Справа № 260/456/24
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/456/24 пров. № А/857/3587/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів- Курильця А. Р., Пліша М. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року про відмову у задоволенні заяви про визнання протиправними дій вчинених відповідачем на виконання судового рішення у справі №260/456/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

суддя в 1-й інстанції Дору Ю. Ю.,

дата ухвалення судового рішення 08 січня 2025 року,

місце ухвалення судового рішення м. Ужгород,

дата складання повного тексту судового рішення не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просила визнати незаконними дії відповідача щодо обмеження максимального розміру пенсії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області з 07 листопада 2023 року здійснити перерахунок і виплату у подальшому їй пенсії без обмеження максимального розміру.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області по застосуванню обмеження з 07 листопад 2023 року максимального розміру призначеної пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області з 07 листопада 2023 року здійснити перерахунок і виплату у подальшому пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимального розміру пенсії.

06 січня 2025 року ОСОБА_1 подала заява у порядку статті 383 КАС України про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №260/456/24, в якій просила: витребувати у Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області інформацію про підсумок її пенсії (з надбавками) без урахування максимального розміру пенсії за період з 07 листопада 2023 року по січень 2025 року включно (у розрізі кожного місяця); визнати незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо порушення її права підтвердженого рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року в справі №260/456/24, на виплату їй з 07 листопада та у подальшому пенсії без обмеження максимального розміру пенсії; постановити та направити на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області окрему ухвалу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області протягом п`ятнадцяти днів, з дня набрання окремою ухвалою законної сили, повідомити Закарпатському окружному адміністративному суду про вжиті заходи на виконання рішення від 19 лютого 2024 року в справі 260/456/24; стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на її користь судовий збір.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач оскаржила її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване судове рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню. В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що 02 січня 2025 року було отримано відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 23 грудня 2024 року №0700- 0308-8/77198, з наведеним розрахунком пенсії станом на 04 квітня 2024 року, відповідно до якого основний розмір пенсії становить 38181,86 грн, а підсумок пенсії, з урахуванням максимального розміру пенсії, становить 36681,86 грн. Крім того, нею вчинено дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» 02 червня 2016 року №1404-VIII до звернення в суд у порядку ст.383 КАС України, оскільки 17 грудня 2024 року вона звернулася до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження, однак станом на 06 січня 2025 року Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не виконало свій обов`язок, визначений ч.5 ст.26 Закону №1404-VIII та не надало їй відповіді у встановлений законом термін. З врахуванням наведеного просить скасувати оскаржувану ухвалу і прийняти нове судове рішення, яким заяву (у порядку ст.383 КАС України) про визнання порушення прав позивача, підтверджених рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року в справі №260/456/24 задовольнити. Визнати незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо порушення її права підтвердженого рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року у справі №260/456/24 на виплату їй з 07 листопада 2023 року та у подальшому пенсії без обмеження максимального розміру пенсії. Постановити та направити на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області окрему ухвалу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області протягом п`ятнадцяти днів, з дня набрання окремою ухвалою законної сили, повідомити Закарпатському окружному адміністративному суду про вжиті заходи на виконання рішення від 19 лютого 2024 року в справі 260/456/24р. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на її користь судовий збір.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи положення ст.312 КАС України суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області по застосуванню обмеження з 07 листопад 2023 року максимального розміру призначеної пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області з 07 листопада 2023 року здійснити перерахунок і виплату у подальшому пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимального розміру пенсії.

Судове рішення набрало законної сили 20 березня 2024 року.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що звернення позивача із заявою в порядку статті 383 КАС України до суду є передчасним, оскільки повнота та правомірність виконання рішення суду у порядку Закону України «Про виконавче провадження» першочергово підлягає контролю зі сторони державного виконавця, а тому подана заява у порядку статті 383 КАС України, задоволенню не підлягає.

Даючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом ч.1-4 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються: найменування адміністративного суду, до якого подається заява; ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; номер адміністративної справи; відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; інформація про хід виконавчого провадження; документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Відповідно до ч.6 ст.383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 цього Кодексу. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою в порядку статті 383 КАС України у зв`язку з тим, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року у справі №260/456/24 в належний спосіб не виконується та виплата пенсії здійснюється з обмеженням максимального її розміру, хоча судовим рішенням підтверджено її право на виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Згідно з ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» при виконанні рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Після закінчення наданого строку, державний виконавець перевіряє виконання рішення суду. У разі невиконання рішення суду, державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу, в якій зазначає розмір штрафу, вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання рішення державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу, в якій зазначає розмір штрафу та попередження про кримінальну відповідальність, після чого звертається до органу досудового розслідування з повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення за статтею 382 Кримінального кодексу України.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Колегія суддів звертає увагу на те, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року у цій справі Закарпатським окружним адміністративним судом 17 грудня 2024 року було видано виконавчий лист, який стягувачем був поданий для примусового виконання та перебуває на цей час на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, та постановою державного виконавця цього відділу від 20 січня 2025 року відкрито виконавче провадження ВП №76810474 з примусового виконання виконавчого листа.

Колегія суддів зазначає, що при встановленні неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій, важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності та/або дії, її фактичні підстави, а також шкідливість/протиправність для прав та інтересів заінтересованої особи.

Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що звернення позивача із заявою в порядку статті 383 КАС України до суду є передчасним, оскільки повнота та правомірність виконання рішення суду у порядку Закону України «Про виконавче провадження» першочергово підлягає контролю зі сторони державного виконавця.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про передчасність заявлених вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.242, 243, 250, 294, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 370, 383 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року про відмову у задоволенні заяви про визнання протиправними дій вчинених відповідачем на виконання судового рішення у справі №260/456/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 30 квітня 2025 року.