Справа № 160/32844/24
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),
суддів: Коршуна А.О., Сафронової С.В.,
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху та запропоновано скаржнику протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строків, вказавши інші поважні підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, а також надати докази надсилання іншим учасникам справи листом з описом вкладення копії поданої ним апеляційної скарги з доданими до неї документами.
Ухвала суду мотивована тим, що скаржником пропущено встановлений законом тридцятиденний строк для звернення до суду з апеляційною скаргою, оскільки копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції скаржником отримано 07 лютого 2025 року, що підтверджується довідкою про доставку до електронного кабінету скаржника копії оскаржуваного судового рішення, а з апеляційною скаргою Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулося до суду 01 квітня 2025 року. Судом було також зазначено, що з КП "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2025 року було встановлено недоліки апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, шляхи їх усунення та надано максимальний строк, визначений ст. 169 КАС України, для усунення недоліків апеляційної скарги.

Будь-яких клопотань з приводу неможливості усунення в повній мірі недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений ухвалою суду від 10 березня 2025 року, від скаржника не надходило.

В свою чергу, з КП "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що звертаючись з першою апеляційною скаргою, у якості доказів виконання вимог пункту 2 частини 5 статті 296 КАС України скаржником було надано опис вкладення від 12.03.2025 року без доказів надсилання такого поштового відправлення, а звертаючись з повторною апеляційною скарги скаржник надає список згрупованих поштових відправлень від 01.04.2025 року без опису вкладення.

При цьому, скаржником було надано докази надсилання копії апеляційної скарги в електронний кабінет Дзісь А.Р., який не є представником позивача у суді апеляційної інстанції, про що скаржника було повідомлено в ухвалі суду від 26.03.2025 року.

Зазначені обставини створюють обґрунтований сумнів у належному виконанні скаржником вимог пункту 2 частини 5 статті 296 КАС України щодо надсилання іншим учасникам справи листом з описом вкладення поданої скаржником апеляційної скарги з доданими до неї документами.

Відповідно, причини пропуску строку на апеляційне оскарження які пов`язані з неусуненням недоліків первинноподаної апеляційної скарги без надання доказів неможливості усунення недоліків першої апеляційної скарги у строк, встановлений судом, не можуть бути визнано поважними.

Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року скаржник отримав 10 квітня 2025 року (враховуючи положення п.5 ч.6 ст. 251 КАС України), що підтверджується довідкою про доставку зазначеної ухвали суду до електронного кабінету скаржника через підсистему «Електронний суд».

14 квітня 2025 року скаржник звернувся до суду з клопотанням в якому просив суд поновити строк звернення до суду з апеляційною скаргою, посилаючись при цьому на обставини введення воєнного стану. Також, скаржник, у зв`язку з відсутністю коштів на оплату листа з описом вкладення просить продовжити строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Проте, суд апеляційної інстанції вважає, що зазначені обставини не можуть бути поважними підставами для поновлення строку звернення до суду з апеляційною скаргою, оскільки саме по собі посилання скаржника на указ Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» не є безумовною підставою для поновлення йому строку звернення до суду з апеляційною скаргою у цій справі, оскільки скаржник не зазначає як ці обставини позбавили його можливості звернутися до суду з апеляційною скаргою у встановлений законом строк.

Суд зауважує, що сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для безумовного поновлення скаржнику процесуального строку на звернення до суду з апеляційною скаргою.

Поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання апеляційної скарги здійснюється судом апеляційної інстанції у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на апеляційне оскарження судового рішення.

Разом з тим, скаржник при поданні апеляційної скарги не вказав підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, які б ґрунтувались на наявності обставин, що відповідають наведеним вище критеріям.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області є органом Державної влади, який в період воєнного стану не припиняє своєї діяльності, а тому запровадження воєнного стану не може впливати на виконання скаржником своїх обов`язків.

При цьому, судом враховується, що скаржником так і не було усунуто недоліки, через які було повернуто першу апеляційну скаргу, натомість, заявлено клопотання про продовження строку для їх усунення.

З цього приводу, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до ст.129 Конституції України та ст.8 КАС України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що безпідставне продовження строків на усунення недоліків апеляційної скарги на доволі великий строк може призвести до затягування строку набрання законної сили рішенням суду першої інстанції у цій справі, та відповідно призведе до надання переваги одній зі сторін судового процесу суб`єкта владних повноважень, що є неприпустимим.

У пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини "Лелас проти Хорватії" суд звертав увагу на те, що "держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу".

У справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини "... підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…".

При цьому, скаржник посилаючись на відсутність коштів не надав виписки по рахунках, зокрема, з яких здійснюється оплата поштових послуг за час з початку перебігу строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції і до дати звернення із клопотанням про продовження строку на усунення недоліків, що виключає можливість суд встановити наявність у скаржника можливості виконати вимоги ухвали суду в частині надання доказів надсилання іншим учасникам справи копії апеляційної скарги листом з описом вкладення і, відповідно, наявність підстав для продовження строку на усунення недоліків.

У зв`язку з чим клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги задоволенню не підлягає.

З огляду на таке, суд дійшов висновку про неповажність наведених відповідачем підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, а тому у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження в разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Приймаючи до уваги те, що скаржником пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а також те, що наведені скаржником у клопотанні про поновлення строку підстави є неповажними, суд вважає необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись пунктом 4 частини 1 статті 299 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.02.2025 у справі №160/32844/24 - відмовити.

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги - відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.02.2025 у справі №160/32844/24.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено та підписано 28 квітня 2025 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя А.О. Коршун

суддя С.В. Сафронова