Справа № 361/3068/24
Суддя: Петришин Н. М.
Дата ухвалення: 2025-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/3068/24
провадження № 2-а/361/97/24
РІШЕННЯ

Іменем України

01 травня 2025 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Петришин Н.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача

У березні 2024 року до суду звернувся ОСОБА_1 з вище вказаним адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

В обґрунтування поданої заяви позивач посилається на те, що постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 № 459 від 20.03.2024 позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5 100 грн. Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності є те, що 29 лютого 2024 року останній не з`явився о 09 годині 00 хвилин, в особливий період, під час мобілізації, до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_3 у визначений строк згідно повістки, яка вручена позивачу 28 лютого 2024 року, чим порушив ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Вищевказана постанова складена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, складеного 15 березня 2024 року військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 .

Позивач вважає винесену відносно нього постанову необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки в матеріалах справи відсутні докази несвоєчасної явки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 , в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, коли саме він не з`явився та згідно якої повістки. При складенні протоколу 15 березня 2024 року військовослужбовцем комендатури Броварського району ОСОБА_3 не дотримано всіх вимог, протокол містить незаповнені поля та не має номеру. Також вказував на те, що підтверджуючі документи стосовно того, що вищевказаного військовослужбовця уповноважено на складення протоколу про адміністративне правопорушення, відсутні.

Посилаючись на зазначені вище обставини, а також те, що зі змісту оскаржуваної постанови неможливо зрозуміти, чим саме підтверджується вина позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, а також його переконання про застосування до ОСОБА_1 максимальної відповідальності, передбаченої санкцією статті, позивач просив скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_3 № 459 від 20.03.2024 про накладення на нього адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП України.

Заперечення відповідача

22 квітня 2024 року від ІНФОРМАЦІЯ_3 до суду надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач заперечує проти скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, вважає, що вона винесена правомірно, позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що на підставі Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який на даний час триває.

Під час проведення заходів правового режиму воєнного часу, визначених ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», п. 4 Порядку перевірки документів осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою КМУ від 15.12.2021 № 1456, а саме 15 березня 2024 року військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_5 на території Броварського району виявлено позивача ОСОБА_1 , у ході перевірки з`ясовано, що останній відповідно до розписки від 28.02.2024 не з`явився 29.02.2024, тобто в особливий період, під час мобілізації, до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк, зазначений у повістці та не надав підтверджуючих документів про поважність причин неприбуття, чим порушив норми мобілізаційного законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, а саме ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

З цих підстав, у відповідності до положень ст. 254 КУпАП протягом 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, складено протокол про адміністративне правопорушення № 288 від 15.03.2024. Посилання позивача про відсутність номера у протоколі вважає необґрунтованим, оскільки такі номери присвоюються вже після того, як відносно правопорушники складено протокол, і даний порядковий номер заноситься до відповідного Журналу обліку протоколів про адміністративні правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Звертав увагу суду на те, що відповідно до п.1 наказу коменданта Броварського району № 1 від 13.01.2023, особовий склад ІНФОРМАЦІЯ_3 вважається особовим складом комендатури Броварського району Київської області, який у свою чергу, згідно з п. 3 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 215 від 20.11.2023, уповноважений складати протоколи про адміністративні правопорушення. З цих підстав, аргументи позивача щодо відсутності підтверджуючих документів стосовно того, що ОСОБА_3 є уповноваженою на складення протоколу про адміністративне правопорушення, є безпідставними. Зважаючи на всі викладені вище обставини, у відповідності до ст. ст. 7,278, 235, 280 та 283 КУпАП, відносно ОСОБА_1 винесено постанову № 459 від 20.04.2024, котра 08.04.2024 направлена на адресу проживання позивача.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику сторін).

Обставини справи, що встановлені судом

Згідно розписки від 28 лютого 2024 року на ім`я ОСОБА_1 , про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 29 лютого 2024 року, останній її особисто отримав під підпис 28 лютого 2024 року.

15 березня 2024 року військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 складено стосовно позивача протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

У протоколі зазначено, що громадянин ОСОБА_1 в особливий період, під час мобілізації не з`явився до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_3 у вказаний вище строк, зазначений в отриманому ним документі, чим порушив ч. 3 ст. 22 Закону України «По мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до постанови № 459 т.в.о. начальника - начальника адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 майора ОСОБА_2 від 20 березня 2024 року, громадянина ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 201-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 грн.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини

Нормами Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки покладено обов`язок по призову громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу.

Згідно з пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №154 (далі - Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до абз. 11 п. 9 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема, здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Норми Положення № 154 кореспондуються з положеннями Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів № 1487 від 30 грудня 2022 року (далі Порядок).

Відповідно до Порядку, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що з метою ведення військового обліку в державі створюється система військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - система військового обліку).

Системою військового обліку є сукупність узгоджених за завданнями державних органів, підприємств, установ та організацій, які ведуть військовий облік та забезпечують її функціонування із застосуванням засобів автоматизації процесів та використанням необхідних баз даних (реєстрів), визначених законодавством.

Головною вимогою до системи військового обліку є забезпечення повноти та достовірності даних, що визначають кількісний склад та якісний стан призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до пункту 7 Порядку працівники з питань мобілізаційної роботи або мобілізаційних підрозділів (за наявності) безпосередньо організовують роботу з бронювання військовозобов`язаних та контролю за станом ведення військового обліку.

Пунктом 79 Порядку передбачено ряд повноважень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, серед яких повноваження з: організації та ведення військового обліку на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснення взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; організації оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечення здійснення контролю за їх прибуттям; організації та забезпечення зберігання облікової документації призовників, військовозобов`язаних та резервістів, персональних даних, які містяться в них; розглядання справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами, посадовими особами державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій правил військового обліку, законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також зіпсуттям або недбалим зберіганням військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними та резервістами, які перебувають у запасі СБУ, Служби зовнішньої розвідки); проставляння у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідних відміток про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього; виконання функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

У п. 15 Порядку визначено, що за умови запровадження інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, відповідно до Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів»: взяття на військовий облік, зняття з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відомості про яких наявні та актуалізовані (верифіковані) в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, за умови дотримання ними правил військового обліку здійснюється на підставі відомостей про декларування, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання осіб в електронній формі, надісланих органами, що здійснюють реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб (далі - органи реєстрації) через єдину інформаційну систему МВС до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів; відомості про декларування/зняття із задекларованого/ зареєстрованого місця проживання призовників, військовозобов`язаних та резервістів, надіслані органом реєстрації через єдину інформаційну систему МВС до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, є підставою для взяття особи на військовий облік або зняття з військового обліку районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, органом СБУ, відповідним підрозділом розвідувального органу.

Відповідно до пункту 81 Порядку, взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, підрозділах Служби зовнішньої розвідки здійснюється за їх особистої присутності (крім випадків, визначених у пункті 15цього Порядку). При цьому взяття на військовий облік, зняття або виключення з нього здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України та військово-облікових документів, визначених у пункті 20, а саме: паспорта громадянина України та військово-облікових документів, до яких відносяться: для призовників-посвідчення про приписку допризовної дільниці; для військовозобов`язаних -військовий квиток або тимчасове посвідчення військовозобов`язаного; для резервістів - військовий квиток.

Таким чином Порядок зобов`язує особисту присутність призовника, військовозобов`язаного та резервіста у районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки при взятті на військовий облік, знятті та виключенню з військового обліку.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема, перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Відповідно до приписів частини третьої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Аналіз наведених правових норм вказує на те, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки наділені повноваженнями щодо призову громадян на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, ведення військового обліку, а до обов`язку громадян входить явка до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки) або у строки, визначені командирами військових частин. Це також стосується військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, які повинні з`явитися на виклики керівників відповідних органів.

При цьому, статтею 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачається відповідальність керівників органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, адміністративно-територіальних одиниць і населених пунктів, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту та підприємств, установ і організацій за організацію мобілізаційної підготовки та стан мобілізаційної готовності.

Судом встановлено, що військовослужбовцями комендатури Броварського району 15 березня 2024 року виявлено, що ОСОБА_1 під час воєнного стану у відповідності до отриманої 28 лютого 2024 року повістки не з`явився до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_1 29 лютого 2024 року.

Відповідно до вимог частини другої статті 254 КУпАП, згідно з якими протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, 15 березня 2024 року у присутності позивача відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно вищевказаного протоколу, ОСОБА_1 зі змістом протоколу ознайомився, отримав його копію та повідомлений про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 годині 00 хвилин 20 березня 2024 року в кабінеті № 16 ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд вважає аргументи позивача щодо недотримання встановлених законом вимог уповноваженою особою при складенні зазначеного вище протоколу, зокрема, відсутності номера протоколу, відсутності у ньому часу та дати явки його до відповідного ІНФОРМАЦІЯ_2 й дати вручення повістки недоведеними, оскільки в матеріалах наявна розписка про необхідність явки позивача на 09 год. 00 хв. 29.02.2024, де ОСОБА_1 особисто розписався 28.02.2024. Крім того, суд приймає до уваги твердження відповідача про те, що номери протоколів присвоюються вже після того, як відносно правопорушники складено протокол, і даний порядковий номер заноситься до відповідного Журналу обліку протоколів про адміністративні правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судом з`ясовано, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 відбувся з завчасним повідомленням особи про час, дату та місце розгляду справи та у відповідності до вимог статті 277 КУпАП. Позивач був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

Оскаржувана постанова № 459, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, винесена 20 березня 2024 року, що відповідає вимогам частини першої статті 38 КУпАП, відповідно до положень якої адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

При цьому, у позовній заяві позивачем не заперечується та не спростовується його неявка у зазначену дату відповідно до отриманої ним повістки про виклик до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_6 і до дати коли його було виявлено військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Аргументи позивача фактично зводяться до того, що протокол про адміністративне правопорушення містить певні незаповнені поля, проте, такі технічні недоліки не спростовують вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні, за яке й притягнено позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Таким чином, позивач, всупереч вимогам Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не виконав покладений на нього обов`язок щодо явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідно до повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , про поважність причин неявки відповідача не повідомив, тобто вчинив правопорушення в особливий період, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 210-1 КУпАП.

Суд вважає, що стороною відповідача належними доказами доведено правомірність притягнення до адміністративної відповідальності позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 210-1 КУпАП.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні даного позову.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 38, 72, 73, 77, 242-246, 286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Суддя Наталія ПЕТРИШИН