Справа № 580/10998/24
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Файдюка В.В.,

суддів: Карпушової О.В.,

Мєзєнцева Є.І.,

При секретарі: Масловській К.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач-1, ГУ ПФ в Черкаській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач-2, ГУ ПФ в Дніпропетровській області) про:

- визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФ в Дніпропетровській області від 18.10.2024 №93 про відмову у здійсненні нарахування ОСОБА_1 пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ) у розмірі 60 відсотків заробітної плати, зазначеної у довідках ГУ ПФ в Черкаській області від 30.01.2024 №2300-0602-8/7168 та №2300-0602-8/7167;

- зобов`язання ГУ ПФ в Черкаській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 11.10.2024 пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ у розмірі у розмірі 60 відсотків заробітної плати, зазначеної у довідках ГУ ПФ в Черкаській області від 30.01.2024 №2300-0602-8/7168 та №2300-0602-8/7167.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17.12.2024 у задоволенні позову відмовлено повністю.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що після призначення пенсії за Законом №3723-ХІІ з 30.01.2024 позивач з 17.04.2024 була переведена на пенсію за віком у зв`язку з поверненням на державну службу, а тому з 11.10.2024 у позивача відсутнє право на перерахунок пенсії державного службовця на підставі нових довідок за грудень 2023 року, що підтверджується численною практикою Верховного Суду.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Свою позицію обґрунтовує тим, що судом не було враховано, що пенсія державного службовця у січні 2024 року була призначена позивачу на підставі зазначених у цій справі довідок, які безпідставно виключені територіальним органом Пенсійного фонду України після поновлення виплати ОСОБА_1 пенсії, призначеної за Законом №3723-ХІІ. Отже, як наполягає позивач, довідки від 30.01.2024 є не новими, а тими, з яких позивачу з 30.01.2024 обчислювалася пенсія за Законом №3723-ХІІ, що було залишено поза увагою суду першої інстанції, який фактично погодився з правомірністю самостійного перерахунку пенсії позивача пенсійним органом.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ПФ в Дніпропетровській області просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що перерахунок пенсій державних службовців чинним законодавством не передбачений, а відтак підстави для перерахунку пенсії позивача у жовтні 2024 року на підставі нових довідок про складові заробітної плати за грудень 2023 року відсутні.

Відзиву на апеляційну скаргу від ГУ ПФ в Черкаській області не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Приймаючи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУ ПФ в Черкаській області та з 30.01.2024 отримувала пенсію за Законом №3723-ХІІ у розмірі 23 528,21 грн, виходячи з 60% заробітку.

У подальшому, починаючи з 17.04.2024, у зв`язку з призначенням на посаду головного спеціаліста з питань режимно-секретної роботи за строковим трудовим договором відповідно до ч. ч. 5-9 ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», позивачу припинено виплату пенсії, призначену за Законом №3723-ХІІ, та здійснювалася виплата пенсії у розмірі, обчисленої відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Матеріали справи свідчать, що ГУ ПФ в Черкаській області листом від 08.10.2024 повідомило ОСОБА_1 про те, що у зв`язку із прийняттям 12.07.2024 постанови Кабінету Міністрів України №823 «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб», яка застосовується з 01.01.2024, пенсія позивача за віком, призначена відповідно до Закон №3723-ХІІ, приведена у відповідність до законодавства та після припинення роботи на державній службі її розмір до виплати складатиме 11 992,26 грн.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 11.10.2024 звернулася до ГУ ПФ в Черкаській області із заявою, в якій просила здійснити нарахування та виплату пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-хІІ у розмірі 60% від заробітної плати, зазначеної у довідках, виданих ГУ ПФ в Черкаській області від 30.01.2024 №2300-0602-8/7168 та №2300-0602-8/7167.

За принципом екстериторіальності розгляд указаної заяви здійснювало ГУ ПФ в Дніпропетровській області, яке рішенням від 18.10.2024 №93 відмовило позивачу у перерахунку пенсії з урахуванням нових довідок за грудень 2023 року, оскільки відповідно до п. 4-1 Порядку призначення пенсії деяким категоріям осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 (далі - Порядок №622), у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 №823 «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб» (далі - Постанова №823), яка застосовується з 01.01.2024, для призначення пенсії державним службовцям, які працювали з 1 січня 2024 року в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посади яких було класифіковано, заробітна плата визначається з урахуванням:

посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років у розмірах, установлених на дату звернення за призначенням пенсії (за посадою, передбаченою штатним розписом);

розмірів виплат, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 4 цього Порядку, визначених у середньомісячних сумах за період починаючи з 1 січня 2024 р. до місяця звернення особи. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у січні 2024 р., середньомісячна сума таких виплат визначається з розрахунку виплат за січень 2024 р. як за повний місяць.

