Справа № 400/9237/24
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/9237/24

Головуючий в 1 інстанції: Ярощук В. Г. Місце ухвалення рішення: м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А.І.

Ступакової І.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

02 жовтня 2024 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про:

визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови здійснити нарахування та виплату позивачці індексації грошового забезпечення з 01.03.2004 по 31.12.2015 відповідно до вимог Закону України Про індексацію грошових доходів населення та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 , з врахуванням обчислення індексу споживчих цін (базовий місяць) для грошових доходів населення наростаючим підсумком, починаючи з 01.01.2003;

зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачці індексації грошового забезпечення з 01.03.2004 по 31.12.2015 за час проходження військової служби у Збройних Силах України у відповідача з 01.03.2004 по 31.12.2015, відповідно до вимог Закону України Про індексацію грошових доходів населення та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 , з врахуванням обчислення індексу споживчих цін (базовий місяць) для грошових доходів населення наростаючим підсумком, починаючи з 01.01.2003.

Підставою позову позивачка вказала те, що при нарахуванні і виплаті їй індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2004 по 31.12.2015 відповідач протиправно не застосував для її нарахування як базовий місяць січень 2003 року, що призвело до невиплати позивачці індексації грошового забезпечення за вказаний період.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 у справі № 400/9237/24, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2024, у задоволені позову відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд виходив з того, що згідно з Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (у редакції, що застосовувалась до 01.12.2015), новим базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення до 01.12.2015 був місяць прийняття працівника на роботу та місяць збільшення заробітної плати. Оскільки позивачка вперше була призначена на посаду у відповідача 10.03.2024, тому спочатку базовим місяцем для проведення індексації її грошового забезпечення був березень 2004 року. Крім цього, грошове забезпечення позивачки з березня 2004 року до січня 2008 року неодноразово суттєво збільшувалось, а саме: у грудні 2004 року, у січні 2007 року, у травні 2007 року, в лютому 2008 року, в червні 2010 року, в грудні 2010 року, в липні 2011 року, в травні 2013 року.

14.02.2025 до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла заява позивачки за нововиявленими обставинами з підстави отримання листа Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 29.01.2025 № 179/1/1178. У цьому листі зазначено, що відомості про виплату заробітної плати (грошового забезпечення), зокрема індексації грошового забезпечення (заробітної плати) військовослужбовців та працівників підлягають передачі на зберігання до ГДА Міноборони. На думку позивачки, цей лист підтверджує, що всі відомості відомості відповідача про виплату грошового забезпечення були передані на зберігання до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, а не знищені, як стверджував відповідач. Тому він повинен здійснити нарахування та виплату їй індексації грошового забезпечення з 01.03.2004 по 31.12.2015 з врахуванням обчислення індексу споживчих цін (базовий місяць) для грошових доходів населення наростаючим підсумком, починаючи з 01.01.2003.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 у справі № 400/9237/24 за нововиявленими обставинами.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про перегляд рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 року у справі №400/9237/24 за нововиявленими обставинами, скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 року у справі №400/9237/24 та ухвалити нове рішення яким:

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо відмови здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення з 01.03.2004 року по 31.12.2015 року відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з врахуванням обчислення індексу споживчих цін (базовий місяць) для грошових доходів населення наростаючим підсумком, починаючи з 1 січня 2003 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення з 01.03.2004 року по 31.12.2015 року за час проходження військової служби у Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 з 01.03.2004 року по 31.12.2015 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з врахуванням обчислення індексу споживчих цін (базовий місяць) для грошових доходів населення наростаючим підсумком, починаючи з 1 січня 2003 року.

В своїй скарзі апелянт зазначає про ті ж обставини, що й у позовній заяві, зокрема вказує, що 05.02.2025 року, їй з Галузевого державного архіву Міністерства оборони України надійшов поштовий конверт Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179/1/1178 від 31.01.2025 року яким було надіслано лист Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 29.01.2025 року №179/1/1178 згідно якого відомості про виплату заробітної плати (грошового забезпечення), у тому числі індексації у складі грошового забезпечення (заробітної плати) військовослужбовців та працівників підлягають передачі на зберігання до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України.

Таким чином всі відомості військової частини НОМЕР_1 про виплату грошового забезпечення, у тому числі індексації у складі грошового забезпечення військовослужбовців, були передані на зберігання до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, а не знищені, як стверджує військова частина НОМЕР_1 .

Позивачка вважає, що вищезазначені обставини є підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, а військова частина НОМЕР_1 повинна здійснити нарахування та виплату позивачці індексації грошового забезпечення з 01.03.2004 року по 31.12.2015 року з врахуванням обчислення індексу споживчих цін (базовий місяць) для грошових доходів населення наростаючим підсумком, починаючи з 1 січня 2003 року.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Суд першої інстанції відмовляючи у перегляді рішення за нововиявленими обставинами, виходив з того, що наведена в заяві позивачки обставина про перегляд судового рішення в розумінні частини другої статті 361 КАС України не є нововиявленою обставиною та підставою для перегляду рішення суду від 04.11.2024 у справі № 400/9237/24.

Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин та є процесуальним засобом перевірки правильності судових постанов, ухвал, що має забезпечувати їх законність і обґрунтованість, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними своїх повноважень на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а також і на виконання завдань і досягнення мети адміністративного судочинства.

Стаття 361 КАС України встановлює вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень.

Так, за приписами частини другої статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

З аналізу наведеної статті вбачається, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

Тобто, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.

Указана правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 28.07.2022 та від 26.05.2022 у справах № 560/1778/19 та 480/3585/19 відповідно.

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Указана позиція була висловлена Верховним Судом у постановах Верховного Суду від 02.05.2018 у справі № 2а-7523/10/1270, від 02.05.2018 у справі № 303/3535/16-а, від 04.09.2018 у справі № 809/824/17, від 22.11.2018 у справі № 826/14224/15, від 06.02.2019 у справі № 822/862/15, від 10.07.2020 у справі № 823/1440/17, від 17.10.2024 у справі № 140/3265/21. З огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену у постанові від 26.02.2020 у справі № 800/578/17, необхідними умовами для визначення відповідної обставини нововиявленою, передбаченою пунктом 1 частини другої статті 361 КАС України є те, що: по-перше, вона існувала на час розгляду справи; по-друге, ця обставина не могла бути відома заявникові на час розгляду справи; по-третє, вона входить до предмета доказування у справі та може вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи.

Також необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Указаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 29.08.2018 у справі № 552/137/15-ц та постанові від 07.09.2020 у справі № 820/5989/15.

Частиною четвертою статті 361 КАС України визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Так, у адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та/або необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду про неї дані. Перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення, для досягнення істини у справі.

Варто зауважити, що обов`язковою умовою для визнання обставин нововиявленими є не лише відсутність у заявника інформації про них на час розгляду справи, а й об`єктивна неможливість одержати її у відповідний час. При цьому нововиявлена обставина як юридичний акт мав існувати на момент подання позову.

Позивачка зазначає, що наявність в Галузевому державному архіві Міністерства оборони України відомостей про виплату позивачці за спірний період індексації грошового забезпечення, про що зазначено в листі Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 29.01.2025 № 179/1/1178 є нововиявленою обставиною та підставою для перегляду рішення.

Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що вказані обставини, на які посилається представник позивачки, як на нововиявлені, не відповідають критеріям пункту 1 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України та не є нововиявленими обставинами у цій справі, оскільки жодним чином не впливають на висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову.

Крім цього, порядок зберігання та передачі військовими частинами документів з особового складу (кадрових питань) тривалого зберігання був проаналізований у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2024 у справі № 400/9237/2, що вірно підмічено судом першої інстанції.

Колегія суддів також зазначає, що відповідно до частини 6 статті 361 КАС при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що доводи заявниці, якими вона вмотивовувала необхідність перегляду рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 у справі № 400/9237/24 за нововиявленими обставинами, фактично зводяться до незгоди з вказаним судовим рішенням, а також до необхідності переоцінки доказів, вже досліджених судом у процесі розглянутої справи, проте це не є підставою для перегляду справи саме за нововиявленими обставинами.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведена в заяві позивачки обставина про перегляд судового рішення в розумінні частини другої статті 361 КАС України не є нововиявленою обставиною та підставою для перегляду рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 у справі № 400/9237/24, а вказана заява задоволенню не підлягає.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для її скасування відсутні.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення виготовлений 29 квітня 2025 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І.Г. Ступакова