Справа № 560/18515/24
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

іменем України

29 квітня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Гнап Д.Д. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просить:

- визнати протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 викладеної в листі №0501/2/1/127 щодо звільнення ОСОБА_1 з військової служби за абз. 12 пп. «г», п. 3 ч. 4 ст. 26 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу», як військовослужбовця, який проходить військову службу за привозом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з необхідністю здійснювати, постійний догляд за матір`ю особою з інвалідністю II групи;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби за абз. 12 пп. «г», п. 3 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за матір`ю особою з інвалідністю II групи.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.12.2024 відкрито провадження в цій справі.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.04.2025 позовну заяву залишено без руху. Зазначено, що недоліки можуть бути усунені шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформленої відповідно до вимог статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України/або обґрунтувань за яких позивач вважає, що строк звернення до суду не пропущено; доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду.

Ухвала суду від 14.04.2025 доставлено позивачу на зазначену в позовній заяві електронну адресу 14.04.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа по адміністративній справі №560/18515/24.

Також, 14.04.2025 копія вказаної ухвали надіслана на адресу позивача, зазначену ним у позовній заяві ( АДРЕСА_1 ).

Усупереч надіслання копії ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року на адресу, вказану у позовній заяві, вона повернута на адресу суду.

За змістом частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України зазначення поштової адреси та засобів зв`язку є обов`язком позивача. У позовній заяві позивач не зазначив іншої адреси, тому суд позбавлений можливості надіслати ухвалу за іншою адресою позивача, якщо така існує.

Суд зазначає, що із врахуванням норм частини першої статті 241 та пункту 12 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвала суду є різновидом судового рішення. Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За приписами частини одинадцятої статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до статей 44, 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Позивач після направлення адміністративного позову до суду не звертався у будь-який спосіб до суду, щоб дізнатись про стан розгляду його позовної заяви.

Отже, незважаючи на те, що позивач став ініціатором судового процесу, вважаючи, що його права були порушені, у подальшому свідомо нехтував своїми процесуальними правами та обов`язками, не цікавившись станом розгляду його позовної заяви. Відтак процесуальна бездіяльність позивача не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 14.02.2018 року у справі № 910/33054/15.

Крім того, відповідно до картки реєстрації телефонограми №тф-4263/25 від 25.04.2025, за номером телефону, який зазначений у позовній заяві НОМЕР_2 , представник позивача повідомлений про залишення позовної заяви без руху.

Станом на 29 квітня 2025 року позивач не усунув недоліки позовної заяви.

Згідно з частиною 3 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У своєму рішенні у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 Європейський суд з прав людини зауважив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до частини 15 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Згідно з пунктами 7, 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо: провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом; з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи наведене, наявні правові підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись статтями 171, 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуюча суддя Д.Д. Гнап