Справа № 160/11162/25
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 травня 2025 рокуСправа № 160/11162/25

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., перевіривши у м. Дніпрі матеріали позовної заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

17 квітня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі позивач) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач), що надійшла в підсистемі «Електронний Суд», в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ус В.О. про накладення штрафу від 02.04.2024 року ВП № 74634272 у розмірі 5100,00 грн.

Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність постанови відповідача, яке є предметом оскарження.

Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 160/11162/25 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року вищезазначену позовну заяву залишено без руху, позивачу запропоновано усунути недоліки у встановлений судом строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху надати до суду, а саме:

- квитанцію про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн за наступними реквізитами: "Отримувач коштів: УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р./22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача -№UA4004632, код класифікації доходів бюджету - 22030101. Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпропетровський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа);

- заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин його пропуску з наданням суду на їх підтвердження відповідних доказів.

29 квітня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано клопотання щодо усунення недоліків позовної заяви, яке надійшло від відповідача в підсистемі «Електронний Суд». Позивач зазначає, що строк звернення до суду не пропущений та заявляє клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Щодо строку звернення до суду.

В ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року суд вказав наступне:

"Згідно позовної заяви 03.04.2025 року позивачу надійшла спірна постанова. Отже, десятиденний строк на її оскарження спливав 13.04.2025 року (неділя) та відповідно до ч. 6 ст. 120 Кодексу адміністративного судочинства України був відкладений на 14.04.2025 року (понеділок),

В свою чергу позовна заява подана 16.04.2025 року, тобто - на другий день пропуску строку звернення до суду.

З метою процесуальної економії суд звертає увагу позивача на те, що строк звернення до суду з цим позовом обчислюється в календарних днях, а не робочих.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.07.2022 року по справі №380/10649/21, ухвалах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16.08.2022 року по справі №560/1727/22, від 28.12.2022 року по справі №120/1966/21-а.

Позивачем до позовної заяви не додано заяви про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом, до якої не надано доказів поважності причин його пропуску в порушення вимог ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України".

Проте, на недолік позовної заяви щодо відсутності заяви про поновлення строк звернення до суду, при цьому після того як судом констатовано необхідність подання такої заяви, така заява позивачем так і не подана.

Щодо викладу заяви про усунення недоліків позовної заяви в частині строку звернення до суду суд повторно наголошує на тому, що строк звернення до суду з цим позовом визначено ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України і він складає 10 днів (не 10 робочих днів), що підтверджується послідовним правозастосуванням Верховного Суду.

На тому, що строк звернення до суду з цим позовом визначено саме ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, наголошено і у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 28.03.2024 року у справі №160/17457/23, від 19.07.2023 року у справі №340/1050/23.

Суд підкреслює, що позивач взагалі не вдався до обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, відповідна заява до суду не подана.

Вказане є самостійною та достатньою підставою для повернення позовної заяви.

Щодо відстрочення сплати судового збору.

Позивач заявив відповідне клопотання, обґрунтоване відсутністю коштів для сплати судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд констатує, що позивач не надав жодного доказу на підтвердження стверджуваних обставин відсутності у нього достатніх коштів для сплати судового збору, в т.ч. складених самостійно (наприклад, довідки уповноваженої особи з засвідченням відповідного факту).

Якщо бюджетні установи діють як суб`єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати, оскільки Держава, приймаючи певні правові норми щодо сплати судового збору, взяла на себе відповідні зобов`язання щодо його сплати при зверненні до суду суб`єктів владних повноважень.

При цьому сам по собі факт відсутності коштів у суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору не може бути підставою для відстрочення йому сплати судового збору, в зв`язку з чим у задоволенні поданого клопотання слід відмовити.

Тотожне правозастосування здійснене Третім апеляційним адміністративним судом в ухвалі від 24.04.2025 року у справі №160/33568/24.

Вказане є самостійною та достатньою підставою для повернення позовної заяви.

Отже, позивач не усунув жодного з двох недоліків позовної заяви, існування кожного з них є достатньою підставою для повернення позовної заяви.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пунктів 1, 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк; у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Оскільки позовна заява подана через підсистему «Електронний Суд», направленню позивачу підлягає тільки ухвала про повернення позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 167, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачеві.

Роз`яснити, що згідно з ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко