Справа № 160/28262/24
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 160/28262/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії АТ «Укртелеком» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року (суддя Луніна О.С.) в адміністративній справі за позовом Керівника Новомосковської окружної прокуратури Данилова Дмитра Сергійовича інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії АТ «Укртелеком» про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Керівник Новомосковської окружної прокуратури Данилов Дмитро Сергійович в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області звернувся до суду із адміністративним позовом до Акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства «Укртелеком», в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Акціонерного товариства «Укртелеком» (), адреса: 01601, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, 18, в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» (), адреса: 49501, Дніпропетровська область, Дніпро, вул. Херсонська, 26, в частині невжиття заходів щодо приведення в належний технічний стан та готовність до укриття населення захисної споруди цивільного захисту сховища №15435, що знаходиться за адресою: вул. Сучкова, 34, м. Новомосковська Дніпропетровської області, у відповідності до Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 579 від 09.07.2018 «Про затвердження вимог з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту»;

зобов`язати Акціонерне товариство «Укртелеком» (, адреса: 01601, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, 1), в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» (, адреса: 49501, Дніпропетровська область, Дніпро, вул. Херсонська, 26), вжити заходи щодо приведення в належний технічний стан та готовність до укриття населення захисної споруди цивільного захисту сховища №15435, що знаходиться за адресою: вул. Сучкова, 34, м. Новомосковська Дніпропетровської області, у відповідності до Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 579 від 09.07.2018 «Про затвердження вимог з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Новомосковською окружною прокуратурою, з урахуванням необхідності утримання в належному стані захисних споруд цивільного захисту населення та перебування їх у стані готовності через введення 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 воєнного стану на всій території України через російську агресію, та набуття вказаним питанням особливої актуальності, вивчено умови використання захисних споруд цивільного захисту населення, розташованих в межах території юрисдикції окружної прокуратури, в результаті чого встановлені порушення вимог законодавства щодо утримання в належному стані споруди цивільного захисту населення, а саме: захисна споруда сховище № 15435, розташованого за адресою: вул. Сучкова, 34, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, балансоутримувачем якого є ПАТ«Укртелеком», яке в силу приписів ч.8 ст.32 Кодексу цивільного захисту України зобов`язано утримувати цю захисну споруду цивільного захисту у готовності до використання за призначенням за рахунок власних коштів, однак, у даному випадку цього не здійснює, що підтверджується відповідними актами комплексних перевірок оцінки стану готовності цієї захисної споруди до використання за призначенням, що проводилися упродовж 2018-2023 років за участю підпорядкованих працівників ГУ ДСНС у Дніпропетровській області. За фактом невиконання балансоутримувачами вимог щодо належного утримання захисних споруд Новомосковською окружною прокуратурою 29 червня 2022 року внесено відомості до ЄРДР №0000033 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України. З метою встановлення реального стану захисної споруди цивільного захисту в рамках вказаного кримінального провадження 05.10.2023 проведено огляд захисної споруди цивільного захисту - сховище №15435, розташованої за адресою: вул. Сучкова, 34, м. Новомосковська Дніпропетровської області, та виявлено, що вказана захисна споруда цивільного зазисту №15435 є не готовою до використання за призначенням. Невиконання відповідачем обов`язків балансоутримувача захисної споруди цивільного захисту сховища №15435, фактично унеможливлює її використання за призначенням. Відтак, у цьому випадку наявні підстави для представництва інтересів держави прокурором в суді у розумінні приписів ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» через порушення її інтересів у сфері використання та забезпечення функціонування об`єктів цивільного захисту (захисних споруд), порушення державних інтересів та встановлених державою гарантій по забезпеченню конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності, насамперед в умовах збройної агресії російської федерації проти України, оскільки захист цих інтересів неналежним чином здійснює орган державної влади та орган місцевого самоврядування, до компетенції яких віднесені відповідні повноваження.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржником зазначено, що АТ «Укртелеком» є неналежним відповідачем у цій справі. Втручання суду

у господарсько-управлінську діяльність товариства є неприпустимим. Але суд першої інстанції не врахував ці обставини при винесенні рішення. На підставі викладеного, Акти оцінки стану готовності сховища № 15435 до експлуатації від 01.03.2024, від 23.04.2024, від 19.07.2024, складені в односторонньому порядку представниками ДСНС без дотримання законодавства в сфері державного нагляду, є недопустимими доказами. Відповідно до частини 1 статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України). При розгляді справи судом було порушено вимоги ч.1 та 2 ст.74 КАС України. Враховуюче те, що заглиблений склад знаходиться в оперативному управлінні Адміністрації Дер спецзв`язку, не правомірним є складання актів перевірки готовності відносно АТ «Укртелеком», який, як зазначалось вище, не має дане майно ні в оперативному управлінні, ні в господарському віданні, ні в управлінні на умовах договору управління, ні дольової участі в утриманні. Факт бухгалтерського обліку об`єкту не породжує обов`язків з утримання даного майна, в тому числі як сховища, оскільки як актив воно відповідачу не належить та не є джерелом отримання вигід або прибутків від експлуатації.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У доповненнях до апеляційної скарги скаржником зазначено фактичним користувачем та володільцем заглибленого складу, органом управління державним майном по вул. Сучкова,34 є Адміністрація Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України. АТ «Укртелеком» з 05.05.2017 не є власником та користувачем даної споруди. Підсумовуючи, можливо дійти висновку, що після завершення процесу приватизації Фонд державного майна України повторно розпорядився даним державним майном шляхом його передачі від суб`єкта приватної форми власності в управління іншому суб`єкту державного сектору. Судом першої інстанції при винесенні рішення не враховано, що згідно з частиною 8 статті 32 КЦЗ України утримання об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням та експлуатація таких об`єктів здійснюються їх власниками, користувачами.

У додаткових поясненнях скаржником зазначено, що Державна служба України з надзвичайних ситуацій та її територіальні органи не наділені повноваження щодо звернення до адміністративного суду з позовними вимогами про зобов`язання щодо приведення в належний технічний стан та готовність до укриття населення захисних споруд цивільного захисту у якості позивача. Тому прокурором у цій позовній заяві визначено орган, в особі якого він звернувся до суду з цим позовом, який не має права на звернення до суду з ним. Відповідно до пункту 7 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на території міста Новомосковська Дніпропетровської області за адресою: вул. Сучкова, 34, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, розташована захисна споруда цивільного захисту сховище №15435.

Відповідно до паспорту сховища №15435, встановлено, що за адресою: вул. Сучкова, 34, м. Новомосковськ, розташована споруда цивільного захисту № 15435, що введена в експлуатацію 27.06.1988, власником якого є держава, а балансоутримувачем ПАТ «Укртелеком» та яка в мирний час має призначення склад та експлуатується комбінованим центром телекомунікації №522 Дніпропетровської філії ПАТ «Укртелеком».

Технічною складовою паспорту сховища встановлено, що сховище №15435 є окремо стоячим, загальна площа становить 164 м.кв., загальний об`єм 402,0 м.куб., місткість 150 осіб, кількість входів 1 та належить до групи укриття 3 клас, група А

Відповідно до облікової картки сховища № 15435, захисна споруда розташована за адресою: вул. Сучкова, 34, м. Новомосковськ, власником якого є держава, а балансоутримувачем ПАТ «Укртелеком». За технічною складовою облікової картки: конструкція залізобетонна, місце розташування окремо розташоване, загальна площа становить 164 м.кв., загальний об`єм 402,0 м.куб., місткість 150 осіб, кількість входів 1, кількість аварійних виходів 1, використання сховища у мирний час: клас ЦЗ; склад інвентаря ЦЗ, оцінка стану сховища- готове до прийняття осіб що укривається.

Відповідно до п.1.1 Статуту Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» підприємство засновано згідно із наказом Державного комітету зв`язку та інформатизації України №155 від 27.12.1999, шляхом перетворення Українського державного підприємства електрозв`язку «Укртелеком» у Відкрите акціонерне товариство відповідно до Указу Президента України №210/93 від 15.06.1993.

Згідно з п.3.3. цього Статуту Товариство є правонаступником державного підприємства «Українське державне підприємство електрозв`язку «Укртелеком».

В подальшому пунктом 1 наказу Державного комітету зв`язку та інформатизації України №183 від 09.08.2004 нерухоме майно, що знаходилось на балансі УДПЕЗ «Укртелеком» по Дніпропетровській дирекції станом на 01.07.1999, передано у власність ВАТ «Укртелеком».

Пунктом 2 цього ж наказу затверджено перелік нерухомого майна, що передано у власність ВАТ «Укртелеком» по Дніпропетровській дирекції (філії) згідно із додатком.

Відповідно до Акта приймання-передавання нерухомого майна до статутного фонду відкритого акціонерного товариства від 09.08.2004 Державний комітет зв`язку та інформатизації України передав ВАТ «Укртелеком» об`єкти нерухомого майна по Дніпропетровській філії ВАТ «Укртелеком», зокрема, будівлі та споруди, розташовані за адресою: вул. Сучкова, 34, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області.

При цьому рішенням Загальних зборів акціонерів ВАТ «Укртелеком», протокол №4 від 20.04.2005, прийнято Статут ВАТ «Укртелеком» у новій редакції.

Так, відповідно до п.3.12. цього Статуту до складу Товариства входять філії за переліком, що додаються. Відповідно до переліку філій ВАТ «Укртелеком», до складу Товариства відноситься Дніпропетровська філія ВАТ «Укртелеком», юридична адреса: 49600, м. Дніпро, вул. Херсонська, 26.

Протоколом Загальних зборів акціонерів ВАТ «Укртелеком» №8 від 14.06.2011 Відкрите акціонерне товариство «Укртелеком» перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» () та затверджено Статут у новій редакції. Так, пунктом 1.2 цього Статуту встановлено, що Товариство є правонаступником усіх прав та обов`язків державного підприємства Українське державне підприємство електрозв`язку «Укртелеком», Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» та всього майна, прав та обов`язків дочірнього підприємства «Утел», ВАТ «Укртелеком».

22.04.2021 протоколом загальних зборів ПАТ «Укртелеком» №22 від 22.04.2021 Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» перейменоване на Акціонерне товариство «Укртелеком» () та затверджено Статут в новій редакції.

Так, пунктом 1.2. цього Статуту встановлено, що Товариство є правонаступником усіх прав та обов`язків державного підприємства «Українське державне підприємство електрозв`язку «Укртелеком», Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» та всього майна, прав та обов`язків дочірнього підприємства «Утел» Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком».

Таким чином, сховище №15435 є об`єктом загальнодержавного значення і спорудою цивільної оборони населення та станом на теперішній час перебуває на балансі відповідача, що останнім фактично визнається.

Таким чином, саме Дніпропетровська філія ПАТ «Укртелеком» є балансоутримувачем вищезазначеної захисної споруди.

За фактом невиконання балансоутримувачами вимог щодо належного утримання захисних споруд Новомосковською окружною прокуратурою 29 червня 2022 року було внесено відомості до ЄРДР №0000033 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Так, в рамках вказаного кримінального провадження та під час здійснення представницької діяльності отримано паспорт сховища №15435, облікову картку сховища №15435, акти оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту сховища №15435 за 2024 роки.

Згідно з останніми актами оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту №15435 від 01.03.2024, 23.04.2024, 19.07.2024 вказана захисна споруда оцінюється як не готова до використання за призначенням та підлягає капітальному ремонту. Встановлені такі недоліки: технічний стан сховища не відповідає вимогам наказу МВС України №579 від 09.07.2018; санітарний стан незадовільний; загальний стан приміщень - сирі, вологі, підтоплені; система зв`язку та оповіщення не працездатні; відсутні прилади для виміру рівня вологості повітря; споруда не в повному обсязі забезпечена первинними засобами пожежогасіння; відсутність документації захисної споруди окрім паспорту.

З метою встановлення реального стану захисної споруди цивільного захисту в рамках вказаного кримінального провадження 05.10.2023 проведено огляд захисної споруди цивільного захисту - сховище №15435, розташованої за адресою: вул. Сучкова, 34, м. Новомосковська Дніпропетровської області, за участі головного фахівця відділу цивільного захисту Новомосковського районного управління Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області старшого лейтенанта служби ЦЗ Щербини А.Є.

Під час огляду були виявлені наступні недоліки:

- гума на дверях втратила еластичність (пункт 4 глави 2 розділу III наказу МВС №579);

- біля вхідних дверей відсутня табличка встановленого зразка та покажчики руху до захисної споруди (пункт 4 розділу ІІ наказу МВС №579);

- споруда не в повному обсязі забезпечена первинними засобами пожежогасіння (пункт 5 розділу ІІ наказу МВС №579);

- вхід до захисної споруди не обладнаний засобами для доступу осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення (пункт 6 розділу ІІ наказу МВС №579);

- біля одного з підходів до зовнішніх дверей наявне сміття (пункт 6 розділу ІІ наказу МВС №579);

- відсутні унітази та баки для нечистот (пункт 4 глави 6 розділу III наказу МВС №579);

- захисна споруда не укомплектована відповідним майном у повному обсязі, відповідно до переліку майна, необхідного для укомплектування захисної споруди в Дніпропетровській області (додаток 20 наказу МВС №579);

- захисна споруда не укомплектована лікарськими засобами та медичним виробами еля укомплектування запасів медичного майна (додаток 21 наказу МВС №579);

- балансоутримувачем не створено об`єктове формування цивільного захисту з обслуговування захисних споруд (при чисельності працюючого персоналу понад 50 осіб) та (або) не призначено особу, відповідальну за обслуговування та експлуатацію захисної споруди (пункт 1 глави 1 розділу VI наказу МВС №579);

- вийшов термін придатності існуючих фільтруючих коробок до засобів індивідуального захисту (пункт 5 глави 1 розділу VII наказу МВС №579);

- відсутній план приведення захисної споруди у готовність до використання за призначенням (пункт 1 глави 3 розділу VI наказу МВС №579);

- балансоутримувачем не здійснюється ведення документації захисної споруди відповідно до Переліку документації захисної споруди, який наведено в додатку 18 до вимог наказу МВС №579, документація розроблена ще за радянських часів (пункт 15 глави 3 розділу VI наказу МВС №579);

- для виявлення радіоактивного забруднення в районі розміщення і всередині захисної споруди відсутні дозиметричні прилади (дозиметри, дозиметри-радіометри) (пункт 6 глави 8 розділу III наказу МВС №579);

- у захисній споруді відсутній ртутний термометр з ціною поділки 0,2 °С (пункт 5 глави 3 розділу III наказу МВС №579);

- відсутні прилади для вимірювання рівня вологості повітря (гігрометри, термогігрометри, вимірювачі вологості повітря тощо) (пункт 5 глави 3 розділу ІІ наказу МВС №579);

- в приміщенні системи вентиляції порушені терміни придатності фільтрів поглиначів відповідно до технічної документації на них (пункт 4 глави 4 розділу III наказу МВС №579);

відсутній газоналізатор для визначення вмісту у повітрі вуглекислого газу (пункт 3 глави 8 розділу III наказу МВС №579);

- не проведено лабораторні дослідження якості питної води, що здійснюються в терміни і порядку, визначені Санітарними нормами та ДСТУ 7525:2014 «Вода питна. Вимоги та методи контролювання якості» (пункт 2 глави 6 розділу ІІІ наказу МВС №579);

- не проведено перевірку сховища на герметичність (пункт 2 глави 9 розділу ІІІ наказу МВС №579);

- електричні світильники не захищені від механічного пошкодження (пункт 9 розділу ІІ наказу МВС №579);

- приміщення захисної споруди не забезпечено штучним освітленням (пункт 9 розділу ІІ наказу МВС №579).

