спірний період у зоні ведення бойових дій.

Так, у ході судового розгляду встановлено, що відповідно до витягів з наказів Військової частини НОМЕР_1 від 10.01.2024 № 10, від 31.05.2024 № 154, у період з лютого по липень 2024 позивач перебував у районі виконання бойових завдань угрупування сил і засобів ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » згідно з Бойовим розпорядженням командира НОМЕР_2 оабр від 09.01.2024 за № 12 ДСК, та в районі виконання завдань 3 самохідного артилерійського дивізіону з 11.01.2024.

Однак, колегія суддів зазначає, що сам по собі факт перебування військовослужбовця в районі виконання бойових завдань, визначених бойовими розпорядженнями, не є безумовною підставою для отримання збільшеної до 100000,00 грн. додаткової винагороди, передбаченої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022.

Натомість, право на таку винагороду у військовослужбовців виникає виключно за умов документального підтвердження виконання у відповідні дні військовослужбовцем бойових завдань, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів.

Так, позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що бере безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а саме виконує вогневе ураження противника у складі підрозділу (засобу) артилерії, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення бойових дій, втім не посилається на конкретні завдання та дії, які ним виконувались та здійснювались у спірний період, доказів участі у бойових (спеціальних) завданнях позивач також не надав та на них не посилався.

Колегія суддів зазначає, що для підтвердження такої участі вимагається сукупність інформації, викладеної у наступних документах: бойові накази (бойового розпорядження); журнали бойових дій, журнали ведення оперативної обстановки, бойового донесення або постової відомості; рапорти (донесення) начальника (командира) відповідного підрозділу.

З метою дослідження вказаних обставин у ході судового розгляду справи судом першої інстанції у Військової частини НОМЕР_1 було витребувано наступну інформацію:

1) Чи перебуває (перебував у 2024 році) позивач у складі підрозділу (засобу) артилерії безпосередньо в районах здійснення бойових дій або здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, якщо да то з якого часу (вказати період), відповідно до якого бойового розпорядження?

2) Чи здійснює (здійснював) підрозділ позивача (засіб) артилерії вогневе ураження противника за вказаний період під час перебування в районах здійснення бойових дій або здійснення вищевказаних заходів?

За інформацією, повідомленою Військовою частиною НОМЕР_1 , у період з лютого по липень 2024 позивач перебував у районі виконання бойових завдань угрупування сил і засобів ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » згідно з Бойовим розпорядженням командира 43 оабр від 09.01.2024 за № 12 ДСК, в районі виконання завдань 3 самохідного артилерійського дивізіону, виконував завдання з охорони військових об`єктів, документи, які підтверджують безпосередню участь позивача у бойових діях, зокрема щодо виконання бойових завдань з вогневого ураження противника ракетними військами та артилерією, відсутні.

Також відповідачем повідомлено, що у спірний період ОСОБА_1 виконував завдання, що входять до переліку бойових завдань з розрахунку 30000 грн. на місяць, за своїми посадовими обов`язками виконував завдання з охорони військових об`єктів, завдання з виявлення, спостереження, супроводження та вогневого ураження повітряних цілей противника.

Таким чином, у ході судового розгляду справи не встановлено наявності доказів та документального підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах введення воєнних (бойових) дії у спірний період.

Отже, матеріалами справи не підтверджено право позивача на отримання додаткової винагороди у розмірі 100000 грн. з розрахунку на місяць.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для нарахування додаткової грошової допомоги у розмірі 100000 грн, оскільки інформації щодо безпосередньої участі позивача у спірний період у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та доказів на її підтвердження не надано, а сам по собі факт перебування військовослужбовця у зоні ведення бойових дій без підтвердження виконання при цьому бойових завдань, не є підставою для нарахування спірної додаткової винагороди.

З огляду на що колегія суддів не знаходить підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 по справі № 520/23797/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді З.Г. Подобайло В.В. Катунов