Справа № 620/10481/24
Суддя: Василь НЕПОЧАТИХ
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 року Чернігів Справа № 620/10481/24

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправним рішення Головного Управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області про відмову у призначенні пенсії за віком від 23.01.2024 № 38;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 стаж роботи в колгоспі «Червоний Маяк», за період 1975 -1980 роки, у повному обсязі повних шість років, стаж роботи в Холминському споживчому товаристві з 10.10.1992 по 27.04.1993 та з 15.10.1993 по 08.04.1994 згідно довідок від 22.11.2023 № 14 та № 15, страховий стаж роботи в ПСП «Дружба» за період з 01.01.2004 по 19.12.2012 у повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до довідки від 27.11.2023 № 192, виданої ПСП «Червоний Маяк», слідує, що позивач був членом колгоспу «Червоний Маяк» та виробив необхідну кількість трудоднів у 1975, 1976 та 1977 роках. Та обставина, що членство в колгоспі не підтверджено первинними документами та відповідно до закону позивач не досяг віку з якого допускається прийняття на роботу не поширюється на спірні правовідносини, оскільки юридичний факт відбувся у минулому. Зазначає, що станом на 1980 рік, він був неповнолітнім і йому було встановлено менший мінімум вироблених трудоднів, а тому враховування часу роботи за фактичною тривалістю за період 1978 - 1980 роки є неправомірною. Позивач вказує, що стаж роботи протягом 1975 - 1980 років мав бути зарахований повністю, що становить повних шість років. Також зазначає, що відповідач протиправно не зарахував до страхового стажу, стаж роботи з 10.10.1992 по 27.04.1993 та з 15.10.1993 по 08.04.1994 в Холминському споживчому товаристві, оскільки у довідці про заробітну плату № 14 від 22.11.2023 року, зазначено, що вона видана на підставі особових рахунків за 1992 - 1994 роки, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 . Відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії або сплата їх у неповному обсязі за період з 01.01.2004 по 19.12.2012 не є підставою для позбавлення його права на призначення пенсії за віком. Тому вважає, що він не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування зазначеного періоду роботи до страхового стажу при призначенні пенсії.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.09.2024 відповідачу встановлено 15-денний строк, з дня вручення її копії для подання відзиву разом з доказами.

Вказану ухвалу суду було надіслано відповідачу з використанням системи ЄСІТС та доставлено в його електронний кабінет 21.09.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Однак у встановлений судом строк відповідач відзиву не подав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 18.01.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з заявою та відповідними документами про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності заяву позивача було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 23.01.2024 № 38 (а.с. 13 зворот).

Підставою для відмови в призначенні пенсії слугувало те, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі з 1975 по 1977 згідно з довідками від 27.11.2023 № 192 та № 193, виданих ПСП «Червоний маяк», оскільки членство в колгоспі не підтверджено первинними документами (робота до 15 років); період роботи з 10.10.1992 по 27.04.1993, з 15.10.1993 по 08.04.1994 згідно довідок від 22.11.2023 № 14 та № 15, виданих Холмським споживчим товариством, оскільки в трудовій книжці записи про вказані періоди роботи відсутні, в довідці №15 не зазначену посаду, на якій працював заявник та підставу видачі довідки, а довідка про заробітну плату № 14 не підтверджена первинними документами (відомостями про заробітну плату, тощо).

Також в оскаржуваному рішенні заначено, що страховий стаж особи становить 22 роки 07 місяців 23 дні (а.с. 13 зворот).

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом визначає Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Умови призначення пенсії за віком визначені статтею 26 Закону № 1058-IV.

Так, згідно з частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Аналіз вищевикладеного дає підстави вважати, що за загальним правилом для виникнення у осіб права на призначення пенсії за віком є наявність сукупності таких ознак: 1) досягнення встановленого законодавством пенсійного віку та 2) наявність встановленого законодавством страхового стажу.

Відповідно до частини першої та другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

Таким чином, до 01.01.2004 стаж роботи підтверджується в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-IV.

Приписами статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

До стажу роботи зараховується також, зокрема, будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Статтею 62 Закону № 1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Пунктом 18 зазначеного Порядку № 637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установі, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Згідно пункту 20 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи зі змісту вказаних норм, що для надання документів на підтвердження наявного трудового стажу законодавцем встановлений алгоритм дій, що йдуть у певній послідовності. Зокрема, основним документом, що підтверджує трудовий стаж, визначено трудову книжку. За її відсутності черговим елементом для підтвердження стажу виступають: дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За неможливості підтвердити наявний трудовий стаж будь-якими документами, законодавцем передбачено останній по черговості спосіб, а саме: встановлення трудового стажу на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Досліджуючи зміст трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 , суд встановив, що трудова книжка колгоспника ОСОБА_1 дійсно не містить запису про роботу позивача у період з 1975 по 1977 у ПСП «Червоний маяк».

Разом з цим, для підтвердження відповідного періоду роботи позивачем було надано до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області довідку від 27.11.2023 № 193, яка видана приватним сільськогосподарським підприємством «Червоний маяк», у якій вказано, кількість вироблених трудоднів за період з 1975 по 1977 ОСОБА_1 (а.с. 6-зворот).

Також до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надано довідку від 27.11.2023 № 192, яка видана приватним сільськогосподарським підприємством «Червоний маяк», в якій зазначено, що ОСОБА_1 перебував членом колгоспу «Червоний маяк» в період з 1975 по 1989 (а.с.7).

Згідно з довідкою від 27.11.2023 № 194, виданою приватним сільськогосподарським підприємством «Червоний маяк», колгосп «Червоний маяк» було реорганізовано в Колективне сільськогосподарське підприємство «Червоний маяк» з 27.02.1998 згідно рішення загальних зборів (протокол № 1 від 27.02.1998). Колективне сільськогосподарське підприємство «Червоний маяк» реорганізовано в Сільськогосподарський виробничий колектив «Червоний маяк» з 15.03.2000, згідно рішення загальних зборів (протокол № 1 від 15.03.2000). Сільськогосподарський виробничий колектив «Червоний маяк» реорганізовано в Приватне сільськогосподарське підприємство «Червоний маяк» з 31.01.2001, згідно рішення загальних зборів (протокол № 1 від 31.01.2001) (а.с. 8).

Отже, довідками від 27.11.2023 № 192; від 27.11.2023 № 193, підтверджується перебування позивача у трудових відносинах.

В оскаржуваному рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зазначено про те, що період роботи не зараховано в колгоспі з 1975 по 1977 згідно з довідками від 27.11.2023 № 192 та № 193, виданих ПСП «Червоний маяк», оскільки членство в колгоспі не підтверджено первинними документами (робота до 15 років).

Водночас, як слідує з довідки від 27.11.2023 № 192, виданої ПСП «Червоний маяк» ОСОБА_1 перебував членом колгоспу, а тому, неврахування періоду роботи в колгоспі з 1975 по 1977 є протиправним.

Щодо періоду роботи ОСОБА_1 з 10.10.1992 по 27.04.1993, з 15.10.1993 по 08.04.1994 у Холмському споживчому товаристві, то суд зазначає таке.

За приписами пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, стаж роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

У тих випадках, коли періоди роботи зараховуються до трудового стажу на підставі показань свідків, один із яких свідчить про роботу заявника за більший період, ніж інші, встановленим вважається період, який підтверджений двома або більше свідками (пункт 25 Порядку № 637).

В оскаржуваному рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зазначено про те, що період роботи позивача не зараховано з 10.10.1992 по 27.04.1993, з 15.10.1993 по 08.04.1994 згідно довідок від 22.11.2023 № 14 та № 15, виданих Холмським споживчим товариством, оскільки в трудовій книжці записи про вказані періоди роботи відсутні, в довідці № 15 не зазначену посаду, на якій працював заявник та підставу видачі довідки, а довідка про заробітну плату № 14 не підтверджена первинними документами (відомостями про заробітну плату, тощо) (а.с. 13-зворот.).

