Справа № 620/9106/24
Суддя: Дар'я ВИНОГРАДОВА
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 квітня 2025 року Чернігів Справа № 620/9106/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Виноградової Д.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача про ухвалення судового рішення щодо поданого позивачем клопотання про поновлення строку для подання документів, що підтверджують понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції від 24.04.2025 у справі № 620/9106/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебувала справа № 620/9106/24.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.08.2024 у справі № 620/9106/24 позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, що полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової оплачуваної відпустки як учасника бойових дій за 2017, 2021 роки, невикористану частину щорічної оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час за 2015 рік у кількості 3 доби та невикористану частину щорічної оплачуваної відпустки за 2020 рік у кількості 15 діб. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Чернігівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової оплачуваної відпустки як учасника бойових дій за 2017, 2021 роки, невикористану частину щорічної оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час за 2015 рік у кількості 3 доби та невикористану частину щорічної оплачуваної відпустки за 2020 рік у кількості 15 діб, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби. Вказане рішення суду набрало законної сили 24.02.2025 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/120897568).

16.08.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі № 620/9106/24 про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.08.2024 у справі № 620/9106/24 у задоволенні заяви представника позивача Підгорного Костянтина Євгенійовича про ухвалення додаткового рішення у справі № 620/9106/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.08.2024 без змін. Вказана постанова суду набрала законної сили 13.02.2025 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/125172053).

24.04.2025 (згідно вхідного штампу суду) від позивача надійшла заява, у якій просить ухвалити судове рішення щодо поданого позивачем клопотання про поновлення строку для подання документів, що підтверджують понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, яке подано разом з такими документами (як передбачено ч.4 ст. 121 КАС України), зокрема постановити ухвалу, якою поновити або відмовити в поновленні процесуального строку.

Вирішуючи подану позивачем заяву, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України), суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до частини 1 статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Приписами статті 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду постановив ухвалу від 07 липня 2023 року у справі № 340/2823/21, у якій сформував такі загальні підходи до стягнення витрат у суді касаційної інстанції: «Частина сьома статті 139, частини третя, четверта статті143 КАС України містять приписи, які дозволяють стороні надати суду докази, які підтверджують витрати на правничу допомогу, протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи, але за умови, що ця сторона зробить про це відповідну заяву до закінчення судових дебатів. Вказівка у частині сьомій статті 139, частині третій статті 143 КАС України на судові дебати, до закінчення яких сторона може заявити суду прохання (вимогу, клопотання) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, потрібно розуміти не як єдино можливу стадію розгляду справи по суті, на якій дозволяється повідомити суду про цю обставину. Це є останнім етапом - перед виходом суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи - для того, щоб сторона могла заявити про необхідність подати докази на підтвердження розміру понесених витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи. Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу. Коли йдеться про розподіл витрат, понесених на професійну правничу допомогу, то ініціювати це питання має сторона, яка понесла ті витрати, й для цього треба щонайменше заявити/повідомити суду касаційної інстанції про необхідність їх розподілу за наслідками розгляду справи. Власне з цим - з об`єктивованою формою вираження наміру сторони щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу ще до завершення розгляду справи (чи то в порядку письмового провадження, чи в судовому засіданні) - пов`язується можливість як потім подати протягом п`яти днів докази на підтвердження цих витрат, так і ухвалення на цій підставі додаткового судового рішення відповідно до статті 252 КАС України».

У постанові від 25 липня 2023 року у справі № 340/4492/22 у розвиток зазначеної вище позиції Об`єднаної палати Верховний Суд указав, що, за загальним правилом, усі докази понесених судових витрат мають бути надані сторонами до закінчення розгляду справи. Однак, у випадку, якщо сторона з певних причин не може надати такі документи, ця сторона повинна зробити відповідну заяву до закінчення розгляду справи і надати відповідні докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Певної форми відповідної заяви та вимог до її змісту законом не передбачено, отже така заява може бути письмовою або усною (під час фіксування судового засідання технічними засобами). Проте підстави для розподілу судових витрат, зокрема, витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового судового рішення в цій частині. Зазначення ж у прохальній частині касаційної скарги узагальненої вимоги про стягнення судових витрат за результатами касаційного розгляду не може розцінюватися як належне звернення до суду із заявою про відшкодування судових витрат (в тому числі на правову допомогу), адже за такого викладу прохальної частини без наведення жодних мотивів та обґрунтувань суд фактично позбавлений можливості встановити склад таких витрат, факт їх понесення.

