Справа № 440/5715/25
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

30 квітня 2025 рокум. ПолтаваСправа № 440/5715/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супрун Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И В:

24.04.2025 ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив до суду заяву від 24.04.2025 про забезпечення позову (зареєстрована судом 28.04.2025), в якій заявник до подання позовної заяви просить суд у порядку п. 5 ч. 1 ст. 151 КАС України зупинити стягнення на підставі вимоги Головного управління ДПС у Полтавській області від 12.02.2020 №Ф-3400-51/1652-У про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску у сумі 29 293,44 грн у виконавчому провадженні №70862603, відкритому 27.01.2023 старшим державним виконавцем Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вказаної податкової вимоги.

Мотивуючи необхідність вжиття судом заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, заявник наголошує на тому, що 16.04.2025 після арешту його банківського рахунку він дізнався про існування відкритого 27.01.2023 Горішньоплавнівським ВДВС відносно нього виконавчого провадження №70862603 з примусового виконання вимоги Головного управління ДПС у Полтавській області від 12.02.2020 №Ф-3400-51/1652-У про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску у сумі 29 293,44 грн. При цьому, як стверджує ОСОБА_1 , податкову вимогу він не отримував, про існування боргу з єдиного внеску не знав, від виконавчої служби жодних документів не отримував. Зазначене пояснює обставинами того, що у спірній податковій вимозі його адреса визначена як: АДРЕСА_1 . Аналогічна адреса значиться і в постанові про відкриття виконавчого провадження. Однак, починаючи з 04.10.2017 і по теперішній час, як стверджує ОСОБА_1 , він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , де фактично і проживає.

З приводу очевидної безпідставності податкової вимоги заявник зазначає, що ця вимога була винесена податковим органом у зв`язку з наявністю у ОСОБА_1 за період з 2018 року по 2020 рік боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску як фізичною особою-підприємцем, статус якої він мав упродовж періоду з 11.07.2006 по 14.04.2020. Зважаючи ж на обставини того, що у цей же період і до теперішнього часу заявник перебуває у трудових відносинах з ПАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" на правах найманого працівника, то єдиний внесок за нього, як за застраховану особу, нараховував і сплачував роботодавець у розмірі не менше мінімального, що виключає обов`язок ОСОБА_1 сплачувати цей же внесок як особою, що провадила підприємницьку діяльність. До того ж, за твердженням заявника, у цей період він підприємницьку діяльність не здійснював, дохід від неї не отримував, податкової звітності не подавав.

З огляду на приведене заявник вважає вказану податкову вимогу протиправною та має намір оскаржити її в судовому порядку. Проте зазначає, що подання до суду відповідного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняє дію рішення суб`єкта владних повноважень. В той же час вжиття виконавцем заходів з примусового виконання податкової вимоги в рамках ВП №70862603, зокрема, шляхом звернення стягнення на заробіток та арешт банківських рахунків з можливістю списання з них коштів у рахунок погашення боргу, свідчить про наявність очевидної небезпеки того, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за спірною податковою вимогою може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення його порушених прав, за захистом яких той має намір звернутися до суду.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову по суті, суд зважає на таке.

Частинами першою та другою статті 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 151 КАС України, на підставі якої заявник просить вжити заходів забезпечення позову, позов може бути забезпечено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до приписів частини другої цієї ж норми Кодексу, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема, зупинення стягнення на підставі виконавчого документа з урахуванням критерію співмірності, тобто пропорційності, який за визначенням, наведеним у п. 8 ч. 2 ст. 2 КАС України, означає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

З письмових доказів, наданих заявником, суд встановив, що ОСОБА_1 відповідно до записів паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 , виданого Комсомольським МВУМВС України в Полтавській області 10.01.2003, з 04.10.2017 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , де за його ж твердженням, він фактично і проживає на теперішній час.

Перевіряючи обставини реєстрації заявника, суд 28.04.2025 на свій запит отримав відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру за №1327208, з якої встановив, що дійсно, як і стверджує заявник, він з 04.10.2017 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом з цим вимога Головного управління ДПС у Полтавській області від 12.02.2020 №Ф-3400-51/1652-У про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, містить вказівку на місце проживання платника за адресою: АДРЕСА_3 .

У зв`язку з цим суд звертає увагу на те, що правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України від 08.07.2010 №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (надалі - Закон №2464-VI).

Приписами частини 4 статті 25 Закону №2464-VI передбачено, що податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня отримання вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня отримання узгодженої вимоги, податковий орган надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби узгоджену вимогу про сплату недоїмки в електронній формі.

Відповідно до ч. 5 ст. 25 цього ж Закону, вимога податкового органу про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Тож зважаючи на з`ясовані обставини того, що вимога від 12.02.2020 №Ф-3400-51/1652-У про сплату боргу (недоїмки) вже подана стягувачем до органу державної виконавчої служби для примусового виконання, тоді як доказів направлення цієї вимоги за адресою реєстрації ОСОБА_1 немає, суд доходить висновку про те, що реальне стягнення в рамках виконавчого провадження №70862603 суми, обґрунтованість нарахування якої заявник має намір оскаржувати у судовому порядку, може істотно ускладнити ефективний захист оспорюваних прав заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

З огляду на це суд доходить висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення, яке здійснюється на підставі вимоги Головного управління ДПС у Полтавській області від 12.02.2020 №Ф-3400-51/1652-У про сплату боргу (недоїмки).

На переконання суду такий захід забезпечення позову не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у майбутньому спорі, не спричиняє негативних наслідків для інших осіб, не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, є адекватним та співмірним з майбутніми позовними вимогами, і спрямований виключно на збереження існуючого становища заявника до завершення розгляду справи по суті.

Одночасно суд роз`яснює заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 153 КАС України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно ж до п. 1 ч. 8 ст. 157 КАС України, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позову, скасовуються судом також у разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини другої статті 153 цього Кодексу.

Всім іншим, кого це може стосуватися, суд роз`яснює, що згідно з приписами статті 156 КАС України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Керуючись статтями 2, 5, 150-156, 241, 243, 248, 256 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1 від 24.04.2025 про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову у порядку пункту п`ятого частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України до подання позовної заяви ОСОБА_1 .

3. Зупинити стягнення, яке здійснюється на підставі вимоги Головного управління ДПС у Полтавській області від 12.02.2020 №Ф-3400-51/1652-У про сплату боргу (недоїмки).

4. Допустити ухвалу суду до негайного виконання в частині вжитих заходів забезпечення позову.

5. Роз`яснити, що ухвала суду в частині вжитих заходів забезпечення позову є виконавчим документом.

Заявник: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_4 ).

Стягувач у виконавчому провадженні №70862603: Головне управління ДПС у Полтавській області (ідентифікаційний код 44057192; вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000).

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання до Другого апеляційного адміністративного суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя Є.Б. Супрун