Враховуючи виявлені недоліки під час огляду захисної споруди цивільного захисту, згідно додатку 13 до «Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту» наказу МВС від 09.07.2018 №579, захисну споруду цивільного захисту №15435, яка розташована за адресою: вул. Сучкова, 34, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область, є не готовою до використання за призначенням.

Після початку 24.02.2022 повномасштабної військової агресії російської федерації проти України та введення на всій території України воєнного стану, виникли обґрунтовані та реальні підстави для використання укриття безпосередньо за призначенням для захисту цивільного населення.

Таким чином, посилаючись на те, що в ході реалізацій функцій прокуратури, станом на початок збройної агресії проти України захисна споруда цивільного захисту - сховище №15435, за адресою: вул. Сучкова, 34, м. Новомосковськ, перебуває в обмежено готовому до використання за призначенням стані, про що свідчать Акти оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту від 01.03.2024, 23.04.2024, 19.07.2024, через що вказане сховище не здатне у повному обсязі забезпечити захист цивільного населення, прокурор звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України визначені Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі - Закон України «Про прокуратуру») статтею 1 якого установлено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Абзацами 1, 2 частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва (абзаци 1, 2 частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзац 3 частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Отже, за наведеного правового регулювання, процесуальний статус прокурора у справі залежить від наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах і, визначаючи правовий статус прокурора у судовому процесі для представництва інтересів держави, законодавець зобов`язав останнього навести належне обґрунтування щодо наявності/відсутності таких повноважень.

Повертаючись до обставин справи, що розглядається, колегія суддів зауважує, що у цій справі підставою звернення до суду в інтересах держави в особі органу ДСНС прокурор, зокрема, визначив частину третю статті 23 Закону України «Про прокуратуру», статтю 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», з посиланням на зміни, унесені Законом № 2655-ІХ до пункту 48 частини другої статті 17-1 Кодексу цивільного захисту України, що, на думку позивача, урегульовує спірне питання у подібних правовідносинах, оскільки з 29 жовтня 2022 року уточнює повноваження органів ДСНС на звернення до суду з позовами до осіб, на яких покладено обов`язок щодо здійснення контролю за станом утримання захисних споруд.

Подібне питання щодо повноважень прокурора звернутися до суду з відповідним позовом в інтересах держави в особі органу ДСНС вже досліджувалося Верховним Судом у межах розгляду справи № 520/16197/23, який в постанові від 23 січня 2025 року, з посиланням на Рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року №3-рп/99, насамперед акцентував увагу на тому, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, зокрема, замінює відповідного суб`єкта владних повноважень в судовому провадженні у разі, якщо той, усупереч закону, не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд перевірити, причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Отже, ключовим питанням як у справі № 520/16197/23 так і у справі, що розглядається, є наявність або відсутність у прокурора права на звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі органу ДСНС з вимогами зобов`язального характеру щодо суб`єкта, на якого покладено обов`язок належного утримання захисної споруди.

Відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту урегульовані Кодексом цивільного захисту України, яким, зокрема, також визначено і повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до частини восьмої статті 32 Кодексу цивільного захисту України ( у редакції, чинній на час спірних правовідносин) утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється суб`єктами господарювання, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів.

Частиною п`ятнадцятою статті 32 Кодексу цивільного захисту України установлено, що контроль за створенням фонду захисних споруд цивільного захисту, готовністю його об`єктів до використання за призначенням забезпечує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, та його територіальні органи спільно з місцевими державними адміністраціями та органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Законом № 2228-IX із Кодексу цивільного захисту України виключено статтю 67 «Повноваження центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки».

