Справа № 953/1780/25
Суддя: Губська Я. В.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/1780/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Губської Я.В., при секретарі Веремійчик Р.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ) про скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

25.02.2025 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якому позивач просить скасувати постанову відповідача №1621 від 24.01.2025 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, оскільки вона ґрунтується на неповному, необ`єктивному і не всебічному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 24.01.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 склав постанову №1621 від 24.01.2025 по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП України, якою на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25500 грн. На переконання сторони позивача, вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки позивач неодноразово прибував до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження медичного огляду, однак через великі черги, погані умови, вимушений був чекати на вулиці, де застудився, також потребував невідкладної стоматологічної допомоги, про наявність оскаржуваної постанови дізнався лише 14.02.2025. Дану постанову вважає такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню, оскільки працівники ТЦК та СП, перш ніж винести постанову про притягнення до адміністративної відповідальності повинні були перевірити та встановити усю інформацію щодо особи, яка притягується до відповідальності. Враховуючи викладене, вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню у зв`язку з недоведеністю вини позивача.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.03.2025 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19 березня 2025 року за клопотанням позивача(представника) витребувано у відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 ) копію матеріалів про адміністративне правопорушення, в рамках якої було винесено оскаржувану постанову відносно ОСОБА_1 .

Позивач у судове засідання не з`явився повторно, його представник адвокат Закоморна К.О. надала до суду повторно заяву про відкладення розгляду справи. Враховуючи процесуальні строки розгляду даної категорії справ, дані про належне повідомлення сторони позивача, а також що позивачем та представником втретє подано заяву про відкладення судового засідання у даній справі, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених позивача та його представника, що повторно не прибули в судове засідання.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 у судове засідання не з`явився про час дату та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, витребувані матеріали на виконання ухвали до суду не надав.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилались сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що 24.01.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 склав постанову №1621, по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП України, якою на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25500 грн.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, 21.01.2025(час не зазначено) вході прийому ОСОБА_1 було встановлено факт порушення ним правил військового обліку. Останній проходив медичний огляд більше, ніж 1 рік тому. Згідно вимог абз.3 п.3.2 Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ, затвердженого Наказом МОУ від 4.08.2008 №402, повторний медичний огляд військовозобов`язаних проводиться один раз на 5 років. Тому ІНФОРМАЦІЯ_4 було видано направлення від 24.01.2025 №2297 на проходження медичного огляду, але ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду. Своїми діями порушив абз.5 п.1 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, викладених у додатку 1 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженою Постановою КМУ № 1487 від 30 грудня 2022 року, абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Постанова не містить посилання на докази вчинення адміністративного правопорушення, пояснення свідків, акт, фото- чи відеозапис, на підставі яких суб`єктом владних повноважень було прийнято рішення у формі постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Крім того, фабула вказаної постанови не містить ознак об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, зазначено що медичний огляд ОСОБА_1 проходив більше року тому, а повторний медичний огляд військовозобов`язаних проводиться один раз на 5 років, за таких обставин не конкретизовано в чому полягає склад адміністративного правопорушення.

З долучених до матеріалів справи доказів вбачається, що ОСОБА_1 , згідно даних КНП ХОР «Міська стоматологічна поліклініка №1» 10.12.2024 звертався до лікаря стоматолога з приводу гострої болі, потребував лікування, також був направлений на рентген, з 21.10.2024 по 23.20.2024 мав лікарняний, згідно інформаційної довідки КНП МКЛ №27. Згідно виписки з медичної карти амбулаторного хворого 25.12.2024 ОСОБА_1 був на лікування в КНП «МКЛ №30», при цьому ОСОБА_1 мав направлення №357/18 був направлений РТЦК та СП до КНП «МСЛ» та терапевта з приводу гіпертонічної хвороби(кризовий перебіг).

За таких обставин, викликає сумнів у суду правомірність складеної відносно ОСОБА_1 постанови від 24.01.2025 в той час, як останній згідно направлення №357/18 від 10.02.2025 був направлений ІНФОРМАЦІЯ_4 до КНП «МСЛ», таким чином оскаржувана постанова складена раніше, ніж направлення на ВЛК.

Жодних матеріалів, на підставі яких було винесено оскаржувану постанову відповідачем до суду не надано, ухвала про витребування доказів не виконана відповідачем, що позбавляє суд можливості перевірити дані щодо наявності підстави для винесення постанови № 1621 від 24.01.2025.

Приписами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За змістом ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а.

Як встановлено ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Положеннями ст. 235 КУпАП України встановлено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а частиною 3 цієї статті за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній з 18.05.2024 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку від 11.04.2024 № 3633-ІХ) під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Відповідно до абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Згідно п.3.2 Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ, затвердженого Наказом МОУ від 4.08.2008 №402, повторний медичний огляд військовозобов`язаних проводиться один раз на 5 років ВЛК районних, міських ТЦК та СП. Офіцери запасу підлягають повторному медичному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу - у разі зміни призначення. Військовозобов`язані, які в мирний час були призначені на комплектування військових частин (установ) з врученням мобілізаційних розпоряджень під час мобілізаційного розгортання Збройних Сил України та інших військових формувань, призиваються на військову службу під час мобілізації, на особливий період за результатами раніше пройдених медичних оглядів та їх опитування про наявність або відсутність скарг на стан здоров`я. Військовозобов`язані, у яких відсутні скарги на стан здоров`я, на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду не направляються. Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Ступінь придатності військовозобов`язаних до військової служби за станом здоров`я кожним лікарем визначається індивідуально. Висновки про придатність або непридатність військовозобов`язаних до військової служби, подані ними скарги та об`єктивні дані, виявлені у процесі медичного огляду, а також встановлений діагноз вносяться кожним лікарем до картки обстеження та медичного огляду та до інших документів, що засвідчується особистим підписом лікаря та скріплюється його особистою печаткою, із зазначенням дати проведення медичного огляду. До інформації про діагноз та результати медичних втручань (застосування методів діагностики, профілактики або лікування, пов`язаних із впливом на організм людини), які вносяться до картки обстеження та медичного огляду, додається відповідний код до кожного діагнозу та результату медичних втручань за класифікацією, визначеною НК 025 та НК 026, затвердженими наказом Міністерства економіки України від 04 серпня 2021 року №360 «Про затвердження та скасування національних класифікаторів.

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами не підтверджено, що за направленням ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 відмовився проходити медичний огляд, про що зазначено, як підставу для винесення постанови №1621 від 24.01.2025.

Суд зауважує, що норма ст. 210-1 КУпАП є бланкетною, та відсилає до іншого законодавства, яке зокрема регулює порядок проведення мобілізації.

В самому тексті постанови не зазначено, які саме конкретно дії ОСОБА_1 було розцінено як відмову від проходження медичного огляду, за тих обставин, що останній мав численні скарги на стан здоров`я та проходив лікування за направленням РТЦК, а отже, в оскаржуваній постанові не в повному обсязі викладений зміст адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Враховуючи викладене, в матеріалах справи відсутні докази, на підставі яких відповідач дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Правом на подання відзиву та надання доказів в обґрунтування своєї позиції відповідач не скористався, документів, на підставі яких винесено оскаржувану постанову не надав.

З огляду на викладене, суд вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_6 не доведено наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

На підставі наданих доказів суд встановив, що позивач не допускав умисного порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що постанова підлягає скасуванню та відповідно до вимог пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України провадження у справі за ст. 201-1 ч.3 КУпАП підлягає закриттю.

Відповідно до статті 139 КАС України у зв`язку із задоволенням позову, відстроченням сплати судового збору, суд дійшов висновку про стягнення на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат по сплаті судового збору у сумі 605,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 72-78, 242, 243, 244, 246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ) про скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1621 від 24 січня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 25500 гривень, а провадження у справі - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя - Я.В. Губська