Так, в трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 відсутній запис про роботу позивача у спірний період з 10.10.1992 по 27.04.1993, з 15.10.1993 по 08.04.1994 у Холмському споживчому товаристві.

Однак, відповідно до довідок від 22.11.2023 № 14 та № 15 виданих Холмським споживчим товариством, позивач працював в спірний період з 10.10.1992 по 27.04.1993, з 15.10.1993 по 08.04.1994 у Холмському споживчому товаристві (а.с. 8 зворот, 9).

Щодо тверджень відповідач в оскаржуваному рішенні на те, що в наданих довідках не зазначено посаду на яких працював позивач та про те, що заробітна плата не підтверджена первинними документами.

Суд зауважує, що на підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно пункту 4.7 вказаного Порядку, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Окрім цього, відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Орган, що призначає пенсію, надає допомогу у разі звернення із заявою про призначення пенсії непрацюючим особам, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії (пункту 3.3 Порядку № 22-1).

За встановленими обставинами, відповідачем не дотримані державні гарантії реалізації позивачем своїх прав, передбачених Законом № 1058-ІV.

В даному випадку, орган Пенсійного фонду не здійснив жодних дій, спрямованих на отримання відомостей або додаткових документів, на підставі яких можна було б переконатися у достовірності інформації, викладеної у довідках від 22.11.2023 № 14 та № 15, виданих Холмським споживчим товариством, на підтвердження стажу позивача.

При цьому, суд звертає увагу відповідача на те, що у разі неможливості одержання таких документів, він мав установити трудовий стаж на підставі показань свідків.

Отже, при прийнятті рішення від 23.01.2024 №38 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не було досліджено належним чином обставини, пов`язані з роботою у ці періоди, що свідчить про те, що розгляд по суті заяви здійснено необ`єктивно та неповно.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 23.01.2024 № 38 про відмову в призначенні пенсії; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 18.01.2024.

Що стосується вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати до загального страхового стажу позивача стаж роботи в колгоспі «Червоний Маяк», за період 1975 -1980 роки, у повному обсязі повних шість років, стаж роботи в Холминському споживчому товаристві з 10.10.1992 по 27.04.1993 та з 15.10.1993 по 08.04.1994 згідно довідок від 22.11.2023 № 14 та № 15, то суд відмовляє в її задоволенні, оскільки до повноважень адміністративного суду, з огляду на принципи та завдання адміністративного судочинства, не належить встановлення юридичних фактів, у зв`язку з чим суд не може підміняти собою орган державної влади, навіть за умови встановлення його протиправної бездіяльності.

Також не підлягає задоволенню позовна вимога про зобов`язання зарахувати до страхового стажу періоду роботи з 01.01.2004 по 19.12.2012 в ПСП «Дружба», оскільки зарахування вказаного періоду не було підставою для відмови в призначенні пенсії позивачу.

Крім того, пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

У справі, яка розглядається, для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Отже, вимога позивача постановити окрему ухвалу щодо протиправної передачі документів для призначення пенсії для розгляду Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та направити її Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, є безпідставною та такою що не підлягає задоволенню.

Стосовно заяви позивача про встановлення судового контролю виконання рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати у 10-денний строк звіт про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Отже, в силу наведеної вище норми права у цій справі суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною п`ятою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України за письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання. Перебіг строку для подання звіту починається з дня набрання законної сили рішенням суду. Заява, передбачена абзацом першим цієї частини, може бути подана не пізніше завершення судових дебатів, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на вищевикладене, а також предмет спору у цій справі, наявні підстави для зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення у строк протягом 30 днів з дня набрання законної сили рішенням суду.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 9, 72-74, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, буд. 10, м. Хмельницький, 29013) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 23.01.2024 № 38 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 18.01.2024.

Заяву ОСОБА_1 щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду - задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подати звіт про виконання рішення суду у строк протягом 30 днів з дня набрання законної сили цим рішенням суду.

В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30.04.2025.

Суддя Василь НЕПОЧАТИХ