Матеріалами справи встановлено, що розгляд справи № 620/9106/24 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не позбавляв права позивача подати до суду заяву про неможливість подати докази розміру понесених витрат до вирішення справи по суті.

Суд зазначає, що згідно із статтею 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, 30.07.2024 розпочато розгляд справи № 620/9106/24 по суті.

Матеріали справи свідчать, що при ухваленні 08.08.2024 рішення у цій справі по суті позовних вимог, заявлених ОСОБА_1 , судом було вирішено питання про розподіл судових витрат та зазначено, що оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову, доказів понесення ним інших судових витрат суду не надано, то судові витрати, що підлягають відшкодуванню, відсутні.

При цьому, суд звертає увагу, що у позовній заяві відсутня вимога про здійснення розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відсутня така вимога й у клопотанні представника позивача від 08.08.2024, у якому останній просить надати можливість ознайомитися з матеріалами справи та одночасно повідомляє, що документи щодо судових витрат позивача, що пов`язані з розглядом справи у суді першої інстанції, будуть надані у строки, передбачені абзацом 2 частини 7 статті 139 КАС України.

Суд зазначає, що ані позивачем ані його представником до розгляду справи по суті не було надано доказів сплати витрат на правничу допомогу, заяви, в якій в порядку частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, було б повідомлено, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду будуть надані докази для розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу також не було подано, як і не повідомлено суд про поважні причини, які зумовили неможливість подання таких доказів до прийняття рішення в справі.

Крім того, суд звертає увагу, що Шостим апеляційним адміністративним судом у постанові від 13.02.2025 по справі № 620/9106/24 досліджувалися доводи позивача про те, що Чернігівським окружним адміністративним судом при винесенні додаткового рішення по справі 23.08.2024 не було вирішено клопотання представника позивача про поновлення строку для подання доказів, що підтверджують понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з яким колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає такі доводи позивача необґрунтованими, адже, як свідчать матеріали справи, позивачем взагалі не заявлялася відповідна правова вимога до моменту ухвалення рішення судом першої інстанції.

Таким чином, Шостий апеляційний адміністративний суд зробив висновок, що на момент подання і надходження до Чернігівського окружного адміністративного суду заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу (16.08.2024) підстави для ухвалення додаткового рішення у цій справі з відповідних питань у суду першої інстанції були відсутні, оскільки, таке питання ним вже було вирішено, а заяви про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу від позивача до моменту прийняття рішення у справі не надходило.

З урахуванням правових висновків ухвали Верховного Суду від 07.07.2023 у справі № 340/2823/21 та постанови Верховного Суду від 26.07.2023 у справі №160/16902/20 суд вважає, що строк подання позивачем заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі, котра розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та без повідомлення (виклику) сторін обмежений календарною датою винесення судом рішення по справі і цей строк поновленню не підлягає.

Схожа правова позиція викладена Верховним Судом, у постанові Верховного Суду від 23.01.2024 у справі № 380/12348/22 та ухвалі від 30.05.2024 у справі № 520/9278/22.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії); вичерпно реалізував усі існуючі правові механізми з`ясування об`єктивної істини; надав оцінку усім юридично значимим факторам, доводам і обставинам справи; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; інших джерел здобуття об`єктивних даних про обставини спірних правовідносин не знайшов.

Частиною шостою статті 121 КАС України передбачено, що про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення судового рішення щодо поданого позивачем клопотання про поновлення строку для подання документів, що підтверджують понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції від 24.04.2025 слід відмовити.

Керуючись статтями 118, 121, 134, 139, 143, 241-243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення судового рішення щодо поданого позивачем клопотання про поновлення строку для подання документів, що підтверджують понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції від 24.04.2025 у справі № 620/9106/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 29.04.2025.

Суддя Дар`я ВИНОГРАДОВА