Справа № 260/1517/25
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 квітня 2025 року м. Ужгород№ 260/1517/25
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванчулинця Д.В., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Закарпатській області (вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ ВП 44106694) до Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Закарпатській області (далі - позивач) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Фізичної особи ОСОБА_1 (далі відповідач), в якому просить:

1) прийняти позовну заяву до провадження суду;

2) розглянути справу в порядку письмового провадження;

3) винести судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , з реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , податковий борг у розмірі 6394,20 грн., за платежем 50 18050400 «Єдиного податку з фізичних осіб».

В силу вимог статті 171 КАС України, так як відповідачем у даній справі є фізична особа, судом сформовано запит до Єдиного державного демографічного реєстру для встановлення місця проживання (реєстрації) останнього.

Так, згідно Відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1190298 від 12 березня 2025 року, місце реєстрації відповідача ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 .

У зв`язку з вищезазначеним даний позов було залишений без руху. На виконання вимог ухвали про залишення позову без руху було надано докази надіслання копії позовної заяви з додатками на вірну адресу відповідача. Враховуючи наведене, позивачем усунені недоліки позовної заяви в строк та спосіб встановлений судом.

Ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито спрощене позовне провадження у справі, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії даної ухвали суду та роз`яснено сторонам, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зазначену ухвалу направлено на адресу реєстрації місця проживання відповідача, відповідно до відомостей Єдиного державного демографічного реєстру.

Доказом про належне повідомлення останнього є конверт, який повернувся на адресу суду із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 10 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), ухвала про відкриття провадження у справі постановляється з додержанням вимог статті 126 цього Кодексу.

Згідно ч. 11 ст. 126 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Отже, суд вважає, що ухвала суду про відкриття провадження в адміністративній справі є належним чином врученою відповідачу. Проте відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не подав, про причини неподання суд не повідомив, про продовження процесуального строку для подання такого не клопотав.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У зв`язку з вищенаведеним, враховуючи положення ч. 6 ст. 162 КАС України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , рахується податковий борг у розмірі 6394,20 грн., за платежем 50 18050400 «Єдиного податку з фізичних осіб».

Згідно реєстраційних даних контролюючого органу, 27.10.2020 року припинено підприємницьку діяльність відповідача.

Відповідно до підпункту 97.4.3 пункту 97.4 статті 97 Податкового кодексу України (далі ПК України), особою, відповідальною за погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу платника податків є стосовно фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, така фізична особа.

Вищевказаний податковий борг виник у зв`язку із наступним.

Відповідно до підпункту 298.1.1 пункту 298.1 статті 298 ПК України, для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб`єкт господарювання подає до контролюючого органу заяву.

Так, відповідачем до податкового органу було подано заяву про застосування спрощеної системи оподаткування за № 1601 /С/07-09-13 від 19.02.2018 року, з обраною ставкою 20 відсотків до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та 2 групою.

Відповідно до пункту 293.1 статті 293 ПК України, ставки єдиного податку для платників 2 групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб-підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць, для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати (підпункт 293.2.2 пункту 293.2 стапі 293 ПК України).

Згідно п. 295.1. ст. 295 ПК України, платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Відповідно до п. 295.2 ст. 295 ПК України нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої та другої груп здійснюється контролюючим органом на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Контролюючим органом нараховано відповідачу єдиний податок у розмірі 9040,60 грн., за період квітень - жовтень 2020 pоку.

Відповідачем частково сплачено податок за вказаний період у розмірі 218,00 грн. Залишок несплаченого податкового боргу становить 6394,20 грн.

Відповідно до пункту 300.1 статті 300 ПК України, платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку.

Щодо строків звернення з позовом до суду на стягнення податкового боргу за указаним податком. Згідно пункту 102.4. статті 102 ПК України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним

Від березня 2020 року було прийнято низку законодавчих актів, які зупиняли перебіг зазначеного вище строку давності. Відповідно до пункту 522 підрозділу 10 розділу XX Кодексу на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 Кодексу.

А вже 17.03.2022 набрав чинності Закон України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі Закон № 2120-ІХ), пунктом 2 розділу II якого дію підпункту 522 підрозділу 10 розділу XX Кодексу зупинено на період дії воєнного, надзвичайного стану. Водночас Законом № 2120-ІХ статтю 102 Кодексу доповнено пунктом 102.9, яким на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пізніше згідно із Законом України від 12 травня 2022 року № 2260-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» (набрав чинності 27.05.2022) пункт 102.9 статті 102 Кодексу доповнено словами «крім випадків, передбачених Кодексом».

Пункт 102.9 зі статті 102 Кодексу від 01.08.2023 виключено згідно із Законом України від 30 червня 2023 року № 3219-їX «Про внесення змін до Податковою кодексу України та законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» (далі - Закон № 3219-ІX).

Крім того, 07.03.2022 набрав чинності Закон України від 03 березня 2022 року № 2118-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану», яким підрозділ 10 розділу XX Кодексу було доповнено пунктом 69.

Згідно з підпунктом 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Кодексу для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Від 24.11.2022 набрав чинності Закон України від 03 листопада 2022 року № 2719-ІX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законів України щодо приватизації державного і комунального майна, яке перебуває у податковій заставі, та забезпечення адміністрування погашення податкового боргу», яким пункт 69.9 викладено в новій редакції.

Зокрема, з 24.11.2022 відновлено перебіг строків здійснення заходів з погашення податкового боргу платників податків суб`єктів господарювання, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, передбачені статтями 59 - 60, 87 - 101 Кодексу, та/або визначення грошових зобов`язань згідно із статтею 1 16 Кодексу. Згідно із Законом № 3219-ІX підпункт 69.9 діяв тимчасово, до 01 серпня 2023 року.

Отже, строк давності зупинявся в такі періоди: з 18.03.2020 по 17.03.2022 - відповідно до пункту 522 підрозділу 10 розділу XX Кодексу; з 07.03.2022 по 24.11.2022 - відповідно до підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Кодексу; у періоді з 07.03.2022 по 17.03.2022 - одночасно діяли пункт 522 і підпункт 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Кодексу; з 17.03.2022 по 01.08.2023 відповідно до пункту 102.9 статті 102 Кодексу (з 17.03.2022 по 27.05.2022 норма діяла без виключень, а з 27.05.2022 по 01.08.2023 - з виключеннями щодо випадків, передбачених Кодексом); у періоді з 17.03.2022 по 24.11.2022 - одночасно діяли підпункт 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Кодексу і пункт 102.9 статті 102 Кодексу; з 24.11.2022 по 01.08.2023 - відповідно до підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Кодексу щодо платників податків, які не мають можливості своєчасно виконувати податкові обов`язки, передбачені статтями 59 - 60, 87 - 101 Кодексу, та/або визначення грошових зобов`язань згідно із статтею 116 Кодексу; у періоді з 27.05.2022 по 01.08.2023 - пункт 102.9 статті 102 Кодексу діяв із виключеннями, передбаченими підпунктом 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Кодексу.

Перебіг строку давності відновився: щодо здійснення заходів з погашення податкового боргу для платників податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, передбачені статтями 59 - 60, 87 - 101 Кодексу, та/або визначення грошових зобов`язань згідно із статтею 116 Кодексу - із 24.11.2022 (період зупинення, який вираховується із загального строку давності податкового боргу - з 18.03.2020 по 24.11.2022); щодо здійснення заходів з погашення податкового боргу для платників податків, які не мають можливості своєчасно виконувати податкові обов`язки (крім платників податків, визначених підпунктом 69.40 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Кодексу), передбачені статтями 59 - 60. 87 - 101 Кодексу, та/або визначення грошових зобов`язань згідно із статтею 116 Кодексу - із 01.08.2023 (період зупинення, який вираховується із загального строку давності податкового боргу з 18.03.2020 по 01.08.2023). Гак, у даному випадку згідно інтегрованої картки платника за 2020 рік податковий борг вперше виник 20.04.2020 (за квітень 2020 року). Тобто, початок відліку строку для стягнення податкового боргу припав на період зупинення перебігу строків (18.03.2020 по 24.11.2022 (дату 24.11.2022 взято оскільки жодних заяв з підтверджуючими документами від відповідача щодо неможливості своєчасної сплати податків не надходило). З урахуванням чого, перебіг строку за вказаним податковим боргом відновився тільки 24.11.2022, та з урахуванням дати подання позовної заяви до суду 30.01.2025, із загального строку у 1095 днів, сплинуло 798 днів (24.11.2022- 30.01.2025). Відповідно залишок строку для стягнення податкового боргу позивача у примусовому порядку складає 297 днів щодо першого періоду виникнення податкового боргу за квітень 2020 р. (297 = 1095 - 798).

За наступними податковими періодами після квітня 2020 року згідно позовної заяви податковий борг виник вже після 20.04.2020 та відповідно граничний строк стягнення податкового боргу пропорційно складає більшу кількість днів та також охоплюється межами у 1095 днів. Правомірність позиції контролюючого органу підтверджується сформованим правовим висновком Верховного суду у постанові від 13.12.2023 у справі №240/34220/22, зокрема, в період з 18 березня 2020 року по 30 червня 2023 року, строк давності, передбачений статтею 102 ПК України, був зупинений з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а в період з 17 березня 2022 року по 01 серпня 2023 року - у зв`язку з дією правового режиму воєнного, надзвичайного стану. З огляду на зазначене, контролюючий орган може реалізувати владні управлінські функції, враховуючи дату узгодження податкових зобов`язань - 04 грудня 2018 року (дата набрання законної сили постановою Верховного Суду у справі №806/2015/16), а також норми щодо зупинення строку давності, передбаченого статтею 102 ПК України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 16 Податкового кодексу України передбачено, що одним із обов`язків платника податків є обов`язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В силу підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 даного Кодексу податкова вимога письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

У зв`язку з несплатою узгоджених сум відповідачу на підставі пункту 59.1 статті 59 ПК України, надіслано податкову вимогу за №1194-13 від 25.01.2021 року про наявність податкового боргу за узгодженими податковими зобов`язаннями засобами поштового зв`язку рекомендованим повідомленням за №965 однак повідомлення повернулось 22.02.2021 року. На підставі пункту 42.5 статті 42 ПК України указана податкова вимога вважається вручена платнику.

Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними і допустимими доказами, такі відповідачем не спростовані (відзиву на позов відповідач суду не надав) та підлягають до задоволення повністю.

Згідно ч. 2 ст. 139 КАС України, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 78, 139, 243, 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Головного управління ДПС у Закарпатській області (вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ ВП 44106694) до Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , податковий борг у розмірі 6394,20 грн. (шість тисяч дев`яносто чотири гривні двадцять копійок), за платежем 50 18050400 «Єдиного податку з фізичних осіб».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяД.В. Іванчулинець