Справа № 641/2943/25
Суддя: Щепелева Г. М.
Дата ухвалення: 2025-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Слобідський районний суд міста Харкова
Провадження № 2-а/641/101/2025 Справа №641/2943/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Щепелевої Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Рікунової Є.Е.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові адміністративну справу № 641/2943/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача, - адвокат Закоморна К.О., звернулася до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просила скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від № 945 від 11.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП, полягає у порушенні законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, натомість в протоколі, складеному щодо позивача, та у оскаржуваній постанові вказано об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ст. 210 КУпАП (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку). Зокрема, зазначено, що позивач порушив вимоги абз. 8 ч. 3, абз. 3, 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Також в оскаржуваній постанові відповідач посилається на порушення позивачем положень ч. 11 ст. 38 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», однак зазначений Закон такої статті не містить.

При складенні оскаржуваної постанови відповідачем було порушено права позивача, гарантовані ч. 1 ст. 286 КУпАП: не було роз`яснено його права, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; належним чином не було повідомлено про розгляд адміністративної справи щодо нього 11.04.2025.

Враховуючи викладене, вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи та недоведеністю вини позивача, а також через процедурні порушення при формуванні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема, при складанні протоколу, а також при вирішенні справи та складанні постанови.

Ухвалою суду від 24.04.2025 клопотання позивача про поновлення пропущеного строку на адміністративне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення задоволено, поновлено позивачу пропущений строк на адміністративне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та у відповідача витребувано копію матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо позивач.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Про розгляд справи повідомлявся належним чином засобами підсистеми «Електронний суд». Жодних заяв, клопотань від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності представника відповідача.

Також відповідачем не надано витребуваних судом доказів, з огляду на що суд керується положеннями ч.ч. 2, 6 ст. 77 КАС України та вирішує справу на підставі наявних доказів.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав із підстав, викладених в позовній заяві, просив скасувати оскаржувану постанову як незаконну.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини четвертої ст. 229 КАС у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, за результатами дослідження доказів, виходячи з принципу верховенства права, керуючись засадами (принципами) адміністративного судочинства, суд приходить до наступних висновків.

11.04.2025 офіцером адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтенантом ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення № 945 стосовно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що 11.04.2025 під час перевірки документів в ІНФОРМАЦІЯ_3 відомостей (персональних та службових даних) узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів виявлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаним ОСОБА_1 . Так, громадянин ОСОБА_3 , в особливий період, не повідомив про зміну місця проживання та в семиденний строк не прибув до ТЦК та СП, щодо взяття на військовий облік, чим порушив вимоги ст. 210-1 КУпАП, ч. 3 Правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервистів, викладених у Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів ПКМУ від 30.12.2022 №1487», абз. 8 ч. 3, абз. 3,5 ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ч. 11 ст. 38 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Обставиною, яка пом?якшує відповідальність відповідно до ст. 34 КУпАП вказано те, що ОСОБА_1 є особою, яка має інвалідність 2 групи.

В графі «пояснення і зауваження» протоколу ОСОБА_1 вказано: «протокол складається за не постановку на облік, так як я навіть не знав, що був знятий з військового обліку, це відбулося більше десяти років тому».

11.04.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 винесено постанову № 945, якою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17000 грн за ч. 3 ст. 210 - 1 КУпАП. Підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на постанові відсутній.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має військовий квиток серії НОМЕР_1 , виданий 14.05.1997.

Позивач 20.05.2024 оновив свої персональні дані, що підтверджується витягом із застосонку «Резерв+», в якому наявна відмітка «Дані оновлені вчасно». При оновленні даних ним було вказано адресу проживання: АДРЕСА_1 , що співпадає з адресою зареєстрованого місця проживання. Щодо позивача зазначено номер в реєстрі «Оберіг»: 8.

Позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 15.09.1995 року, про що наявна відмітка у паспорті.

З 28.11.2019 позивачу за рішенням МСЕК встановлено другу групу інвалідності, надалі другу групу інвалідності за результатами переогляду встановлено з 16.12.2021 до 21.10.2024.

Згідно із п. 5 витягу з рішення експертної комісії команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів Служби безпеки України відповідних підрозділів розвідувальних органів №169/25/1995/ВТ від 07.04.2025 ОСОБА_1 є особою із другою групою інвалідності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конструкція "в межах повноважень" у розумінні ст. 19 Конституції України стосується обсягу повноважень і вказує на необхідність суб`єкту владних повноважень діяти виключно в тих межах, на які їх уповноважили Конституція та закони України. Це означає, що суб`єктам владних повноважень заборонено вчиняти будь-які дії або приймати будь-які рішення, можливість вчинення чи прийняття яких прямо не передбачена в тексті закону для певного випадку.

Нарешті, "у спосіб" у тексті ч. 2 ст. 19 Конституції України вказує на те, що, по-перше, спосіб вчинення дій і прийняття рішень обов`язково має бути встановлений законом. Положення ч. 2 ст. 19 Конституції вимагає того, щоб і підстави вчинення дій та прийняття рішень суб`єктами владних повноважень, і межі їхніх повноважень, і спосіб вчинення дій та прийняття рішень були або встановлені на конституційному рівні, або закріплені на рівні закону. По-друге, суб`єкти владних повноважень зобов`язані діяти й приймати рішення саме в такий спосіб, який передбачений законом, тобто неухильно дотримуватися визначеної на рівні закону процедури вчинення юридично значущих дій та прийняття обов`язкових для інших суб`єктів рішень. По-третє, суб`єкти владних повноважень не мають права вчиняти дії чи приймати рішення свавільно, тобто у спосіб, відмінний від того, який визначений законом.

Приписами ч. 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 7 КУпАП України визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Процес притягнення до адміністративної відповідальності передбачає дотримання прав особи, яку притягують до такої відповідальності.

З 17.03.2014 року після оприлюднення Указу Президента України № 303/2014 "Про часткову мобілізацію" в Україні діє особливий період.

Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

У зв`язку із цим, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" оголошено проведення загальної мобілізації (далі Указ №69/2022). Згідно пункту 4 Указу № 69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ч. 2 ст. 235 КУпАП).

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У розумінні ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається з матеріалів справи, в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення зазначено, що позивач порушив приписи ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена відповідальність саме за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. До структури складу адміністративного правопорушення відносяться: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; та суб`єктивна сторона.

Суб`єктивна сторона - це внутрішня сторона проступку, психічний стан суб`єкта проступку, що характеризує його волю, яка виявляється в протиправній дії, його ставлення до дії, яку він вчинив.

Ознаками суб`єктивної сторони проступку є вина, мотив і мета правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Крім діяння, ознаками об`єктивної сторони правопорушення є місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя здійснення діяння.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно зі ст. 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, наділений повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, посилання на докази, якими він керувався при ухваленні відповідного рішення. Дотримання даних вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови у судовому порядку.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зміст спірної постанови зводиться до того, що «громадянин ОСОБА_1 не повідомив про зміну місця проживання та в 7- денний строк не прибув до ТЦК та СП для взяття на військовий облік. ОСОБА_1 порушив вимоги ч 3 ст. 210-1 КУПАП, Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, викладених у Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, абз. 8 ч. 3, абз. 3, 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 11 ст. 38 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Аналізуючи оскаржувану постанову суд звертає увагу на суттєві суперечності та помилки у вказаній постанові. Так, за змістом постанови об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, за вчинення якого позивача притягнуто до відповідальності, вказано неповідомлення ним про зміну місця проживання та неприбуття в 7-денний строк до ТЦК та СП для взяття на військовий облік. Суд зауважує, що названі обов`язки призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачено ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», яка міститься у розділі VI цього Закону «Військовий облік громадян». Отже, інкриміновані позивачу дії становлять об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого не ст. 210-1 КУпАП, а ст. 210 КУпАП «Порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку».

Всупереч вимогам ст. 283 КУпАП у оскаржуваній постанові не зазначено дати вчинення інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення, що, серед іншого, позбавляє суд можливості перевірити дотримання положень ст. 38 КУпАП щодо строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд бере до уваги, що згідно із відміткою у паспорті громадянина України позивача, останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 15.09.1995. Цю ж адресу вказано і у оскаржуваній постанові як місце проживання позивача. Тому необґрунтованим видається посилання в оскаржуваній постанові на зміну позивачем місця проживання, доказів чого відповідачем не вказано в постанові, та не надано в ході розгляду цієї справи.

Частина із положень нормативно-правових актів, на які є посилання у оскаржуваній постанові як на такі, що порушені позивачем, взагалі не стосуються об`єктивної сторони правопорушення, вказаної у цій же постанові: абз. 3, 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», якими встановлено обов`язок прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі.

Частина 11 ст. 38 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» взагалі відсутня у цьому Законі.

Також суд вважає за необхідне зауважити, що у протоколі уповноважена особа адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , лейтенант ОСОБА_2 призначив розгляд адміністративної справи на 11.04.2025 о 09 год 45 хв, тобто у день складення протоколу.

З цього приводу суд звертає увагу на таке.

За правилами статті 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Згідно зі статтею 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а зробив такі висновки: «Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення».

Отже, відповідачем не дотримана імперативна вимога чинного законодавства щодо обов`язку повідомити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи.

Розгляд справи у день складання протоколу без сумніву має вплив на права позивача щодо підготовки для надання пояснень, подання доказів, заявлення клопотань, скористатися юридичною допомогою фахівця у сфері права, зокрема адвоката.

Також відповідачем не доведено сам факт належного повідомлення позивача про дату, час і місце розгляду справи; ознайомлення його із правами та обов`язками особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач, ухвалюючи спірну постанову, всупереч імперативних вимог статей 7, 9, 247, 251, 252 тощо КУпАП, порушив порядок розгляду справи, не дослідив обставини справи, не встановив наявність складу адміністративного правопорушення, не зібрав доказів на підтвердження власної позиції щодо інкримінованого позивачу правопорушення та не надав оцінку доводам позивача.

Дослідивши оскаржувану постанову та наявні докази по справі, суд вважає її такою, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, а саме, такою, що ухвалена не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); упереджено, нерозсудливо; не пропорційно.

Вказане свідчить, що спірна постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваної постанови, то з урахуванням положень п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Вказане дає підстави для висновку про обґрунтованість вимог позову та наявність підстав для його задоволення.

Відповідно до статті 139 КАС України у зв`язку із задоволенням позову та оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні позову суд дійшов висновку про стягнення на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат по сплаті судового збору у сумі 605 грн 60 коп.

Керуючись статтями 2, 6-9, 72-77, 139, ч. 4 ст. 229, ст. ст. 241-246, 250, 255, 268, 269, 271, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 11.04.2025 №945 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП на підставі пункту 1 частини 1статті 247 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо судового рішення за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua/

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 .

Суддя - Г. М. Щепелева