Справа № 440/14351/24
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2025-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/14351/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/14351/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

30.11.2024 адвокат Живоглядова Уляна Сергіївна, здійснюючи представництво інтересів ОСОБА_1 , звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (надалі - ГУПФ в Рівненській області), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 31.07.2024 №58 про відмову у призначені ОСОБА_1 пенсії, зобов`язавши ГУПФ в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.07.2024 про призначення йому пенсії за віком із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 .

В якості підстави для звернення до суду заявниця вказує на протиправну, як на її думку, поведінку відповідача, яка полягає у відмові у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 06.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві представник ГУПФ в Рівненській області просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на обставини відсутності необхідного страхового стажу позивача через незарахування періодів роботи згідно з трудовою книжкою серія НОМЕР_1 , яка заповнена з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, оскільки на титульній сторінці трудової книжки зазначено - дублікат, дата заповнення трудової книжки відсутня. Стаж враховано згідно з наданими документами та відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу (форми ОК-5) (а.с. 32-34).

Розгляд справи, відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець сел. Федорівка Качирського району Павлодарської області Республіки Казахстан, як свідчать відомості паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 15.08.2007 Індустріальним РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, 24.07.2024 у віці 60 років звернувся до Новомосковського ОУПФ із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с. 42), додавши до заяви, окрім документів, що посвідчують особу, довідки про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 №С-482/1-25, №С-481/1-25, №С-480/1-25, №С-479/1-25 (а.с. 36-37), довідку про зміну назви організації (зворот а.с. 41), трудову книжку серії НОМЕР_1 (а.с. 46-51), довідку про місце проживання (зворот а.с. 44), як це видно з розписки-повідомлення від 24.07.2024 №1223 (зворот а.с. 42).

За висновком пенсійного органу "...Пенсійний вік, визначений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", становить 60 років. Вік заявника 60 років 0 місяців 8 днів. Необхідний страховий стаж відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 31 років. Страховий стаж особи становить 30 років 9 місяців 18 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: - за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , яка заповнена з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, а саме: на титульній сторінці трудової книжки зазначено - дублікат, дата заповнення трудової книжки відсутня. Стаж враховано згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу (форми ОК-5). Відповідно до пункту 2.9 Порядку №22-1 особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік. Документи мають бути чинними (дійсними) на дату їх подання. Відповідно до пункту 2.22 Порядку №22-1 для підтвердження інформації про місце проживання особа може надавати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні". Відповідно до підпункту 4 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.11.2005 №22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846 заявник повинен подати документи про місце проживання..."

З цих мотивів рішенням ГУПФ в Рівненській області (за екстериторіальністю) від 31.07.2024 №58 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" через відсутність необхідного страхового стажу 31 рік та у зв`язку з порушенням вимог п. 2.1, 22-1 Порядку (а.с. 26).

Позивач, вважаючи це рішення таким, що порушує його конституційне право на пенсію за віком, звернувся через представника до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

З 01.01.2004 таким законом є, насамперед, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон №1058-IV), який був прийнятий на зміну положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ст. 8 Закону №1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За приписами ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Приписами статті 24 Закону №1058-IV, крім іншого, визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу в період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Статтею 26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Згідно зі статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній визначені постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 (надалі - Порядок №637).

Так, відповідно до п. 1 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить на користь висновку про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637.

Згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З приводу відсутності у позивача зареєстрованого місця проживання в Україні представник позивача у позовній заяві зазначила, що 21.11.2024 позивачем зареєстровано місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади №2024/ від 21.11.2024, доданого до позову (зворот а.с. 15).

Представник позивача вказує, що відповідач не врахував при призначенні пенсії довідки №С-482/1-25, №С-481/1-25, №С-480/1-25, №С-479/1-25, видані ОСОБА_1 . Трудовим архівом Магдалинівської селищної ради 06.06.2024 про нараховану заробітну плату в колгоспі ім. Жданова (а.с. 36-37).

Однак суд зазначає, що такі твердження представника не відповідають дійсності, оскільки, як видно із розрахунку стажу ОСОБА_1 , наданого відповідачем до відзиву, періоди роботи з 1978 по 1992 зараховані до страхового стажу позивача (а.с. 45).

Відтак спір у цій справі зводиться лише до обставин правомірності рішення пенсійного органу про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058-IV, відповідно до якого не зараховано до трудового (страхового) стажу періоди роботи згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 .

Надаючи оцінку спірним правовідносинам в окресленій площині, суд враховує наступне.

З наданої відповідачем до відзиву копії трудової книжки серії НОМЕР_1 (дублікат) без зазначення дати заповнення, суд з`ясував, що дублікат трудової книжки засвідчений підписом уповноваженої особи, відповідальної за видачу трудових книжок у Сільськогосподарському кооперативі "Вікторія" (і.н. 03740170) Костюченко (а.с. 46).

При цьому судом встановлено, що згідно із записами дубліката трудової книжки №1 - 2 позивач працював в означеному сільськогосподарському кооперативі з 27.11.1978 по 16.11.1992.

Порядок ведення трудових книжок у 1985 році регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях від 20.06.1974 №162, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР (надалі - Інструкція №162), а в подальшому - Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України (надалі - Інструкція №58).

Пунктом 2.9 Інструкції №162 передбачалося, що видача дублікату трудової книжки здійснюється адміністрацією за останнім місцем роботи. Документи, що підтверджують стаж роботи, що передував вступу на дане підприємство, в установу, організацію, не вимагається. При цьому в верхньому правому куті першої сторінки нової трудової книжки здійснюється надпис: "Дублікат"...

Пунктом 1 Інструкції №162 визначалося, що питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання та обліку, регулюються постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 06.09.1973 №656 "Про трудові книжки працівників та службовців" (надалі - Порядок №656) та цією Інструкцією.

Відповідно до пункту 1 Порядку №656, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, у тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно з пунктами 5, 6 Порядку №656, заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства, установи, організації в присутності робітника. Відомості про робітника засвідчуються підписом спеціально уповноваженої особи та печаткою. В трудову книжку вносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, освіта, професія, спеціальність.

Відповідно до пункту 18 Порядку №656, відповідальність за організацію робіт по веденню, обліку, збереженню та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, яка призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, збереження і видачі трудових книжок посаді особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

З урахуванням вищенаведеного правового регулювання спірних правовідносин та усталеної судової практики, суд формулює висновок по суті спору, відповідно до якого позивач не може нести відповідальність за правильність заповнення та ведення трудової книжки (дублікату).

Записи дубліката трудової книжки містять номери та дати наказів про прийняття на посаду та звільнення, містять відбитки печаток підприємств, на яких працював позивач.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що рішення ГУПФ в Рівненській області №58 від 31.07.2024 є необґрунтованим, оскільки прийняте без належної оцінки обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку з чим таке рішення суд визнає протиправним та скасовує його.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд погоджується з обраним способом представником позивача, у зв`язку з чим вважає за необхідне зобов`язати ГУПФ в Рівненській області здійснити повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 24.07.2024 про призначення йому пенсії за віком з урахуванням висновку суду про необхідність зарахування до трудового (страхового) стажу періодів роботи згідно із записами дубліката його трудової книжки серія НОМЕР_1 .

Відтак позов слід задовольнити у повному обсязі у спосіб, встановлений судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приймаючи до уваги те, що при поданні позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн, сума судових витрат, яка підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФ в Рівненській області, складає 100% сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 у справі №440/14351/24 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 31.07.2024 №58 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 24.07.2024 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновку суду про необхідність зарахування до трудового (страхового) стажу періодів роботи згідно із записами дубліката його трудової книжки серія НОМЕР_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (; вул. О.Борисенка, 7, м. Рівне, 33004).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун