Справа № 129/3553/24
Суддя: Дєдов С. М.
Дата ухвалення: 2025-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 129/3553/24
Провадження у справі № 2-а/129/87/2025
У Х В А Л А

"02" травня 2025 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Дєдова С.М.,

розглянувши у відсутність сторін та їх представників в приміщенні суду в місті Гайсині заяву судді Дєдова С.М. про самовідвід в адміністративній справі № 129/3553/24 (провадження у справі № 2а/129/87/2025) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

Установив:

До вирішення питання про відкриття провадження у справі головуючий суддя Дєдов С.М. заявив самовідвід в адміністративній справі № 129/3553/24 (провадження у справі № 2а/129/87/2025), вказуючи, що у його, судді Дєдова С.М., провадженні у грудні 2024 року вже перебувала вказана справа № 129/3553/24 (провадження у справі № 2а/129/70/2024), у якій ним постановлено кінцеве рішення, - ухвалу про повернення позовної заяви, а саме 23 грудня 2024 р. постановлено ухвалу, в якій суд постановив, - позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, вважати неподаною та повернути позивачу (ухвала міститься у матеріалах справи). Вказану ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області скасовано постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2025 року, та направлено справу для продовження розгляду (постанова міститься у матеріалах справи), а тому вказані обставини у своїй сукупності можуть викликати сумнів в об`єктивності, неупередженості та безсторонності при розгляді справи та виключають його участь як судді у розгляді зазначеної адмініністратвиної справи № 129/3553/24 (провадження у справі № 2а/129/87/2025) в силу приписів п.4) ч.1 ст.36, ч.1 ст. 39 КАС України, п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді», статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.4) ч.1 ст.36 КАС України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.1 ст.39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до ч.1 ст.40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі; за ч.3 цієї статті питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість; згідно із ч.8 цієї статті суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження; за ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи; неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Відповідно до ч.11 ст.40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію (Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод) та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку, незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу за наявності обставин, які викликають сумнів в його об`єктивності та неупередженості судді.

Стаття 6 § 1 Конвенції вимагає, аби кожен суд, до якого вона застосовується, був «безстороннім». Зазвичай безсторонність визначається як відсутність упередження або наперед складеної думки і може оцінюватись у різний спосіб (Kyprianou проти Кіпру [ВП], § 118; Micallef проти Мальти [ВП], § 93).

У справі «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine, рішення від 9 січня 2013 року, заява № 21722/11) ЄСПЛ зазначено «104. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності».

На думку ЄСПЛ, неупередженість може визначатися виходячи з суб`єктивноі? перевірки, а саме на підставі особистих переконань конкретного судді в конкретніи? справі, а також об`єктивноі? перевірки, при оцінці того, забезпечив суддя достатні гарантіі? для виключення правомірних сумнівів в цьому зв`язку.

Оскільки викладені обставини відповідно до п.4) ч.1 ст.36 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є підставами для відводу головуючого у справі судді, а заява про самовідвід судді є обґрунтованою і мотивованою, то на підставі п.4) ч.1 ст.36 КАС України, п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, задля забезпечення судом серед інших аспектів права сторін на судовий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності, реалізації встановленого п.1 ст.6 Конвенції права на справедливий суд, необхідно задовільнити заяву судді Дєдова С.М. про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 41 КАС України,-

Постановив:

Заяву про самовідвід головуючого в справі судді Дєдова С.М., - задовольнити, а справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -передати іншому судді відповідно до встановленого законом порядку, передбаченому частиною першою статті 31 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: