Справа № 466/829/25
Суддя: Глинська Д. Б.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/829/25
Провадження № 2-а/466/87/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«30» квітня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Глинської Д.Б.

з участю секретаря с/з Процик І.І.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Юхименко Глєб Анатолійович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

27 січня 2025 року ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Юхименко Глєб Анатолійович, звернувся до суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій позивач просить суд постановити рішення, яким:

- визнати поважними причини пропуску та поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду;

- скасувати постанову №242 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 від 03 червня 2024 року по справі про притягнення його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 -1 КУпАП та закрити провадження у справі;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати.

В обгрунтування своїх вимог зазначає, що постановою в справі про адміністративне правопорушення від 03 червня 2024 року, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , притягнуто його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 -1 КУпАП.

Вважає, що вказана постанова є незаконною та винесена з порушенням норм чинного законодавства, а відтак підлягає скасуванню з наступних підстав.

В оскаржуваній постанові зазначено, що після уточнення облікових даних було встановлено, що ОСОБА_3 згідно з ЄДРВ «Оберіг» останній раз уточнював облікові дані та проходив медичний огляд ВЛК 21.02.2009 з перепроходженням 21.02.2014, у зв`язку з чим останньому запропоновано пройти медичний огляд при ІНФОРМАЦІЯ_3 , та останній відмовився. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 2 п. 1 Додатку 2 Постанови КМУ №1487 від 30.12.2022 та абз. 2 ч. 10 ст. 1 «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови посадовими особами відповідача допущено порушення вимог закону, зокрема, його загальне трактування відповідачем, при цьому не вказано конкретної підстави притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з 28.03.2000. Про це свідчить проставлений штамп у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 07.04.2023 про те, що ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час.

24 травня 2024 року позивача було затримано на вулиці у місті Львові та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження АДРЕСА_1 ) працівниками даної установи, де його утримували протягом всього дня.

Під час затримання працівниками відповідача повідомлено позивачу, що причиною його затримання і доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_1 є неоновлення (не уточнення) даних його як військовозобов`язаного.

Під час затримання позивачем було пред`явлено тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 07.04.2023, видане на ім`я ОСОБА_1 , де у вигляді штампу від 03.04.2023 вказано, що медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_5 визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у військовий по ст. 29 б, 30 б, 42 в гр. ІІ.

Під час перебування у ІНФОРМАЦІЯ_6 йому працівник відповідача повідомив, що він своєчасно не уточнив дані, потрібно пройти медичний огляд і тільки після цього його випустять з приміщення РТЦК.

Позивач при цьому:

- надав належне йому тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 07.04.2023;

- повідомив, що в останнє проходив ВЛК 03.04.2023 року, про що свідчить штамп у посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ;

- повідомив, що у нього діагностовані хвороби визначені ст. ст. 29 6, 30 б, 42 в розкладу хвороб ВЛК (вказані у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного), діагнозів, висновків щодо цих захворювань у нього при собі немає;

- просив надати йому можливість пройти ВЛК за місцем свого проживання та реєстрації (у ІНФОРМАЦІЯ_4 ) з долученням діагнозів, висновків щодо цих захворювань. Це захворювання пов`язані з очима (порушення функції зору), співдружня косоокість за відсутності бінокулярного зору (ст. 29 б); короткозорість або далекозорість будьякого ока в одному із меридіанів більше 8,0 дптр і до 12,0 дптр. (ст. 30 б); облітеруючий ендартеріїт, тромбангіїт, атеросклероз судин нижніх кінцівок І стадії; посттромботична або варикозна хвороба нижніх кінцівок з явищами хронічної венозної недостатності ІІ ступеня (періодична набряклість стоп, гомілок після довготривалого ходіння або стояння, яка зникає після денного або нічного відпочинку); слоновість ІІ ступеня; варикозне розширення вен сім`яного канатика ІІ стадії (ст. 42 в).

Через 3-4 години після цього, працівники відповідача випустили ОСОБА_1 з приміщення ІНФОРМАЦІЯ_7 без будь-яких пояснень, нічого не повідомивши йому.

При цьому не надали і не ознайомили з протоколом №242 від 24.05.2024 про адміністративне правопорушення, не повідомили про його складання; не надали повістку для проходження ВЛК (медичного огляду) у цей день чи на інший.

Через 7 днів, 31.05.2024 позивач з власної волі пройшов ВЛК (медичну комісію) у ІНФОРМАЦІЯ_4 та уточнив свої дані як військовозобов`язаний. Згідно з штампом, проставленим у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 07.04.2023, 31.05.2024 медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_5 визнаний придатним до військової служби по ст. 26 6, 306, 42 б. Також отримав довідку №727 військово лікарської комісії від 31.05.2024 про проведення медичного огляду Пустомитівською територіальною ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів, та такою, що порушує його права та інтереси.

Про складання відносно нього протоколу №242 від 24.05.2024 про адміністративне правопорушення та постанови №242 по справі про адміністративне правопорушення від 03.06.2024 позивач не знав, дізнався лише 20.01.2025. Він, ОСОБА_1 , 19.01.2025 виявив, що його банківську картку заблоковано, а зателефонувавши до банку дізнався, що виконавча служба наклала арешт на його банківські рахунки, в т.ч. на банківську картку. Від виконавчої служби про накладення стягнення чи арешту рахунків позивач не отримував жодних сповіщень чи документів (у т.ч. постанови про відкриття виконавчого провадження чи постанови про накладення арешту на рахунки тощо), відтак, не знав про наявність такого. Крім того, така ситуація з виконавчим провадженням могла виникнути через збій (кібератаку рф) роботи Реєстру Міністерства юстиції автоматизованої системи виконавчого провадження. Вказаний реєстр відновив свою роботу 20 січня 2025 року, після чого позивач виявив, що 05.12.2024 Пустомитівським відділом державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 76717671, стягувачем за яким є ІНФОРМАЦІЯ_9 . З матеріалів виконавчого провадження, розміщених на сайті автоматизованої системи виконавчого провадження, роздрукував постанову № 242 від 03.06.2024.

Таким чином, вважає, що строк звернення з позовною заявою до суду про скасування постанови пропущений з поважних причин. Відтак, просив поновити строк на оскарження постанови, оскільки про таку дізнався лише 20 січня 2025 року.

Зважаючи на вищевикладене, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 31 січня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, якою встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали надіслано учасникам справи, а відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

04 лютого 2025 року через систему «Електроннний суд» від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Зазначив, що оскільки у громадянина ОСОБА_1 були відсутні військово-облікові документи, посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 запропоновано перевірити інформацію щодо облікових даних, з чим ОСОБА_1 погодився та прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час перевірки даних працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що гр. ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_10 ( ОСОБА_4 ), уточнював облікові дані та проходив медичний огляд ВЛК 21.02.2009 з перепроходженням 21.02.2014. Однак ОСОБА_1 переогляд ВЛК 21.02.2014 не пройшов.

Проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Пунктом 1.1 розділу ІІ Положення № 402 передбачено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).

Відповідно до п. 3.8 Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ постанова ВЛК ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби, прийнята в облікових цілях в мирний час, дійсна протягом п`яти років з дня закінчення медичного огляду.

Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду.

Відповідно до глави 2 розділу 3 п.п. 3.1, 3.2, 3.3 Наказу МОУ №402 Про військово- лікарську експертизу в Збройних Силах України, медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП ВЛК ТЦК на збірних пунктах районних (міських) ТЦК та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП.

24.05.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_11 полковником ОСОБА_2 видано направления на медичний огляд ВЛК з метою встановлення ступення придатності до військової служби за мобілізацією військовозобов`язаному ОСОБА_1 .

Позивачу запропоновано пройти медичний огляд при ІНФОРМАЦІЯ_11 , від чого ОСОБА_1 відмовився.

На підставі вищенаведеного, 24.05.2024 стрільцем помічником гранатометника ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_5 , складено протокол про адміністративне правопорушення №242, за порушення п.2, п.1 Додатку 2 Постанови КМУ №1487 від 30.12.2022 та абз.2 ч. 10.ст.1 «Про військовий обов`язок та військову службу», ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що передбачено ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

Також до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пред`явив електронний документ громадянина України із застосунку «Дія».

Позивач, проігнорував виконання обов`язку, покладеного на нього згідно з нормами чинного законодавства, жодним із визначених способів уточнення своїх персональних даних не скористався, медичний огляд не пройшов, чим допустив порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

На підставі протоколу №242 від 24.05.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення та на ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 17 000 грн.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення містяться: попередження та доведення до відома ОСОБА_1 вимоги Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», правила військового обліку (додаток 2 до Постанови КМУ №1487 від 30.12.2022), також попереджено про адміністративну та кримінальну відповідальність у разі не виконання та порушення вимог Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та правил військового обліку.

Також ОСОБА_6 ознайомлений із протоколом про адміністративне правопорушення, із правами та обов`язками, а також повідомлений про час, дату та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, від підпису у протоколі відмовився.