Цим же Законом № 2228-IX Кодекс цивільного захисту України було доповнено статтею 17-1 Повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, згідно із пунктами 16, 48, 51 якої такий суб`єкт владних повноважень:

- реалізує державну політику з питань створення, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту, ведення обліку таких споруд;

- звертається до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, у разі якщо такі порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей;

- перевіряє стан дотримання вимог законодавства у сфері цивільного захисту та складає відповідні акти.

Санкції за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки визначені статтею 68 Кодексу цивільного захисту України, відповідно до частини першої якої посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом (частина друга статті 68 Кодексу цивільного захисту України).

З 29 жовтня 2022 року набрали чинності норми Закону України від 06 жовтня 2022 року № 2655-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перших кроків дерегуляції бізнесу шляхом страхування цивільної відповідальності», яким пункт 48 частини другої статті 17-1 Кодексу цивільного захисту України після слів «адміністративного суду щодо» доповнено словами «допущення уповноважених посадових осіб до проведення планових або позапланових перевірок (у разі їх недопущення з підстав інших, ніж передбачені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»), а також щодо», а після слів «здоров`ю людей» - словами «з інших підстав, визначених законом».

Водночас на час звернення прокуратури до суду у жовтні 2024 року положення статті 68 Кодексу цивільного захисту України залишилися незмінними.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року №1052 ( далі - Положення № 1052 у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин ) встановлено, що Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Підпунктом 48 пункту 4Положення № 1052 передбачено, що ДСНС відповідно до покладених на неї завдань складає акти перевірок, приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки, інші обов`язкові для виконання розпорядчі документи, а в разі встановлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, звертається безпосередньо та через територіальні органи до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту (підпункт 48); застосовує адміністративно-господарські санкції за порушення вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки (підпункт 49).

Отже, не зважаючи на зміни у Кодексі цивільного захисту України (у редакції Закону України від 06 жовтня 2022 року № 2655-IX), указані норми Положення № 1052 не змінилися.

На час виникнення спірних правовідносин у цій справі, Порядком створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту, виключення таких споруд із фонду та ведення його обліку, затверженим постановою Кабінету Міністрів України від 10 березня 2017 року № 138 (далі - Порядок № 138) був визначений механізм створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту (далі - захисні споруди), у тому числі споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів, та ведення його обліку.

За визначенням, наведеним у пункті 3 Порядку № 138. балансоутримувачі захисних споруд - це власники, користувачі, юридичні особи, на балансі яких перебувають захисні споруди (у тому числі споруди, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації); а утримання захисних споруд - це комплекс заходів організаційного, матеріально-технічного, інженерного, фінансового та іншого характеру, що спрямовані на забезпечення готовності захисних споруд до використання за призначенням.

Здійснення контролю за готовністю захисних споруд цивільного захисту до використання за призначенням забезпечує ДСНС разом з відповідними органами та підрозділами цивільного захисту, місцевими держадміністраціями (пункт 12 Порядку № 138, у редакції чинній на час звернення до суду).

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) установлені Законом України від 05 квітня 2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V).

Саме в цьому Законі наведені види та форми заходів державного нагляду (контролю), зокрема у вигляді планових та позапланових заходів, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом (стаття 1 Закону № 877-V).

Можливість самостійного звернення до суду органом ДСНС з вимогами до суб`єкта господарювання в якості заходу контролю указаним Законом № 877-V не встановлена.

Крім того, виходячи із приписів статті 17-1 Кодексу цивільного захисту України, колегія суддів зауважує, що повноваження органу ДСНС звернутися до суду обумовлене виключно реалізацією органу ДСНС приписів статті 68 цього Кодексу, яка визначає дії цього суб`єкта, як застосування санкцій за порушення приписів законодавства у сфері цивільного захисту.

Підсумовуючи викладене, слід констатувати, що за наведеного нормативно-правового регулювання коло повноважень органів ДСНС щодо права звернення до адміністративного суду є обмеженим, а отже. ГУ ДСНС у Дніпропетровській області не може бути позивачем у цій справі, у зв`язку з чим прокурор у позовній заяві визначив орган, в особі якого він звернувся до суду та захищає інтереси держави, який не має самостійного права на звернення із цим позовом, тобто не може набути статусу позивача.

