Справа № 640/12418/19
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 р. Справа № 640/12418/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Полях Н.А.,

при секретарі судового засідання Зозулєвої А.В.

за участі:

представника позивача Балюка В.Ю.,

представника відповідача Козарь Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростенський індустріальний парк" (01034, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 38) до Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС () про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростенський індустріальний парк" до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відповідача від 21.06.2019р. № згідно якого позивачу було визначено зобов`язання по ввізному миту на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності за основним платежем в сумі 1081855,80 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 270463,95 грн. та від 21.06.2019р. №, згідно якого позивачу було визначене податкове зобов`язання по податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів за основним платежем 216371,16 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 54092,79 грн.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.08.2019 було відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.10.2019 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

20.06.2022 розпорядженням керівника апарату Окружного адміністративного суду міста Києва № 1044 адміністративну справу № 640/12418/19 передано на повторний автоматизований розподіл судових справ, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Шрамко Ю.Т.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказаний адміністративний позов 20.06.2022 розподілено на суддю Кармазіна О.А.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.06.2022 суддею прийнято до свого провадження дану адміністративну справу.

На виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, до Харківського окружного адміністративного суду, згідно супровідного листа № 01-19/1430/25 від 31.01.2025, передано 742 (сімсот сорок дві) судові справи згідно з актом приймання-передачі від 31.01.2025.

Відповідно до статті 31 КАС України здійснено повторний розподіл автоматизованою системою документообігу суду адміністративної справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2025 вказана справа передана на розгляд судді Полях Н.А.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 прийнято до розгляду адміністративну справу.

Ухвалою від 25.03.2025 замінено відповідача у справі №640/12418/19 - Головне управління ДФС у м. Києві на правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС ().

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у спірних правовідносинах він діяв згідно чинного законодавства.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов.

Представник відповідача проти позову заперечував, підтримав аргументи викладені у відзиві на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши матеріали справи, виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у м. Києві була проведена документальна невиїзна перевірка Товариства обмеженою відповідальністю "Коростенський індустріальний парк" (код 35299267) вимог законодавства України з питань державної митної справи у частині правильності класифікації товару «Пристрій для покриття підглазурної основи керамічної плитки EVOLVE EVO H8 70 ... » за кодом 8479 89 97 20 згідно з УКТ ЗЕД за митною декларацією: від 07.03.2018 № UA101020/2018/003289.

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом було складено акт №553/26-15-14-06-06/35299267 від 06.06.2019, згідно висновків якого встановлено порушення вимог: Закону України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 року № 584-VII (зі змінами та доповненнями), ОПІ 1 та 6, частини 1 та підпункту г) пункту 5 частини 8 статті 257 МКУ, що стосується неправильної класифікації товару в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита на суму 1 081 855,80 гривень; пункту 190.1 статті 190 ПКУ, що призвело до заниження податкового зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на суму 216 371,16 гривень.

Загальна сума занижених податкових зобов`язань 1 298 226,96 гривень (у тому числі ввізне мито 1 081 855,80 гривень та податок на додану вартість 216 371,16 гривень), визначена контролюючим органом, на підставі пункту 11 частини 1 статті 347 МКУ, пункту 54.3 статті 54 ПКУ, та згідно пункту 2 статті 293, статті 298 МКУ та пункту 16.1.4 статті 16 ПКУ повинна бути сплачена платником податків до Державного бюджету.

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.06.2019р. №, згідно якого позивачу було визначено зобов`язання по ввізному миту на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності за основним платежем в сумі 1081855,80 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 270463,95 грн.; а також податкове повідомлення-рішення від 21.06.2019р. №, згідно якого позивачу було визначене податкове зобов`язання по податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів за основним платежем 216371,16 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 54092,79 грн.

Позивач, не погодившись із прийнятими відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1-2, 4-5 ст. 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

За правилами п. 3 ч. 3 ст. 345 МК України органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, зокрема, щодо правильності класифікації згідно з УКТЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.

Згідно ч. 1 ст. 351 МК України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Приписи ч. 2 ст. 351 МК України визначають, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: 1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; 2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що наказ про призначення документальної невиїзної перевірки обов`язково має містити визначені ч. 2 ст. 351 МК України підстави для її проведення, які зі змісту такого наказу можливо було чітко ідентифікувати.

З наявних у матеріалах справи доказів встановлено, що ТОВ «КОРОСТЕНСЬКИЙ ІНДУСТРІАЛЬНИЙ ПАРК» перебуває на обліку як суб`єкт зовнішньоекономічної діяльності у Київській міській митниці ДФС, облікова картка від 04.07.2014 № 100/2014/2862.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно із пунктом 1 частини 2 статті 351 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (із змінами та доповненнями), наказом Головного управління ДФС у м. Києві від 13.05.2019 № 5797, ОСОБА_1 - головним державним ревізором-інспектором відділу митного аудиту управління фінансового контролю та операцій у сфері ЗЕД Департаменту аудиту Головного управління ДФС у м. Києві, радником податкової та митної справи III рангу, керівником робочої групи: Герасимюком Павлом Валерійовичем - головним державним ревізором-інспектором відділу митного аудиту управління фінансового контролю та операцій у сфері ЗЕД Департаменту аудиту Головного управління ДФС у м. Києві, інспектором податкової та митної справи ІI рангу, проведена документальна невиїзна перевірка дотримання ТОВ «КОРОСТЕНСЬКИЙ АНДУСТРІАЛЬНИЙ ПАРК» (код 35299267) вимог законодавства України з питань державної митної справи у частині правильності класифікації товару «Пристрій для покриття підглазурної основи керамічної плитки EVOLVE EVO H8 70 ... » за кодом 8479 89 97 20 згідно з УКТ ЗЕД за митною декларацією (далі - МД) від 07.03.2018 № UA101020/2018/003289.

У період, що перевірявся, позивач здійснювало такі види діяльності за КВЕД, які пов`язані із здійсненням зовнішньоекономічних операцій: виробництво господарських і декоративних керамічних виробів; виробництво керамічних санітарно-технічних виробів; виробництво керамічних плиток і плит (основна); купівля та продаж власного нерухомого майна; організація будівництва будівель; виробництво вогнетривких виробів.

Згідно даних, наявних у акті перевірки, контролюючим органом під час перевірки використані наступні документи: лист Житомирської митниці ДФС України від 22.06.2018 № 1297/7/06-70-19 щодо проведення перевірки ТОВ «КОРОСТЕНСЬКИЙ ІНДУСТРІАЛЬНИЙ ПАРК» щодо класифікації згідно з УКТ ЗЕД товару «Пристрій для покриття підглазурної основи керамічної плитки EVOLVE EVO H8 70»; лист ДФС України від 07.08.2018 № 24240/99-99-19-03-03-18 щодо класифікації згідно з УКТ ЗЕД товару «Пристрій для покриття підглазурної основи керамічної плитки EVOLVE EVO H8 70»; лист ТОВ «КОРОСТЕНСЬКИЙ ІНДУСТРІАЛЬНИЙ ПАРК» від 25.01.2019 № 109 щодо надання завірених копій технічної документації пристрою для покриття підглазурної основи керамічної плитки EVOLVE EVO Н8 70 та копії документів на підставі яких було здійснено митне оформлення вищезазначеного товару; дані АСМО «Інспектор», ЄAIC ДФС та IС «Податковий блок».

Запити на проведення зустрічних звірок та отримання додаткової інформації не направлялись.

Відповідно до інформації, що задекларовано за МД від 07.03.2018 № UA101020/2018/003289; ТОВ «КОРОСТЕНСЬКИЙ ІНДУСТРІАЛЬНИЙ ПАРК» на митну територію України за № 1 ввезено товар « 1. Пристрій для покриття підглазурної основи керамічної плитки EVOLVE EVO H8 70, для покриття глазур`ю та оздоблення керамічної плитки, оснащена 8 стержнями для фронта друку 711 мм, з головками SEIKO RC 1536. Технічні характеристики: Тип покриття: Jet drop on demand. Рівні сірого кольору: 8 рівнів, Об`єм каплі змінюється від 14 до 100рl. Швидкість покриття: 1/60 м/хв. Поперечне розрішення 360dpi. Максимально продольне розрішення в залежності від швидкості покриття. Переміщення стрічки: безщіточний двигун з оптичним єнкодером і моторедуктором з люфтом нуль. Покриття відбувається шляхом розпилювання. Контроль висоти та переміщення головки: шаговий двигун. Драйвер контролю двигуна цифровий, розумний, програмований. Насос всмоктування: для розпилення з чорнильних стержнів та аспірації при циклі чистки головки. Максимальний розмір плитки 700*1350мм.В складі також: вузол ручної мойки головок-1шт.Комплект кусків тканини з мікрофібри та палочок для чистки головок-1 комплект. Вузол безперебійного живлення-1шт.Пристрій лінейної безперебійності-1шт.Всього: 1 машина в зборі. Товар не військового призначення та не подзійного використання. Призначений для власного виробництва - для лінії з виробництва керамічної плитки торгівельна марка PROJECTA ENGINEERING Виробник: PROJECTA ENGINEERING SRL Країна виробництва: ІT» (ставка ввізного мита у розмірі 0% від митної вартості), митна вартість 10 818 558,03 гривень.

В обґрунтування порушення позивачем митного законодавства контролюючий орган в акті перевірки посилається на інформацію, отриману ним із мережі «Інтернет» та зазначає, що «Пристрій для покриття підглазурної основи керамічної плитки EVOLVE EVO H8 70 ... » відноситься до друкарських машинок, які друкують за допомогою шрифту, друкарських блоків, пластин або циліндрів. Зазначені товари відносяться до товарної позиції 8443 УКТ ЗЕД а тому відповідач зробив висновок, що «Пристрій для покриття підглазурної основи керамічної плитки EVOLVE EVO H8 70 ... » повинен класифікуватися за кодом УКТ ЗЕД 8443 39 90.

Визначення класифікації товару за кодом 8443 39 90 викладене наступним чином: «Обладнання друкарське, в якому використовуються для друку пластини, циліндри та інші друкарські елементи товарної позиції 8442; інші принтери, копіювальні апарати, факсимільні апарати, об`єднані або ні; частини та аксесуари до них: інші принтери, копіювальні апарати і факсимільні апарати, об`єднані або ні».

Разом з тим, суд зазначає, що викладені в Акті висновки контролюючого органу про невірну класифікацію позивачем ввезеного ним на митну територію товару та застосований порядок самостійного визначення відповідачем коду УКТ ЗЕД, ввезеного товариством товару, не гарантується на положеннях чинного на час спірних правовідносин Митного кодексу України.

Так, в Акті відповідач, як на підставу самостійного визначення коду УКТ ЗЕД, послався на п.4 ст. 69 МК України.

Відповідно до положень зазначеної норми права, у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

При цьому ДФС у м. Києві не було взято до уваги положення ч.5 ст.69 Митного кодексу України, якою визначено, що під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Позивач посилається на те, що даний випадок підпадає під визначення складного, оскільки відповідачем у Акті не зазначалось, що під час митного оформлення ввезеного товариством товару у поданих позивачем документах, для розмитнення товару, були відображені недостовірні дані та /або відображена неповна інформація про ввезений товар або було допущено інші визначені МК України порушення, які призвели до невірного визначення коду УКТ ЗЕД на ввезений товар.

Суд зазначає, що наведена контролюючим органом в Акті перевірки інтерпретація товарної позиції 8443 39 90, не містить характеристик, за якими можливо зробити беззаперечний висновок, що ввезений позивачем товар, а саме: «Пристрій для покриття підглазурної основи керамічної плитки EVOLVE EVO H8 70 ... » відноситься саме до цієї товарної позиції.

Крім того, суд звертає увагу на те, що посадові особи відповідача, які проводили перевірку, не є профільними спеціалістами або експертами у даному виді обладнання (устаткування), що надавало б їм можливість дійти беззаперечного висновку про віднесення ввезеного позивачем товару саме до вказаної товарної позиції.

При цьому, під час розгляду справи відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження того, що під час проведення перевірки контролюючим органом витребувалися у позивача будь-які додаткові документи, або проводилися дослідження із залученням профільних фахівців щодо вирішення питання з правильного визначення товарної позиції ввезеного позивачем товару.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДФС у м. Києві листом від 09.01.2019 № 2901/10/26-15-14-06-06-16 було направлено запит до ТОВ «КОРОСТЕНСЬКИЙ ІНДУСТРІАЛЬНИЙ ПАРК» щодо надання пояснень та завірених належним чином копій документів, на підставі яких було здійснене митне оформлення товару «Пристрій для покриття підглазурної основи керамічної плитки EVOLVE EVO H8 70 ... » та технічну документацію, що дозволить визначити спосіб нанесення візерунку (малюнку) на керамічну плитку.

Підприємство листом від 25.01.2019 № 109 надано пояснення та копії технічної документації пристрою для покриття підглазурної основи керамічної плитки EVOLVE EVO H8 70, пакувальні листи, інвойс від 29.12.2017, контракт від 03.11.2019 року.

Таким чином у контролюючого органу до початку перевірки були наявні всі документи, для аналізу яких ним могли бути залучені профільні спеціалісти, як це передбачено п. 5. ст.69 МК України (чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Проте, доказів на підтвердження здійснення відповідачем дій, передбачених п. 5. ст.69 МК України, до матеріалів справи останнім не надано.

При цьому роз`яснення Департаменту адміністрування митних платежів Державної фіскальної служби України, викладені у листі від 07.08.2018 № 24240/99-99-19-03-03-18 щодо класифікації товару «Пристрій для покриття підглазурної основи керамічної плитки EVOLVE EVO H8 70 ... », який оформлений за МД від 07.03.2018 № UA101020/2018/3289, про що зазначено в пункті 2.6 розділу ІI до акту перевірки від 06.06.2019 № 553/26-15-14-06-06/35299267, не є документом, який складений фахівцями із застосуванням спеціальних знань із проведенням відповідних досліджень, як того вимагають положення п. 5. ст.69 МК України.

На переконання суду, самі по собі листи ДФС України, у яких зазначено про класифікацію певних товарів за тією чи іншою категорією, не є обґрунтованою підставою стверджувати про порушення платником податків правил декларування.

За таких обставин, надаючи оцінку доводам контролюючого органу щодо неправильного визначення позивачем коду товару «Пристрій для покриття підглазурної основи керамічної плитки EVOLVE EVO H8 70 ... », суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 Основних правил інтерпретації класифікації товарів згідно УКТЗЕД, затверджених Законом України «Про митний тариф України» (далі - Основні правила), для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил: 2 (b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

Відповідно до правила 3 (а) у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару.

Пунктом 6 Основних правил передбачено, що для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

?Код УКТ ЗЕД 8479 89 97 20 відноситься до групи 84, яка охоплює «Реактори ядерні, котли, машини, обладнання та механічні пристрої; їх частини».

Підгрупа 8479 включає машини та механічні пристрої спеціального призначення, не зазначені в інших категоріях.

Зокрема, код 8479 89 97 20 класифікує «машини для покриття глазур`ю та оздоблення керамічних виробів».?

Аналіз змісту наведених пояснень до категорії УКТЗЕД дає підстави стверджувати, що визначення класифікації товару за кодом викладене наступним чином: «Машини та механічні пристрої спеціального призначення, в іншому місці не зазначені: машини для покриття глазур`ю та оздоблення керамічних виробів».

Поряд з цим, у контексті наведеного суд вважає за необхідне підкреслити, що класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює особа, яка подає декларацію. Орган доходів і зборів здійснює контроль за такою класифікацією і може самостійно визначити код задекларованого товару лише в тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта. Повноваження контролюючого органу щодо самостійного визначення коду товару не є дискреційними та обумовлені виключно наявністю порушення правил класифікації з боку декларанта.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03.05.2018 року у справі №П/811/849/17 та від 07.08.2018 року у справі №808/2133/17.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про відсутність у відповідача підстав стверджувати про неправильність визначення Товариством з обмеженою відповідальністю "Коростенський індустріальний парк" коду класифікації товарів за УКТ ЗЕД.

Крім того, судом враховується, що сума податку на додану вартість з товарів, ввезених на митну територію України, визначається на підставі положень п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України, згідно якого базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Відтак, збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість можливе за умови доведення контролюючим органом факту неправильного визначення розміру митної вартості товару.

Виходячи із змісту ч. 6 ст. 69 Митного кодексу України штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Відповідно до п. 109.1 ст. 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями, серед іншого, є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відсутність або недоведеність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовлює протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій за таке правопорушення.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.02.2019 року у справі №813/1307/17.

За таких обставин донарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість на підставі самостійного визначення контролюючим органом коду товару за УКТ ЗЕД за відсутності на те правових підстав перебуває поза межами правового поля.

Викладене свідчить про помилковість доводів відповідача про невірне визначення позивачем митної вартості товарів та, як наслідок, необхідності здійснення донарахування податкових зобов`язань з ПДВ, оскільки належними і допустимими доказами не підтверджено визначення позивачем митної вартості товарів на підставі недостовірних відомостей.

Відтак, висновки контролюючого органу про наявність порушень позивачем вимог: Закону України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 року № 584-VII, ОПІ 1 та 6, частини 1 та підпункту г) пункту 5 частини 8 статті 257 МКУ, що стосується неправильної класифікації товару в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита на суму 1 081 855,80 гривень; пункту 190.1 статті 190 ПКУ, що призвело до заниження податкового зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на суму 216 371,16 гривень, є безпідставними, наслідком чого є скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Разом з тим, суд у межах спірних правовідносин вважає за необхідне звернути увагу, що у постанові від 07.08.2018 року у справі №808/2133/17 Верховний Суд вказав на помилковість позиції про те, що відсутність рішення про визначення коду товару та випущення товару у вільний обіг свідчить про класифікацію його митним органом відповідно до коду, заявленого у митній декларації, оскільки вказаний правовий висновок був висловлений на підставі положень МК України від 11.07.2002 року № 92-IV (стаття 69), які втратили чинність.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, зважаючи на встановлену вище відсутність правових підстав для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з огляду на відсутність належних і допустимих доказів порушення позивачем правил визначення митної вартості імпортованих товарів та коду товару за УКТ ЗЕД, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Розподіл судових витрат здійснюється за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростенський індустріальний парк" (01034, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 38) до Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС () про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 21.06.2019 № про визначення Товариству з обмеженою відповідальністю "Коростенський індустріальний парк" зобов`язання по ввізному миту на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності за основним платежем в сумі 1081855,80 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 270463,95 грн.;

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 21.06.2019 № про визначення Товариству з обмеженою відповідальністю "Коростенський індустріальний парк" податкового зобов`язання з податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів за основним платежем 216371,16 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 54092,79 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростенський індустріальний парк" (01034, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 38) судовий збір у розмірі 19 210,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01 травня 2025 року.

Суддя Н.А. Полях