Текст протоколу № 242 від 24.05.2024, зачитано ОСОБА_1 , від отримання другого примірника протоколу він відмовився. На розгляд справи ОСОБА_1 , не з`явився, постанова №242 від 03.06.2024 скерована поштовим відправленням.

Тобто, позивачу забезпечено право бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Клопотань та заяв від ОСОБА_1 про перенесення розгляду спраи на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 не надходило.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача проведений з дотриманням законодавства, так як протокол складався 24.05.2024 у присутності позивача, права на обов`язки визначені статтями 63 Конституції України та 268 КУПАП йому було роз`яснено. ОСОБА_1 відмовився від отримання протоколу №242 від 24.05.2024 про адміністративне правопорушення, копію постанови за справою про адміністративне правопорушення скеровано йому поштовим відправленням.

Жодних пояснень про причини не уточнення своїх персональних даних, відмови від проходження ВЛК при складенні протоколу позивач не надав. Таким чином, відповідачем при винесенні постанови №242 від 03.06.2024 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 досліджено всі обставини справи та встановлено, що у діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, у зв`язку з чим оскаржувана постанова є законною і обгрунтованою.

19 лютого 2025 року у канцелярію суду від представника позивача ОСОБА_1 Юхименка Г.А. поступила відповідь на відзив, в якій зазначено наступне.

Відповідачем не надано доказів про те, що у військовозобов`язаного ОСОБА_1 були відсутні військово-облікові документи.

Позивач мав при собі і надав представникам відповідача тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 07.04.2023 року, де у вигляді штампу від 03.04.2023 вказано, що медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_12 визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у військовий по ст. 29 б. 30 б, 42 в гр. ІІ.

Це спростовує доводи відповідача про те, що позивач уточнював облікові дані та проходив медичний огляд ВЛК 21.02.2009 з перепроходженням 21.02.2014.

Щодо направлення на медичний огляд, слід зауважити, що направлення на медичний огляд позивачу не надавалося, відтак, він і не міг відмовитися від такого.

31.05.2024 позивач з власної волі пройшов ВЛК (медичну комісію) у ІНФОРМАЦІЯ_4 та уточнив свої дані як військовозобов`язаний. Згідно з штампом, проставленого у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 31.05.2024 медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_5 визнаний придатним до військової служби по ст. 29 б, 30 б, 42 б. Також отримав довідку №727 військово-лікарської комісії від 31.05.2024 про проведення медичного огляду Пустомитівською територіальною ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_8 .

3 аналізу оскаржуваної постанови вбачається, що вона не містить суті адміністративного правопорушення, тобто не зазначено, що саме скоїв позивач і яку саме норму закону порушив позивач (не уточнив свої дані чи відмовився від проходження медичного огляду), а наведені у постанові формулювання не містять конкретних даних часу, місця порушення Закону, що не відповідає вимогам, встановленим ст. 283 КУпАП.

З огляду вказаних вище норм Закону вбачається лише загальне трактування відповідачем норм законодавства і вільне застосування їх як обгрунтування для притягнення до адміністративної відповідальності, при цьому не вказано конкретної підстави.

Логічно було б припустити, що оскільки, відповідно до ст. 235 КУпАП, справи про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію за ст. 210-1 КУПАП розглядають керівники відповідних ТЦК, то і протоколи про вчинення таких адміністративних правопорушень мають складати уповноважені особи цих органів.

Однак, як у ст. 255 КУпАП, що визначає перелік осіб, які мають право складати протокол про адміністративні правопорушення, так і у Положенні про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, що затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 № 154, станом на дату складання протоколу повноваження стрільця-помічника гранатометника як уповноважену особу не підтверджено.

Відповідачем не надано будь-яких доказів того, що станом на дату складання протоколу стрілець-помічник гранатометника ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_5 був уповноважений на складання щодо позивача протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Докази, які б підтверджували факт вручення (надіслання) позивачу копії складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення №242 від 24.05.2024 до початку розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності в матеріалах справи відсутні, відповідачем не надано таких доказів.

Докази, які б підтверджували факт вручення (надіслання) позивачу копії складеної відносно нього постанови №242 від 03.06.2024 в матеріалах справи відсутні, відповідачем не надано таких доказів,

Посилання представника відповідача у відзиві на позовну заяву про відмову позивача від від підпису в протоколі у присутності свідків 26.04.2024 та наявність підписів осіб, які засвідчили даний факт у протоколі, суд не повинен брати до уваги, оскільки дані вказаних осіб не зазначені, особи належним чином не ідентифіковані, акт про відмову позивача від підпису про відмову від отримання протоколу не складався.

Вважають, що позивач адміністративного правопорушення не вчиняв, а постанова № 242 по справі про адміністративне правопорушення від 03.06.2024 винесена незаконно. Відтак, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Таким чином проти доводів викладених у відзиві на позовну заяву заперечують.

Частиною 5 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні сторони у справі не звертались.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Положеннями ст. 5 КАСУ передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

У відповідності до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В судовому засіданні встановлено, що 24 травня 2024 року ОСОБА_1 було затримано на вулиці у місті Львові та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення облікових даних.

Під час перевірки даних працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_10 ( ОСОБА_4 ), уточнював дані та проходив огляд ВЛК 21.02.2009 з перепроходженням 21.02.2014. Однак, 21.02.2014 ОСОБА_1 переогляд ВЛК не пройшов.

24 травня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 видано направлення військовозобов`язаному ОСОБА_1 на медичний огляд ВЛК з метою встановлення ступеня придатності до військової служби за мобілізацією. Проте, ОСОБА_1 відмовився від прогодження медичного огляду ВЛК.

Із протоколу про адміністративне правопорушення №242 від 24 травня 2024 року вбачається, що 24 травня 2024 року о 14:00 год. ОСОБА_1 прибув у ІНФОРМАЦІЯ_9 для уточнення облікових даних, під час чого було встановлено, що згідно ЄДРВ «Оберіг» останній уточнював облікові дані та проходив медичний огляд ВЛК 21.02.2009 з пере проходженням 21.02.2014, у зв`язку з чим останьому запропоновано пройти медичний огляд при ІНФОРМАЦІЯ_11 , однак ОСОБА_1 відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив пп. 2, 4 п. 1 Додатку 2 Правил військового обліку призовників, військовозобовязаних та резервістів затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487; ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». У вказаному протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що з протоколом ОСОБА_1 ознайомився, від підпису та надання пояснень відмовився; розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 03 червня 2024 року о 12 год. 55 хв.

Громадянину ОСОБА_1 було роз`яснено зміст ст.ст. 63,68 Конституції України, його права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, що підтверджується його підписом.

03 червня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 розглянуто справу про адміністративне правопорушення, за результатами розгляду якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 210 -1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн.

За правилами ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

З 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан, який продовжується до тепер.

Поняття «воєнний стан» охоплює особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.

В цьому ж Законі визначено поняття «особливий період» як період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, котрий настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з ч.2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (ч.7 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Згідно з ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

- уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до п.4 ч.9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Згідно з п.2,4 пункту 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів, Додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні:

- прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у розвідувальних органах - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії розвідувальних органів.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані, зокрема, проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Позивач ОСОБА_1 є громадянином України, а відтак, зобов`язаний виконувати військовий обов`язок згідно зі ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в тому числі на позивача покладені обов`язки, визначені ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних (проходити медичний огляд для визначення стану здоров`я та ступеню придатності до військової служби, прибувати за викликом до відповідного ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Згідно із ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Питання військово-лікарської експертизи вирішуються спеціальним законодавством, а саме - Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (далі - Положення).

Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ; встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.

Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів.

Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).

Відповідно до п.6.2 розділу VI Положення на військовослужбовців, які направляються на медичний огляд ВЛК, подаються: направлення із зазначенням військового звання, прізвища, ім`я та по батькові, дати народження, місяця та року призову (прийняття) на військову службу, ТЦК та СП, яким призваний у Збройні Сили України (колишнього СРСР), попереднього діагнозу та мети огляду (направлення на огляд може бути підписане начальником штабу (від начальника штабу полку та вище) або начальником кадрового органу (від начальника управління роботи з особовим складом об`єднання та вище) із посиланням на рішення відповідного командира (начальника).

Направлення на медичний огляд ВЛК, видане військовослужбовцю, обов`язкове до виконання.

Обов`язок проходити медичний огляд підтверджений абз. 4 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» де вказано, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Аналізуючи вищенаведені правові положення, встановлено, що відмова від проходження ВЛК суперечить чинному законодавству, адже Наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 чітко регламентований прямий обов`язок проходити ВЛК з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я та неможливість відмовитися від проходження ВЛК.

Суд виходить з того, що проходження ВЛК є не правом, а обов`язком військовозобов`язаного, за порушення якого може наставати відповідальність.

Тим же Положенням передбачено, що у разі мобілізаційних заходів постанова ВЛК дійсна протягом 12 місяців, тобто військовозобов`язаний може бути викликаний для проходження ВЛК через 12 місяців.

Як слідує з матеріалів позовної заяви, позивач стверджує, що згідно з висновком ВЛК 03.04.2023 його визнано обмежено придатним, що підтверджується копією тимчасового посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 .

Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок № 560).

Згідно з пунктом 69 Порядку № 560 особи, які не проходили медичний огляд або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, направляються на військово-лікарську комісію.

У разі проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду під час мобілізації та/або воєнного стану строк дії довідки з висновком щодо придатності до військової служби становить один рік.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21.03.2024 № 3621-IX (яким були внесені зміни до Закону №2232-ХІІ, набрав чинності з 18.05.2024) було скасовано статус «обмежено придатний».

Частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» № 3621-ІХ від 21.03.2024 визначено, що громадяни України, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом, протягом дев`яти місяців з дня набрання чинності цим Законом підлягають повторному медичному огляду з метою визначення придатності до військової служби.

З наведеного вбачається, що у строк до 04.02.2025 включно позивач зобов`язаний пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.

Тобто, оскільки позивача визнано за результатами ВЛК обмежено придатним з 03.04.2023, до набрання чинності вищевказаним Законом, то він підлягає повторному медичному огляду протягом 9-місячного строку. З цього слідує, що законних підстав відмовлятися від проходження повторного медичного огляду позивач не мав.

Позивач в умовах особливого періоду не мав права відмовлятись отримувати від службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 направлення на медичний огляд для визначення ступеню його придатності до військової служби.

Крім того, ОСОБА_1 були доведені вимоги законодавства України з питань оборони під розписку.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час та місце розгляду щодо нього справи про адміністративне правопорушення (що підтверджено даними, які зазначені у протоколі від 24 травня 2024 року), для участі у розгляді справи не прибував, не подавав клопотань щодо необхідності відкладення розгляду справи.

Процедура складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України), визначені відповідною інструкцією, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 01.01.2024 №3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.01.2024 за № 36/41381 (далі - Інструкція №3).

Згідно з пунктом 5 розділу ІІ Інструкції №3 Уповноважена посадова особа, яка склала протокол, пропонує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, ознайомитися із складеним протоколом, дати письмове пояснення по суті вчиненого правопорушення із проставлянням свого підпису та дати. Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, можуть бути викладені на окремому аркуші з відміткою про це в протоколі. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право робити зауваження і надавати пояснення щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. У разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу уповноважена посадова особа, яка складала протокол, робить про це відповідний запис та засвідчує його своїм підписом із зазначенням дати. Відмова від пояснення або підписання протоколу також може підтверджуватися підписами свідків. Відмова від підписання протоколу, а також відсутність свідків не є підставами для припинення складання протоколу.

Складений протокол та матеріали про адміністративне правопорушення не пізніше наступного дня після складання протоколу реєструються в журналі обліку протоколів про адміністративні правопорушення (п. 7 розділу ІІ Інструкції №3).

Складений протокол та матеріали про адміністративне правопорушення формуються у справу про адміністративне правопорушення (п. 8 розділу ІІ Інструкції №3).

В подальшому, матеріали справи про адміністративне правопорушення подаються уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол, керівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки, для її розгляду у порядку, визначеному КУпАП (п. 9 розділу ІІ Інструкції №3).

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення (п. 10 розділу ІІ Інструкції №3).

Отже, алгоритм дій, визначений Інструкцією №3, свідчить про те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідно, після того, як складений протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього документи, у разі їх наявності, будуть зареєстровані в журналі обліку протоколів про адміністративні правопорушення та сформовані у справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, начальником ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_2 з дотриманням вимог процесуального закону розглянуто справу про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , за наслідками розгляду складено постанову від 03.06.2024.

Як вбачається із матеріалів справи оскаржувана постанова №242 від 03.06.2024 про адміністративне правопорушення була винесена у відсутності позивача, доказів надсилання такої позивачу відповідач не надав. Про неї позивач дізнався лише 20.01.2025, а отже він не міг на протязі 10 днів після винесення оскаржуваної постанови, оскаржити дану постанову, то суд вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду про скасування постанови з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

У відповідності до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відтак, відповідачем безумовно доведено правомірність свого рішення, натомість позивач не довів тих обставин, на яких ґрунтуються його вимоги та не надав суду належних і допустимих доказів.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, через що є відсутніми правові підстави для скасування спірної постанови в справі про адміністративне правопорушення, а отже у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст.65 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 210-1, 235, 245, 251, 280, 283, 289, 293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 73, 77, 242, 243 -246, 286 КАС України, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», суд

У Х В А Л И В:

поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з адміністративним позовом.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д. Б. Глинська