Про прийняте рішення позивача повідомлено листом відповідача-1 від 24.10.2024 №2300-0206-8/78595.

Вважаючи необґрунтованим проведене відповідачами обчислення пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Так, до 01.05.2016 діяло законодавство у сфері державної служби, яке передбачало право державного службовця на призначення пенсії на умовах, визначених ст. 37 Закону № 3723-VIII.

У силу вимог статті 37 Закону № 3723-VIII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» № 889-VІІІ від 10.12.2015 (далі - Закон № 889-VІІІ), у зв`язку з чим втратив чинність Закон № 3723-VIII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII.

За правилами пункту 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону № 3723-ХІІ від 19.12.1993 передбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Як було встановлено раніше та не заперечується учасниками справи, пенсія за Законом №3723-ХІІ призначена позивачу 23 528,21 грн, що складає 60% заробітку, зазначених у довідці від 30.01.2024 №2300-0602-8/7168 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на 31.12.2023 та довідці від 30.01.2024 №2300-0602-8/7167 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, за грудень 2023 року.

Указані вище довідки для призначення пенсії державного службовця видані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області за формами, затвердженими постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3, що також не спростовується учасниками справи.

Колегією суддів враховується, що постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб.

Пунктом 2 Порядку № 622 (у редакції від 01.01.2020, чинній на момент призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ) передбачено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» (далі - Закон) мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу»:

мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;

займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Згідно п. 3-1 Порядку № 622 (у редакції від 01.01.2020) державні службовці, які на день набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» займали посади державної служби та які пенсію, призначену відповідно до Закону, не отримували з дати призначення до дня набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу», мають право на обчислення пенсії на умовах цього Порядку після звільнення з посади державної служби.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 622 (у редакції від 01.01.2020) пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Як передбачено пунктом 5 Порядку № 622 (у редакції від 01.01.2020) форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 622 (у редакції від 01.01.2020) у разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а в разі його відсутності чи перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 622 (у редакції від 01.01.2020) у всіх випадках заробітна плата для призначення пенсії державного службовця враховується в межах установленої законом на день призначення пенсії максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Водночас, 20.07.2024 набрала чинності Постанова № 823, якою затверджені зміни до Порядку № 622.

Згідно п. 3 Постанови № 823 остання постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 01.01.2024.

Так, Постановою № 823 Порядок № 622 доповнено пунктом 4-1, який передбачає, що для призначення пенсії державним службовцям, які працювали з 01.01.2024 в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посади яких було класифіковано, заробітна плата визначається з урахуванням:

посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років у розмірах, установлених на дату звернення за призначенням пенсії (за посадою, передбаченою штатним розписом);

розмірів виплат, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 4 цього Порядку, визначених у середньомісячних сумах за період починаючи з 1 січня 2024 р. до місяця звернення особи. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у січні 2024 р., середньомісячна сума таких виплат визначається з розрахунку виплат за січень 2024 р. як за повний місяць.

Розмір посадового окладу визначається за останньою займаною особою посадою державної служби, передбаченою штатним розписом державного органу, на дату звільнення або звернення особи за призначенням пенсії.

Особам, які працювали на посадах державної служби, класифікацію яких було проведено, і мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та які на дату виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір виплат, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 4 цього Порядку, починаючи з 1 січня 2024 р. за вибором таких осіб визначається в середньомісячних сумах за період з 1 січня 2024 р. до місяця звернення особи або за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше 1 січня 2024 р., визначених за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) державної служби у штатному розписі державного органу, встановленою на основі класифікаційного коду, в середніх розмірах, визначених законодавством, таких виплат. Середньомісячна сума зазначених виплат за місяць визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за місяць на фактичну чисельність державних службовців за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі за визначеним класифікаційним кодом. При цьому для осіб, які звернулися за призначенням пенсії у січні 2024 р., середньомісячна сума таких виплат визначається з розрахунку виплат за січень 2024 р. як за повний місяць.

Для призначення пенсії державним службовцям, які працювали з 1 січня 2024 р. у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посади яких було класифіковано, подаються довідки про:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років, які особа отримувала за останнім місцем роботи на державній службі, за формою згідно з додатком 1;

розміри виплат, зазначених в абзаці третьому цього пункту, які особа отримувала за останнім місцем роботи на державній службі, за формою згідно з додатком 2;

середньомісячний розмір виплат, визначений за вибором особи, відповідно до абзацу п`ятого цього пункту, за формою згідно з додатком 3.

Також Постановою № 823 Порядок № 622 доповнено пунктом 4-2, який передбачає, що для державних службовців, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та яких не було переведено на посади, передбачені штатним розписом, форму якого затверджено наказом Мінфіну від 28 січня 2002 р. № 57 (з урахуванням змін, внесених наказом Мінфіну від 27 листопада 2023 р. № 661), або які звільнилися до 1 січня 2024 р. з таких органів, визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям здійснюється з урахуванням пункту 4 цього Порядку. При цьому посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на 31 грудня 2023 р., а розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв, але не пізніше 31 грудня 2023 року.

Для призначення пенсії державного службовця таким особам та особам, які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби, подаються довідки про:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 4;

розміри виплат, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 4 цього Порядку, за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 5;

розміри виплат, зазначених в абзаці шостому пункту 4 цього Порядку, за формою згідно з додатком 6.

Пунктом 5 Порядку № 622 у редакції Постанови № 823 передбачено, що довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII «Про державну службу» та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що на момент призначення позивачу 30.01.2024 пенсії відповідно до Закону №3723-ХІІ указані вище зміни до Порядку № 622 внесені не були.

Водночас, форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу», затверджені постановою Правління пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 (далі - Постанова № 3-1), а саме:

- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Як вже зазначаюся вище, з 30.01.2024 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ у розмірі 23 528,21 грн. Зазначену пенсію призначено щомісячно та довічно.

При цьому, як було встановлено раніше, відповідач-1 обчислив пенсію позивача на підставі довідок від 30.01.2024 №2300-0602-8/7168 та №2300-0602-8/7167, які були додані до заяви про призначення пенсії згідно Закону №3723-ХІІ, складені відповідно до вказаної Постанови № 1-3 та відповідали затвердженій формі, а також були враховані відповідачем-1 під час призначення пенсії 30.01.2024.

Колегією суддів враховується, що, починаючи з 17.04.2024 у зв`язку з поверненням на державну службу позивачу припинено виплату пенсії за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ, замість цього з цієї дати ОСОБА_1 виплачується пенсія за віком у розмірі, визначеному на загальних підставах.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» з 1 жовтня 2017 р. пенсії, призначені після набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (крім пенсій осіб з інвалідністю I і II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII «Про державну службу», у період роботи на посадах державної служби, визначених Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII «Про державну службу», а також на посадах та на умовах, передбачених Законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», виплачуються в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Після звільнення з роботи виплата пенсії, призначеної відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII «Про державну службу», поновлюється.

Отже, як правильно зазначає апелянт, останній має право на поновлення виплати пенсії після звільнення з державної служби у розмірі, який йому був визначений на час призначення такої (у спірному випадку 23 528,21 грн).

Однак, у подальшому, як зазначено у листі ГУ ПФ в Черкаській області від 08.10.2024, пенсія ОСОБА_1 приведена у відповідність до законодавства та після припинення роботи на державній службі розмір пенсійної виплати становитиме 11 992,26 грн за правилами Порядку №622 у редакції Постанови №823.

Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованим застосування ГУ ПФ в Черкаській області та ГУ ПФ в Дніпропетровській області з 01.01.2024 Постанови № 823, якою внесено зміни до Порядку № 622, оскільки вказана постанова набрала чинності 20.07.2024, у той час, як позивачу було призначено пенсію за Законом №3723-ХІІ у січні 2024 року.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.

У рішенні Конституційного Суду України № 1-зп від 13.05.1997 «Про офіційне тлумачення статей 58, 78, 79, 81 Конституції України та статей 243-21, 243-22, 243-25 Цивільного процесуального кодексу України (у справі щодо несумісності депутатського мандата)» вказано, що закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Відповідно до частини третьої статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України у рішенні від 05.04.2001 № 3-рп/2001 вказав на те, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

У мотивувальній частині Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2015 № 8-рп/2005 зазначено, що звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірювальних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 08.04.2024 № 580/6509/23, зміна порядку розрахунку пенсії, як періодичної виплати фізичній особі, шляхом прийняття відповідного закону, який відповідає критерію якості закону та легітимній меті, за загальним правилом, не суперечить положенням статті 22 (щодо недопущення при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод) та статті 58 (щодо відсутності у законів та інших нормативно-правових актів зворотної дії в часі) Конституції України, за умови, що такі зміни не передбачають зменшення розміру пенсії, яку особа отримує на момент прийняття таких законодавчих змін.

Натомість, після прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови № 823 розмір пенсії позивача зменшений відповідачем-1 з 23 528,21 грн до 11 992,26 грн.

При цьому, попри те, що ОСОБА_1 зверталася із заявою про здійснення нарахування пенсії державного службовця за довідками, на підставі яких таку пенсію було призначено у січні 2024 року, ГУ ПФ в Дніпропетровській області рішенням від 18.10.2024 №93 відмовило взагалі у врахуванні таких довідок.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що, відмовивши у врахуванні при обчисленні пенсії позивача, призначеної у січні 2024 року за Законом №3723-ХІІ, відповідач-2 діяв протиправно, що не було враховано судом першої інстанції з огляду на те, що останній помилково вважав спірним у цій справі питання наявності у позивача права на перерахунок пенсії на підставі нових довідок, а не право на отримання пенсії у розмірі, визначеному з урахуванням цих довідок.

За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФ в Дніпропетровській області від 18.10.2024 №93.

Водночас, щодо позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФ в Черкаській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 з 11.10.2024 пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ у розмірі у розмірі 60 відсотків заробітної плати, зазначеної у довідках ГУ ПФ в Черкаській області від 30.01.2024 №2300-0602-8/7168 та №2300-0602-8/7167, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Як свідчать матеріали справи, зокрема, відомості трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , з 17.04.2024 призначена на посаду головного спеціаліста з питань режимно-секретної роботи ГУ ПФ в Черкаській області за строковим трудовим договором відповідно до ч. ч. 5-9 ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Доказів, що на час звернення до суду із вказаним позовом позивач звільнена із займаної посади та державної служби, матеріали справи не містять.

За вже згаданими вище нормами абзацу 2 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» після звільнення з роботи виплата пенсії, призначеної відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII «Про державну службу», поновлюється.

За таких обставин, оскільки на час звернення до суду із вказаним позовом, а також розгляду цього спору судом першої інстанції та апеляційного перегляду рішення останнього позивач продовжує працювати на посаді державної служби, а відтак не має права на виплату пенсії у цей період за Законом №3723-ХІІ, то суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність правових підстав для покладення на ГУ ПФ в Черкаській області обов`язку із здійснення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 з 11.10.2024 пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ у розмірі у розмірі 60 відсотків заробітної плати, зазначеної у довідках ГУ ПФ в Черкаській області від 30.01.2024 №2300-0602-8/7168 та №2300-0602-8/7167.

У зв`язку з чим у задоволенні цієї частини позовних вимог колегія суддів вважає за необхідне відмовити, оскільки доказів, що після звільнення позивача з державної служби відповідач-1 не здійснюватиме нарахування та виплату пенсії з урахуванням викладених вище висновків суду, матеріали справи не містять, а захисту підлягають лише порушені права.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, зважаючи на встановлені вище обставини наявності безпідставності зміни пенсійним фондом основи для обчислення пенсії позивача, призначеної у січні 2024 року за Законом №3723-ХІІ, судова колегія приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, а тому вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про часткове задоволення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неправильно застосовані норми матеріального права, що стало підставою для неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду - скасувати.

Крім того, приписи ч. 6 ст. 139 КАС України визначають, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З урахуванням наведеного оскільки позовні вимоги задоволені до одного з двох відповідачів, то за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФ в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 підлягають присудженню витрати, пов`язані із сплатою судового збору, в загальній сумі 1 514,00 грн, з яких 605,60 грн за подання позовної заяви та 908,40 грн за подання апеляційної скарги пропорційно до задоволених позовних вимог (1/2).

Керуючись ст. ст. 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 18 жовтня 2024 року №93 відмову у здійсненні нарахування ОСОБА_1 пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків заробітної плати, зазначеної у довідках Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 30 січня 2024 року №2300-0602-8/7168 та №2300-0602-8/7167.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263, п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повне рішення виготовлено 29 квітня 2025 року.

Суддя-доповідач В.В. Файдюк

Судді О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев