Справа № 240/4982/25
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про закриття провадження у справі)

30 квітня 2025 року м. Житомир справа № 240/4982/25

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні питання про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить:

- визнати протиправними дії державного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області щодо примусового виконання за виконавчим листом від 17.01.2023 №296/5268/20 за виконавчим провадженням ВП№70846381 від 26.01.2023 і невжиття заходів усіх можливих щодо належного виконання боржником судового рішення відповідно до приписів Закону України "Про виконавче провадження" та Закону України "Про державну виконавчу службу";

- визнати протиправними дії управління забезпечення примусового виконання рішення у Житомирській області щодо прийняття постанови від 28.01.2025 про закінчення виконавчого провадження ВП№70846381 та скасувати таку постанову;

- зобов`язати Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області здійснити усі можливі вичерпні заходи з виконання судового рішення за виконавчим провадженням ВП№70846381;

- визнати протиправними дії Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області щодо повернення виконавчого листа №240/33084/23 та зобов`язати відповідача прийняти виконавчий документ та відкрите виконавче провадження".

Обґрунтовуючи заявлені до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області вимоги позивач вказав, що на виконання рішення суду прийнятого у справі №240/33084/23 Житомирським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист, який пред`явлено до виконання та на підставі якого відкрите виконавче провадження ВП №77331504. Наголошує, що державним виконавцем у вказаному виконавчому провадженні протиправно прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ст.39, ст.40 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з виконанням боржником рішення суду. Пояснює, що його та його членів родини не поставлено на квартирний облік, облікової справи по квартирному обліку не сформовано. Вважає, що судове рішення не виконано у повному обсязі, оскільки у постанові про відкриття виконавчого провадження вказується про необхідність зобов`язати виконавчий комітет Житомирської міської ради внести його та членів його сім`ї у списки осіб для отримання житла з часу перебування на квартирному обліку за місцем роботи.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

03.04.2025 від представника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області (далі - Управління) надійшов до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на їх безпідставність. Стверджує, що на адресу Управління надійшла відповідь, з якої встановлено, що боржником виконано рішення суду, зокрема відповідно до п. 6 рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 01.03.2023 №188 "Про взяття на квартирний облік, включення до списків першочергового та позачергового одержання жилих приміщень і упорядкування черги за місцем проживання", внесено ОСОБА_1 та членів його сім`ї у списки осіб для отримання житла з часу перебування на квартирному за місцем роботи, про що свідчить витяг з рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №188 від 01.03.2023. Наголошує, що вчинені державним виконавцем дії з примусового виконання виконавчого листа Житомирського окружного адміністративного суду виданого у справі №240/5268/20 узгоджуються із приписами норм Закону України "Про виконавче провадження" і є підставою для висновку про те, що ним ужито всіх можливих заходів для можливих заходів для виконання рішення суду та невстановлено неможливість його виконання.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що позивач не погоджується із діями державного виконавця вчиненими у межах ВП №70846381, розпочатого на підставі виконавчого листа, виданого Корольовським районним судом м.Житомира у справі №296/5268/20, який стягувачем пред`явлено до виконання. Позивач не погоджується із постановою від 28.01.2025 державного виконавця про закінчення виконавчого провадження та з метою її оскарження в судовому порядку звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі, виходячи з наступних підстав.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі, виходячи з наступних підстав.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, далі по тексту - КАС України).

Згідно із частиною 2 статті 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини 3 статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби.

Згідно ч.1 ст.287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За приписами ч.5 ст.287 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Отже, якщо закон встановлює інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, юрисдикція адміністративних судів на розгляд спорів зазначеної категорії не поширюється.

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів не належать справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавців щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих місцевими загальними та господарськими судами, а необхідною умовою для реалізації позивачем права на звернення до адміністративного суду з позовною заявою про оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби є відсутність іншого порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта.

В той же час, відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у справах №820/4242/17 від 14.11.2018, №826/5195/17 від 17.10.2018 дійшла висновку про те, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Як свідчить зміст позовної заяви, предметом спору даної справи є оскарження дій державного виконавця вчинених у межах ВП №70846381 розпочатого на підставі виконавчого листа, виданого Корольовським районним судом м.Житомира у справі №296/5268/20 та постанови про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1404-VIII) підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до ч.1ст.74 Закону №1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що сторони, інші учасники виконавчого провадження та особи незалежно від їх статусу, мають право оскаржити рішення, дії чи бездіяльність органів ДВС щодо виконання судового рішення виключно до суду, який видав виконавчий документ.

Частиною 2 ст.74 Закону №1404-VIII, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Виходячи з системного аналізу ч.2 ст.74 Закону №1404-VIII до адміністративного суду можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби які супроводжують процес виконання наступних рішень:

- рішень інших органів (посадових осіб) (наприклад, виконавчих написів нотаріуса);

- постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору;

- постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів.

Тобто, безпосередньо до адміністративного суду, згідно ч.2 ст.74 Закону №1404-VIII можуть бути оскаржені:

- постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, накладення штрафу, стягнення витрат на проведення виконавчих дій лише у тому разі, коли вони винесені у межах виконавчого провадження з приводу виконання рішень інших органів (посадових осіб), але не судових рішень;

- рішення, дії, бездіяльність державного виконавця щодо безпосереднього виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, накладення штрафу, стягнення витрат на проведення виконавчих дій як виконавчих документів, прийнятих у виконавчому провадженні щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Відтак, питання правомірності прийняття оскаржуваних постанов повинно вирішуватися за загальними правилами встановленими частиною 1 статті 74 Закону №1404-VIII , а саме судом який видав виконавчий документ.

Враховуючи викладене, суд вважає, що спір у цій справі не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Згідно пункту 1 частини першої статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог статті 239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Керуючись статтями п.1 ст.238, ст.ст. 239, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Провадження в адміністративній справі №240/4982/25 за позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд цієї справи відноситься до юрисдикції суду, який видав виконавчий документ.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.В. Єфіменко

30.04.25