Справа № 300/6426/24
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" квітня 2025 р. справа № 300/6426/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Микитин Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі, також - позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє представник адвокат Сумцов Євген Станіславович, звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі, також відповідач 1), ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі, також відповідач 2) Військової частини НОМЕР_2 (надалі, також відповідач 3) про визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 та скасування наказу щодо призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 до військової частини (підрозділу) НОМЕР_1 , зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення від проходження військової служби ОСОБА_1 .
Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.06.2024 без законних на те правових підстав ОСОБА_1 був затриманий представниками відповідача -1, та відносно нього без належного проходження військово-лікарської комісії було складено висновок, який не враховував реальний стан його здоров`я та дійсні проблеми. При цьому, на думку представника позивача останній мав до 14 календарних днів з метою складання повної картини щодо його здоров`я, при необхідності проходження дообстеження в умовах стаціонару, однак це право йому не було надано, а сам процес мобілізації відбувся без вручення мобілізаційного розпорядження. Крім того, позивачу не оголошувались та не надавались для підпису та ознайомлення жодних мобілізаційних розпоряджень чи повісток та не надали можливості скласти особисті речі з метою підготовки як мобілізованого. В подальшому, позивач, без видання мобілізаційного розпорядження, без належного проходження військово-лікарської комісії та отримання висновку про придатність чи непридатність для проходження військової сдужби, без особистих речей, змінного одягу був перевезений в учбову частину учбового батальйону ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 , місце дислокації якої у АДРЕСА_1 . Таким чином, позивач вважає протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову на військову службу під час мобілізації, а прийняте рішення щодо мобілізації незаконним. Також, на думкау представника позивача зарахування останнього до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 є похідним від наказу про мобілізацію, а отже такі дії також порушують права позивача, а тому, за таких обставин, слід зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ухвалити рішення про звільнення позивача від проходження військової служби. З наведених підстав, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.08.2024 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку, визначеному статтею 262 КАС України.
Відповідач 1 скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 09.09.2024 та міститься в матеріалах справи. Щодо заявлених позовних вимог представник заперечила з підстав, наведених у відзиві, вказавши, що представниками ІНФОРМАЦІЯ_3 громадянин ОСОБА_2 не затримувався, не мобілізовувався. Мобілізаційні заходи щодо Позивача здійснені 1-им відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ). Зміст здійснюваних мобілізаційних заходів ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ), їх відповідність чи невідповідність зазначеним позивачем обставинам ІНФОРМАЦІЯ_3 не відомі. При цьому, згідно з довідкою № 1065 від 26.06.2024 проведено огляд ВЛК на базі КНП "Обласної клінічної лікарні". На підставі статтей 30в, 31в графи ІІ Розкладу хвороб ОСОБА_2 визнаний придатним до військової служби. Потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями. Зокрема, враховуються медичні дані військовозобов`язаного, які містяться в Електронній системі охорони здоров`я. Відтак, згідно з листом 16 Регіональної ВЛК від 15.07.2024 № 4627 визначено командиру в/ч НОМЕР_1 направити солдата ОСОБА_1 у ВЛК за територіальним принципом із службовою та медичними характеристиками для визначення ступеня придатності до військової служби. З поданих позивачем матеріалів результат проходження медичного огляду - не відомий. В зв`язку із наведеним просить суд в задоволенні позову відмовити повністю.
Згідно ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.09.2024 залучено до участі у справі № 300/6426/24 як співвідповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 , розпочато розгляд справи № 300/6426/24 спочатку.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.09.2024, замінено відповідача у справі № 300/6426/24 Військову частину НОМЕР_1 на належного - Військову частину НОМЕР_2 , розпочато розгляд справи № 300/6426/24 спочатку.
Відповідно до ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2024, прийнято до розгляду заяву представника позивача про уточнення позовних вимог по справі № 300/6426/24 та постановлено розглядати справу з урахуванням уточнених позовних вимог.
Представником Військової частини НОМЕР_2 , подано на адресу суду 07.10.2024 відзив на позовну заяву, згідно якого зазначено, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 08.08.2024 № 253 позивача, призначеного наказом Командира військової частини НОМЕР_2 від 08.08.2024 № 235-РС на посаду солдата резерву 51 запасної роти вос -, який прибув із військової частини НОМЕР_1 , з 08.08.2024 зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення і наказано вважати таким, що з 08.08.2024 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Підставою для видання наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 08.08.2024 № 253 про зарахування позивача до списків особового складу військової частини є іменний список від 07.08.2024 №6972, підписаний начальником штабу військової частини НОМЕР_1 , про що зазначено в наказі. Про прийняття справ та посади, а також приступлення до виконання службових обов`язків ОСОБА_1 подано рапорт від 08.08.2024 . Таким чином, наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 08.08.2024 № 253 винесений відповідно до вимог законодавства щодо проходження військової служби. При цьому, позивач не подавав по команді рапорт про звільнення з військової служби з документами, що підтверджують підставу звільнення з військової служби до відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 , як підрозділу, який здійснює приймання та реєстрацію вхідних документів. Враховуючи викладене, військова частина НОМЕР_2 у правовідносинах з ОСОБА_1 щодо проходження ним військової служби діяла лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 про прийняття рішення про звільнення від проходження військової служби ОСОБА_1 не підлягають до задоволення.
Відповідач 2 скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 07.10.2024 та міститься в матеріалах справи. Щодо заявлених позовних вимог представник заперечив з підстав, наведених у відзиві, вказавши, що під час процесу мобілізації враховано усі скарги позивача, проведені вичерпні дослідження стану здоров`я позивача та визначена ступінь придатності до військової служби. У зв`язку з тим, що позивач за станом здоров`я є придатним до військової служби, підстав для відстрочки не встановлено, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №240 від 27.06.2024 призвано та направлено для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період військовозобов`язаних відповідно до поіменного списку, які 27.06.2024 призвані і відправлені в складі команди до в/ч НОМЕР_1 , із подальшим зняттям із військового обліку, зокрема солдата ОСОБА_1 . Того ж дня позивача включено до списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 де призначено на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти НОМЕР_3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки, в подальшому вибув до ВЧ НОМЕР_2 . Відтак вся процедура мобілізації позивача здійснення на підставі та в межах чинного законодавства наведеного далі. При цьому, оскаржуване позивачем рішення у формі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 як акт індивідуальної дії вже реалізований, а тому його скасування не відновить початковий стан і не призведе до захисту прав та інтересів позивача. В зв`язку із наведеним просить суд в задоволенні позову відмовити повністю.
Суд, на підставі положення частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши і оцінивши докази, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
ОСОБА_1 проходить військову службу в Збройних Силах України в складі Військової частини НОМЕР_2 , що визнається сторонами.
Як вбачається з матеріалів справи, 26.07.2024 ОСОБА_1 було направлено на медичний огляд ВЛК з метою встановлення придатності до проходження військової служби, що підтверджується копія направлення від 26.06.2024 року № 1065 (а.с.13).
Згідно довідки № 55/34/848 від 26.06.2024 військово-лікарською комісією на базі КНП "Обласної клінічної лікарні" проведено огляд позивача встановлено діагнози: змішаний астигматизм обох очей (Н.52.2), амбліопія середнього ступеня правого ока (Н53.0) та на підставі статей 30в, 31в графи ІІ розкладу хворіб, ТДВ, придатний до військової служби (а.с.15).
У відповідь на адвокатський запит представника позивача, поданий інтересах позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11), було надано лист від 10.07.2024 № 8/3/1053, відповідно до якого для вирішення питання про придатність (непридатність) до військової служби військовозобов`язаному ОСОБА_1 необхідно звернутися до керівництва військової частини НОМЕР_1 (а.с.12).
Дружиною позивача 29.06.2024 було подано скарги на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 , Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також керівнику 16-ї Регіональної ВЛК із повідомленням фактів вчинення протиправних дій відносно позивача (а.с.18).
Згідно листа від 15.07.2024, у зв`язку з заявою (скаргою) дружини позивача стосовно незгоди з рішення ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 ВЛК направлено командиру в/ч НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 у військово-лікарську комісію за територіальним принципом із службовою та медичною характеристиками, усіма наявними медичним документами для визначення ступеня придатності до військової служби (а.с.20).
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №240 від 27.07.2024, ОСОБА_1 призвано та направлено для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період військовозобов`язаних відповідно до поіменного списку, які 27.06.2024 призвані і відправлені в складі команди до в/ч НОМЕР_4 , із подальшим зняттям із військового обліку (зворотній бік а.с.47).
У відповідності до витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 07.08.2024 № 226 солдат ОСОБА_1 , вибув для подальшого проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_2 (а.с.36).
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 08.08.2024 № 253 солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом Командира військової частини НОМЕР_2 від 08.08.2024 № 235-РС на посаду СОЛДАТА РЕЗЕРВУ 51 ЗАПАСНОЇ РОТИ, ВОС-, який прибув із військової частини НОМЕР_1 , з 08.08.2024 зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення і наказано вважати таким, що з 08.08.2024 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Підставою для видання наказу є іменний список від 07.08.2024 №6972, підписаний начальником штабу військової частини НОМЕР_1 , про що зазначено в наказі. Про прийняття справ та посади, а також приступлення до виконання службових обов`язків ОСОБА_1 подано рапорт від 08.08.2024 (а.с.79).
Позивач, не погодившись з діями щодо призову на військову службу під час мобілізації та наказом відповідача про призов і направлення для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд, при вирішенні даної справи, керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).
Згідно з частинами 1 та 2 статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Частиною 6 статті 2 Закону №2232-ХІІ передбачено наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина 14 статті 2 Закону № 2232-XII).
Згідно з пунктом 20 частини 1 статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 №389-VІІІ (надалі - Закон №389-VІІІ) визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Аналогічне визначення воєнного стану міститься у статті 1 Закону України "Про оборону України" від 06.12.1991 №1932-XII(надалі по тексту також Закон №1932-XII).
Також статтею 1 Закону №1932-XII передбачено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Так, Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 "Про введення воєнного стану "у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та триває по теперішній час.
Указом Президента України від 24.02.2022 за №69/2022 "Про загальну мобілізацію", у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті102, пунктів 1,17,20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.
Відповідно до вимог статей 20, 22 Закону № 2232-XII на військову службу за призовом під час мобілізації приймаються громадяни віком від 18 років та громадяни, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі, тобто до 60 років (для вищого офіцерського складу до 65 років).
Як встановлено судом, Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №240 від 27.07.2024, ОСОБА_1 призвано та направлено для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період військовозобов`язаних відповідно до поіменного списку, які 27.06.2024 призвані і відправлені в складі команди до в/ч НОМЕР_4 , із подальшим зняттям із військового обліку (зворотній бік а.с.47).
Суд зазначає, що процес від початку мобілізації особи до проходження такою особою військової служби у військовій частині складається з певних етапів, на кожному з яких визначені суб`єкти владних повноважень здійснюють комплекс заходів у межах правовідносин, які виникають між цією особою та визначеними суб`єктами владних повноважень.
Так, правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні встановлює Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-XII(надалі по тексту також Закон №3543-XII), який визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Абзацом 4 статті 1 Закону №3543-XII передбачено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до частини 3 статті 3 Закону №3543-XII зміст мобілізаційної підготовки становить, зокрема, військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів; підготовка та накопичення військово-навчених людських ресурсів призовників, військовозобов`язаних та резервістів для комплектування посад, передбачених штатами воєнного часу.
Відповідно до вимог статей 20,22 Закону № 2232-XII на військову службу за призовом під час мобілізації приймаються громадяни віком від 18 років та громадяни, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі, тобто до 60 років (для вищого офіцерського складу до 65 років).
Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначені статтею 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Згідно приписів частини 1 статті 22 Закону №3543-XII громадяни зобов`язані, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;
надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;
проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.
Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) (частина 5 статті 22 Закону №3543-XII).
Відповідно до частини 6 статті 22 Закону №3543-XII, у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.
Згідно ч. 10 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Частиною 11 статті 38 Закону № 2232-ХХІ визначено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.
Крім того, механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації) визначає Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (далі - Порядок № 1487).
Згідно пункту 79 Порядку № 1487, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, серед іншого:
організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці;
здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством;
виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку;
організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям;
Таким чином, до обов`язків територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки належить виявлення військовозобов`язаних, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку, оповіщення військовозобов`язаних про їх виклик до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призову на військову службу і забезпечення здійснення контролю за їх прибуттям.
Разом з тим, відповідно до пункту абзацу 11 пункту 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань: здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).
Згідно пункту 3 Додатку №2 до Порядку №1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема:
- прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів;
- проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань приписки, призовних комісій або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у Службі зовнішньої розвідки - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки;
- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі, проходити службу у військовому резерві;
- особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Крім того, з метою виконання Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, уточнення облікових даних покладено на позивача, який, у свою чергу, мав обов`язок з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у якому він перебуває на військовому обліку у разі зміни своїх персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів".
Як зазначають представники сторін, 26.06.2024 ОСОБА_1 був доставлений представниками відповідача -1, до КНП "Обласної клінічної лікарні" з метою проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, за результатами якого, визнано придатним до військової служби.
Так, згідно довідки № 55/34/848 від 26.06.2024 військово-лікарською комісією на базі КНП "Обласної клінічної лікарні" проведено огляд позивача встановлено діагнози: змішаний астигматизм обох очей (Н.52.2), амбліопія середнього ступеня правого ока (Н53.0) та на підставі статей 30в, 31в графи ІІ розкладу хворіб, ТДВ, придатний до військової служби (а.с.15).
Отже, позивач підлягав призову на військову службу відповідно до статті 39 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Стосовно не вручення позивачу повістки та мобілізаційного розпорядження, суд звертає увагу на таке.
Відповідно до частин сьомої восьмої статті 1 Закону № 2232-XII та пунктів 1, 2, 8, 9 Положення про ТЦК № 154, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що відповідно до покладених обов`язків забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, зокрема, здійснюють заходи оповіщення та призову громадян на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).
Пунктами 3, 12, 14, 15 Положення про ТЦК № 154 визначено, що ТЦК очолюють керівники, які організовують їх діяльність. Керівник районного ТЦК представляє інтереси Збройних Сил на відповідній території, відповідає за військовий облік військовозобов`язаних, а також за здійснення заходів оповіщення та призову громадян на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період і має право видавати у межах своїх повноважень накази та розпорядження.
Враховуючи вищенаведені обставини та правові норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що при здійсненні відповідачем призову позивача (тобто виконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій), відносно останнього підлягав виданню індивідуальний акт (рішення) і уповноваженою посадовою особою керівником (начальником) Івано-Франківського РТЦК таке рішення могло бути прийнято у формі наказу та/або розпорядження, що і є підставою для призову особи.
Як встановлено з матеріалів справи, у даному випадку, відносно позивача виносився ІНФОРМАЦІЯ_7 наказ від 27.07.2024 № 240.
Законом не визначено місце, де повинна вручатися повістка, тобто, фактично її можуть видати в будь-якому місці за місцем проживання військовозобов`язаного, за місцем навчання, роботи, на вулицях, зупинках, блокпостах, громадських місцях, водночас, доказів, які б вказували на протиправність таких дій позивачем не надано, а судом не здобуто.
Разом з тим, викладені представником позивача у позові з цього питання обставини, у тому числі щодо примусового затримання, також не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом, а є лише твердженням представника позивача, яке не ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах.
При цьому, слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази щодо незаконного затримання позивача, а також доставки до ТЦК та проходження військово-лікарської комісії під примусом.
На момент виникнення спірних правовідносин позивач перебував у статусі військовозобов`язаного, на якого було покладено обов`язок щодо дотримання правил військового обліку.
Право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, в особливий період, кореспондує з обов`язком військовозобов`язаного дотримуватися правил військового обліку, зокрема щодо своєчасного повідомлення органу про наявність у позивача права на відстрочку.
В той же час, доказів звернення до відповідного органу щодо внесення змін до облікових даних у зв`язку із наявністю у позивача права на відстрочку з наданням підтверджуючих документів, представник позивача до суду не надав.
Підсумовуючи викладене суд вказує, що відсутність в матеріалах справи відомостей про те, що позивач доводив до відповідача інформацію про наявність обставин, які надають йому право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, вказують на те, що ОСОБА_1 можливістю реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації та оформлення його у відповідний спосіб не скористався.
У свою чергу, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що під час проведення мобілізаційних процедур позивач подавав (намагався подати) до відповідача відповідну заяву про надання відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації разом з документами, що підтверджують таке право.
Відтак, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправними та скасування наказу відповідача 1.
Також, слід зазначити, що після набуття позивачем статусу військовослужбовця Збройних Сил України правовідносини щодо проходження військової можуть бути припинені лише шляхом звільнення з військової служби, підстави та порядок якого визначені Законом №2232-XII та Положенням №1153/2008.
Що стосується довідки військово-лікарської комісії № 55/34/848 від 26.08.2024 про придатність ОСОБА_1 до військової служби, суд зазначає наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України №154 від 13.02.2022 затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Абзацом 11 пункту 9 вказаного Положення встановлено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).
При цьому, громадяни призвані на військову службу під час проведення мобілізації проходять обов`язковий медичний огляд.
Оскільки позивач призваний на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_4 , медичний огляд здійснений військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 , що не суперечить вимогам чинного законодавства та спрямований на дотримання вимог частини 13 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу". Доказів оскарження дій чи бездіяльності ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 суду не надано.
Таким чином, суд зазначає, що позивач не надав суду жодних доказів скасування чи зміни висновку військово-лікарської комісії про придатність ОСОБА_1 до військової служби в порядку адміністративного оскарження до військово-лікарської комісії вищого рівня чи в судовому порядку на підставі рішення суду.
Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень на відповідність критеріям, які закріплені в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Водночас, суд не перебирає на себе повноваження суб`єкта владних повноважень щодо встановлення діагнозів та прийняття висновків щодо придатності/непридатності до проходження військової служби. При цьому, висновок військово-лікарської комісії про придатність ОСОБА_1 до військової служби не є спірним в цій справі.
Крім того, представник позивача в позовній заяві не зазначив жодних інших доводів про протиправність наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час проведення загальної мобілізації в частині призову ОСОБА_1 , окрім тих, оцінка яким надана судом вище.
Відтак, зважаючи на встановлені обставини справи в їх сукупності, суд вважає правомірними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , а наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 27.07.2024 № 240 "Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації" в частині, що стосується ОСОБА_1 , прийнятий з урахування всіх обставин справи, як такий, що відповідає критеріям правомірності, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, а отже не підлягає скасуванню.
Слід зазначити, що після набуття позивачем статусу військовослужбовця Збройних Сил України правовідносини щодо проходження військової можуть бути припинені лише шляхом звільнення з військової служби, підстави та порядок якого визначені Законом №2232-XII та Положенням №1153/2008.
Оскільки судом встановлено правомірність оскаржуваного наказу не підлягають також задоволенню похідна вимога про зобов`язання Військову частину НОМЕР_2 прийняти рішення про звільнення від проходження військової служби ОСОБА_1 .
Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах та викладених висновків суду.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а позов таким що не підлягає до задоволення.
Зважаючи, що у задоволенні позову відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , АДРЕСА_3 );

Відповідачі - ІНФОРМАЦІЯ_8 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , АДРЕСА_4 ); ІНФОРМАЦІЯ_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 , АДРЕСА_5 ); Військова частина НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_8 , АДРЕСА_6 ).

Суддя Микитин Н.М.