Аналогічний висновок Верховним Судом сформовано і у справі № 520/16197/23, в якій Суд, аналізуючи попередню практику Верховного Суду у подібній категорії справ, указав, що на відміну від попередньої редакції указаної норми щодо відсутності у територіального органу ДСНС права на звернення до суду з позовами у цій категорії, законодавець у чинній редакції пункту 48 частини другої статті 17-1 Кодексу цивільного захисту, передбачив право на звернення до суду цього органу також і з інших підстав, визначених законом.

Також, у справі № 520/16197/23 Верховний Суд, з-поміж іншого зазначив, що у контексті порушеного питання варто також зауважити, що частини четверта статті 4 Закону № 877-V визначає, що виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

За висновком Верховного Суду № 520/16197/23 указані норми також визначають пряму кореляцію між законодавчим положенням та повноваженням контролюючого органу здійснювати той чи інший вид державного нагляду за діяльністю суб`єктів господарювання.

Тому, не зважаючи на те, що пункт 48 частини другої статті 17-1 Кодексу цивільного захисту у редакції Закону № 2655-ІХ передбачає, що коло правовідносин, у яких територіальний орган ДСНС може бути позивачем, хоча і розширилось, тобто перестало бути виключним, проте потребує чіткої кореляції із положенням закону, який би передбачив відповідний випадок, за якого ДСНС може подати до суду позовну заяву. Іншими словами, у чинній редакції пункту 48 частини другої статті 17-1 Кодексу цивільного захисту окреслена прив`язка правової підстави звернення до суду із нормою закону, і лише за її наявності ДСНС може набути статусу позивача.

За таких обставин, Верховний Суд у справі № 520/16197/23 дійшов висновку, що законодавець у відповідних профільних нормативно-правових актах не наділив ДСНС правом на звернення до суду із позовом щодо приведення у стан готовності захисних споруд та відповідно правом на оскарження бездіяльності балансоутримувачів щодо допущеного неналежного стану таких захисних споруд, а отже і прокурор не може від його імені заявити такий позов.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10.04.2025 у справі № 520/18952/23.

Верховний Суд у зазначеній постанові дійшов висновку, що законодавець у відповідних профільних нормативно-правових актах не наділив ДСНС правом на звернення до суду із позовом щодо приведення у стан готовності захисних споруд та відповідно правом на оскарження бездіяльності балансоутримувачів щодо допущеного неналежного стану таких захисних споруд.

З огляду на викладене, Державна служба України з надзвичайних ситуацій та її територіальні органи не наділені повноваженнями щодо звернення до адміністративного суду з позовними вимогами про зобов`язання щодо приведення в належний технічний стан та готовність до укриття населення захисних споруд цивільного захисту у якості позивача.

Відтак, наведене вище дає можливість констатувати, що оскільки законодавчими положеннями не передбачено право ГУ ДСНС у Дніпропетровській області на звернення до суду із заявленими позовними вимогами, цей орган не може бути позивачем у цій справі.

Отже, прокурор у позовній заяві визначив органи, в особі яких він звернувся до суду та захищає інтереси держави, які не мають самостійного права на звернення із цим позовом, тобто не можуть набути статусу позивача.

Пунктом 1 частини першої статті 240 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

Відповідно до частини 1 статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення позову Керівника Новомосковської окружної прокуратури Данилова Дмитра Сергійовича без розгляду відповідно до п.1 ч.1 ст.240 КАС України.

Отже, судом першої інстанції рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права, а тому воно підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про залишення позову без розгляду.

Керуючись статтями 240, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії АТ «Укртелеком» задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року скасувати.

Прийняти нове рішення.

Адміністративний позов Керівника Новомосковської окружної прокуратури Данилова Дмитра Сергійовича інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії АТ «Укртелеком» про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язати вчинити певні дії залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров