Справа № 404/3869/24
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 404/3869/24
(суддя Іванова Н.Ю., м. Кропивницький )

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 лютого 2025 року у справі №404/3869/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 26 квітня 2024 року звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в якому, просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АА № 00016021 від 18.12.2023 року.

Позов обґрунтовано тим, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 лютого 2025 року позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач не є автомобільним перевізником у розумінні положення Закону України «Про автомобільний транспорт» і не може нести відповідальність, передбачену абзацом 16 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», так як транспортний засіб власником якого є ПП «Агрогруп - БРВ» перебуває у користуванні іншої юридичної особи котра являється орендарем вказаного транспортного засобу, відповідно позивач не є належним суб`єктом адміністративного правопорушення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що суд першої інстанції неповно встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зазначає про те, що позивача притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП, а не як перевізника в рамках Закону України «Про автомобільний транспорт».

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що згідно з постановою серії АА № 00016021 від 18.12.2023 року, 18.12.2023 року о 19 год. 36 хв. за адресою Н-08, км 468 + 739, Запорізька область, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу MAN TGX 26.480, державний номерний знак НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, перевищення загальної маси транспортного засобу на 21,05 % (8,42 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, загальної довжини транспортного засобу на 18,74 % (3,514 м), при дозволений максимальній фактичній довжині 18.75 м, чим порушив ч. 2 ст. 132-1 КУпАП (а.с.10).

В постанові зафіксовані параметри транспортного засобу в момент фото фіксації: Кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь; 4 вісь; 5 вісь; 6 вісь. Відстань між вісями 1-2: 2610 мм; 2-3: 1340 мм; 3-4: 12860 мм; 4-5: 1300 мм; 5-6: 1300 мм. Навантаження на вісь 1 - 7000 кг, 2- 8900 кг, 3 - 12450 кг, 4 - 8250 кг, 5- 8600; 6 8600 кг; - загальна маса - 53800 кг; висота 3.877 м; ширина 2.669 м.; довжина 22.864 м. Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення склали: загальна маса 48420 кг; загальна довжина 22,264 м. В постанові зазначено посилання в Інтернеті на веб-сайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі (https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/АА00016021/ (ідентифікатор доступу: kz1BZKAGRQuBx), що підтверджується копією постанови.

Законність та обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини 2 статті 132-1 КУпАП за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у вигляді накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Довжина транспортних засобів та їх составів, а саме автомобіля (тягача) з напівпричепом допускається 18,75 м.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, відповідачем встановлено, що загальна маса транспортного засобу позивача з урахуванням похибки становить 48420 кг; загальна довжина з урахуванням похибки становить 22,264 м (а.с.10).

Враховуючи те, що загальна маса транспортного засобу, з урахуванням похибки становить 48420 кг, при дозволеній 40 тон, та загальна довжина з урахуванням похибки становить 22,264 м, при дозволеній 18,75 м, що свідчить про перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 21,05 % (8,42 тон), та загальної довжини транспортного засобу на 18,74 % (3,514 м), суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що позивачем допущено правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП, а відтак відповідач обґрунтовано притягнув позивача до адміністративної відповідальності, як наслідок у задоволенні позову слід відмовити.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає помилковими посилання суду першої інстанції на те, що позивач не є належним суб`єктом адміністративного правопорушення, зважаючи на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Постанова серії АА № 00016021 від 18.12.2023 року прийнята за вчинене правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режимі (а.с. 10).

Як вбачається з матеріалів справи, фермерське господарство «Агрогруп БРВ» є власником транспортного засобу MAN TGХ 26.480, державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.13).

При цьому, як встановлено судом першої інстанції та не заперечується учасниками справи та вбачається з копії договору оренди транспортного засобу №3 від 01.01.2023 року (а.с.14-15) ОСОБА_1 є директором фермерського господарства «Агрогруп БРВ».

Зважаючи на те, що позивач є директором фермерського господарства «Агрогруп БРВ», яке в свою чергу є власником транспортного засобу MAN TGХ 26.480, державний номерний знак НОМЕР_1 , а також те, що фіксація правопорушення за яке позивача притягнуто до відповідальності постановою серії АА №00016021 від 18.12.2023 року зафіксовано працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, суд апеляційної інстанції вважає, що застосуванню до спірних правовідносин підлягають положення спеціального законодавства, а саме КУпАП, а не положення Закону України «Про автомобільний транспорт».

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 лютого 2025 року у справі №404/3869/24 - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено та підписано суддями 29 квітня 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва