Справа № 400/1229/25
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/1229/25

Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В. Місце ухвалення рішення: м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А.І.

Ступакової І.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю "Миколаївська агропромтехніка" на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Миколаївська агропромтехніка" до Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання протиправним і нечинним рішення від 18.05.2024 № 35; визнання рішення та документів недійсними; скасування державної реєстрації нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И Л А :

ТДВ "Миколаївська агропромтехніка" звернулося до суду з позовом до Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, з вимогами про:

- визнання противоправним та не чинним рішення Надбузької сільської ради, Миколаївського району, Миколаївської області від 18 травня 2004 року №35 про виділення з основних фондів ВАТ Миколаївська Агропромтехніка нерухомого майна - будівлю Сливинської амбулаторії - літера М у власність Надбузької сільської ради;

- визнання недійсним рішення Надбузької сільської ради, що до оформлення на неї власності на нерухоме майно - будівлю Сливинської лікарняної амбулаторії - літера Л-2 та гаража, літера М у власність Надбузької сільської ради;

- визнання недійсними документи подані до державної реєстрації права власності- свідоцтво на право власності, б/н від 26.09.2007 року, видане виконавчим комітетом Надбузької сільської ради. Миколаївського району. Миколаївської області-

- скасування державної реєстрації нерухомого майна - будівлі Сливинської лікарняної амбулаторії - літера Л-2, та гаража, літера М - власником: Веснянська сільська рада, Миколаївського району, Миколаївської області, реєстраційний номер 10], яка була проведена на підставі свідоцтва про право власності б/н, від 26.09.2007 року Виконавчого комітету Надбузької сільської ради. Миколаївського району, Миколаївської області.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ТДВ "Миколаївська агропромтехніка" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що спори щодо вилучення майна для суспільних потреб, чи з мотивів суспільної необхідності підсудні адміністративним судам. Крім того зазначає, що вимоги, даного позову не є вимогами, які виникають з корпоративних відносин, та носять публічно-правовий характер, оскільки:

Однією з сторін є суб`єкт владних повноважень, а саме орган місцевого самоврядування, якому державою делеговано виконання відповідних владно-розпорядчих функцій;

- Спірні правовідносини виникли у зв`язку зі здійсненням цим органом владно- розпорядчих функцій, а саме вирішення питань про відчуження нерухомості (землі, та нерухомого майна ДЛЯ СУСПІЛЬНИХ ПОТРЕБ)

Перебування сторін спору у відносинах влади - підпорядкування.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що спір у даній справі не обмежується оскарженням рішень державного реєстратора, оскільки в його основі лежить корпоративний та господарський спір, який з урахуванням особливості справи не може бути вирішений в адміністративному суді, що обмежений при вирішенні таких спорів вимогами процесуального закону, а тому прийшов до висновку, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункти 1, 2 частини першої статті 4 КАС).

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

У пункті 7 частини першої статті 4 КАС визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

При цьому слід зазначити, що участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий, однак, сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Основною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Аналогічна права позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.02.2020 у справі №243/4405/17, від 19.05.2020 у справі №916/1608/18.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Також Конституційний Суд України у Рішення від 14.12.2011р. № 19-рп/2011 зазначив, що відносини, які виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності, правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань.

З аналізу викладеного вбачається, що публічно-правовим спором за нормами КАС України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій. При цьому такі функції повинні здійснюватися суб`єктом саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами у межах даної справи є Товариство з додатковою відповідальністю Миколаївська агропромтехніка та Веснянська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області.

Предметом спору є вимоги позивача про визнання противоправним та не чинним рішення Надбузької сільської ради, миколаївського району, Миколаївської області від 18 травня 2004 року №35 про виділення з основних фондів ВАТ Миколаївська Агропромтехніка нерухомого майна - будівлю Сливинської амбулаторії - літера М у власність Надбузької сільської ради;

- визнання недійсним рішення Надбузької сільської ради, що до оформлення на неї ласності на нерухоме майно - будівлю Сливинської лікарняної амбулаторії - літера Л-2 та гаража, літера Му власність Надбузької сільської ради;

- визнання недійсними документи подані до державної реєстрації права власності- свідоцтво на право власності, б/н від 26.09.2007 року, видане виконавчим комітетом Надбузької сільської ради. Миколаївського району. Миколаївської області-

- скасування державної реєстрації нерухомого майна - будівлі Сливинської лікарняної амбулаторії - літера Л-2, та гаража, літера М - власником: Веснянська сільська рада, Миколаївського району, Миколаївської області, реєстраційний номер 10, яка була проведена на підставі свідоцтва про право власності б/н, від 26.09.2007 року Виконавчого комітету Надбузької сільської ради. Миколаївського району, Миколаївської області.

При цьому, позивач у своїй позовній заяві як на підставу для скасування рішення ради та реєстраційних дій, посилається на порушення його права як власника.

Так, Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала правові позиції щодо правил віднесення спорів до адміністративної юрисдикції.

У постановах від 21.11.2018 у справі №520/13190/17, від 27.11.2018 у справі №820/3534/17, Велика Палата вказала, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Дослідивши матеріалів справи, колегією суддів встановлено, що відповідно до витягу з Реєстру права власності на нерухоме майно, адмінбудівля за Л-2 загальною площею 372,3 кв.м. та гараж М-1, у 2003 році знаходились у власності ВАТ « Миколаївська Агропромтехніка».

18.05.20004 року Надбузька сільська рада Миколаївського району Миколаївської області прийняла рішення травня №35 про виділення з основних фондів ВАТ Миколаївська Агропромтехніка нерухомого майна у власність Надбузької сільської ради та оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна за Надбузькою сільською радою та про виділення з основних фондів ВАТ «Миколаївська Агропромтехніка», правоприемником якого є ТДВ «Миколаївська Агропромтехніка» ВАТ Миколаївська Агропромтехніка.

Вищевказаним рішенням зокрема було вирішено:

виділити з основних фондів ВАТ Миколаївська Агропромтехніка нерухомого майна - будівлю Сливинської лікарняної амбулаторії - літера М у власність Надбузької сільської ради;

оформити право власності на об`єкти нерухомого майна, який розташований в с. Сливине по вул. Центральній 2а/1, а саме: Сливинська лікарняна амбулаторія - літера Л-2 372,3 кв. м., гараж, літера М 42, 5 кв. м. за Надбузькою сільською радою.

В подальшому, 03.03.2020 року за Веснянською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області, яка є правонаступником Надбузької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, зареєстровано право власності на вищезазначені об`єкти нерухомості.

Підставою внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51477601 від 05.03.2020р., зроблений державним реєстратором Мостецьким Дмитром Олександровичем, Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області на підставі свідоцтва про право власності, фотокопії, серія та номер: б/н, виданий 26.09.2007р. Виконавчим комітетом Надбузької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

Тобто у даному випадку можна зазначити, що оскаржуване рішення ради від 18.05.2004 року реалізовано та право власності зареєстровано за радою.

Відтак, оскаржуючи рішення відповідача, позивач фактично має на меті захист свого майнового права та фактично спір направлений на повернення майна у законне володіння власника, тобто спір має приватноправовий характер.

Судом першої інстанції правомірно враховано висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 04.09.2018 р. у справі № 823/2042/16, в якій зокрема наголошено, що у разі наявності майнового чи немайнового особистого інтересу учасника, спір має приватноправовий характер незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що спір у даній справі не обмежується оскарженням рішень державного реєстратора, оскільки в його основі лежить корпоративний та господарський спір, який з урахуванням особливості справи не може бути вирішений в адміністративному суді, що обмежений при вирішенні таких спорів вимогами процесуального закону. Розгляд цієї справи за правилами адміністративного судочинства не відповідав би принципу ефективного судочинства як важливому елементу верховенства права та підлягає вирішенню у порядку господарського судочинства.

Доводи апелянта, з посиланням на те, що в п. 3 рішення Веснянської сільської ради від 29 червня 2023 року вказано про необхідність вилучення для суспільних потреб з метою використання, та обслуговування будівель та споруд адміністративного будинку - Лікарняної амбулаторії за адресою: вул. Центральна. 2-а/1 у с. Сливине Миколаївського району Миколаївської області із земельної ділянки, яка знаходиться у постійному користуванні ВАТ «Миколаївська Агропромтехніка», для обслуговування закладів охорони здоров`я у межах Веснянської сільської ради, а отже що й дані правовідносини виникли у зв`язку з вирішенням питань про відчуження нерухомості (землі, та нерухомого майна) для суспільних потреб, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки дослідивши оскаржуване рішення ради від 18.05.2004 року, колегія суддів не вбачає, що в ньому вирішувалося питання про відчуження нерухомості (землі, та нерухомого майна) з мотивів суспільних потреб, тобто прийнято з тих же мотивів що й рішення 2023 року, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для її скасування відсутні.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Миколаївська агропромтехніка" залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 29 квітня2025 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І.Г. Ступакова