Справа № 757/51289/24-а
Суддя: Хайнацький Є. С.
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Хайнацького Є.С.,

при секретарі судового засідання - Сміян А.Ю.,

за участю:

позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у якому просив скасувати постанову від 20.09.2024 року № 309 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у якій просив скасувати постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Зазначав, що 20.09.2024 року ОСОБА_1 приблизно о 10 год. 00 хв. був зупинений співробітниками поліції разом із співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , біля ст. метро «Либідська» для перевірки військово - облікового документа (далі - ВОД). Позивач надав для перевірки співробітникам поліції та співробітникам ІНФОРМАЦІЯ_5 наступні ВОД: паперовий витяг із системи Резерв +, де була зазначена дата уточнення даних: 16.07.2024 року (дані уточнено вчасно), та тимчасове посвідчення № НОМЕР_1 від 07.11.2013 року військовозобов`язаного ОСОБА_1 , в якому вказано, що він знятий з військового обліку згідно абз. 2/4 ч. 5 ст. 37 ЗУ «ВО і ВС» в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач зазначає, що співробітники поліції та співробітники ІНФОРМАЦІЯ_5 на закону вимогу позивача не надали для ознайомлення свої повноваження, а саме наказ керівника ІНФОРМАЦІЯ_5 , що вони входять в склад групи оповіщення на перевірку ВОД на території Печерського району у м. Києві, також не надали свої службові посвідчення для ознайомлення, та можливості перевірки повноважень даних працівників ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Після перевірки всіх документів, які були надані позивачем співробітникам ІНФОРМАЦІЯ_5 , співробітники виписали на місці повістку № 2009/2 та вручили її позивачу і запросили позивача проїхати з ними на проходження військово-лікарської комісії (надалі - ВЛК) в заклад охорони здоров?я в комунальне некомерційне підприємство Печерського району м. Києва, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначив, що не відмовлявся від проходження ВЛК, але зазначив, що не може зараз це зробити, тому що має певні медичні захворювання, які повністю підтверджені медичною документацією, яка знаходиться на разі в нього вдома. Дана медична документація встановлює фактичний стан здоров`я позивача та надасть можливість військово-лікарській комісії визначити ступень придатності позивача для проходження військової служби в Збройних Силах України. Позивач зазначає, що склав письмову заяву про проходження ВЛК з медичними документами, які підтверджують фактичний стан його здоров`я, та просив в заяві наступне: надати йому можливість пройти медичний огляд ВЛК з його медичними документами, які зараз знаходяться в нього вдома, які в подальшому просив приєднати до його особової справи; виписати йому повістку на проходження ВЛК у ІНФОРМАЦІЯ_2 на 23.09.2024 року. Проте, співробітники ІНФОРМАЦІЯ_5 після вивчення (ознайомлення) із заявою позивача про проходження ВЛК з медичними документами, які підтверджують фактичний стан його здоров?я, доставили останнього в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , стосовно позивача був складений протокол № 309 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 20.09.2024 року.

Позивач зазначає, що протокол № 309 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 20.09.2024 року не відповідає дійсності та фактичним обставинам справи, був складений з грубими порушеннями, зокрема, при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови уповноважені працівники ІНФОРМАЦІЯ_5 не дали можливості позивачу знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги, та прийняли постанову без участі позивача.

Крім того, справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатись в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тобто в присутності позивача. Під час відсутності позивача справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Від позивача клопотання про відкладення розгляду справи не надходило, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачу не повідомлено, належним чином не сповіщено про місце і час розгляду справи. Отже, була повністю порушена законна процедура притягнення до адміністративної відповідальності позивача та винесена незаконна постанова № 309 за справою про адміністративне правопорушення від 20.09.2024 року.

Також, позивач наголошує, що повістка № 2009/2 була складена з грубими порушеннями чинного законодавства, співробітники ІНФОРМАЦІЯ_5 не надали свої повноваження для перевірки ВОД та не надали наказ керівника ІНФОРМАЦІЯ_6 , що вони входять в склад групи оповіщення на перевірку ВОД на території Печерського району у м. Києві.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.11.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_7 про скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення та призначено справу до розгляду на 10.12.2024 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.12.2024 року розгляд справи відкладено на 13.03.2025 року.

12.03.2025 року до суду надійшов відзив представника відповідача, у якому він просить відмовити в задоволенні позовної заяви. Відзив обґрунтований тим, що керівником відповідача був виданий наказ № 347 від 19.09.2024 року «Про організацію роботи груп оповіщення військовозобов`язаних», згідно якого було призначено на 20.09.2024 року групи оповіщення та визначено маршрути оповіщення на території Печерського району. Працівники відповідача в складі груп оповіщення мали в своєму розпорядженні Витяг з Наказу № 347, посвідчення офіцерів та військові квитки, паспорти та посвідчення осіб уповноважених вручати повістки, портативні відеорегістратори для фіксації процесу оповіщення. Під час перевірки документів працівниками поліції та групою оповіщення позивачем для перевірки був пред`явлений паперовий витяг із застосунку Резерв+. Крайня дата проходження ВЛК громадянином ОСОБА_1 згідно цього документу є 24.10.2013 року, у зв`язку з чим була здійснена перевірка даних за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів («Оберіг»). Саме це стало підставою для вручення позивачу повістку з метою звірки даних/проходження медичної комісії. Позивач отримав повістку, про що поставив власний підпис у розписці.

Крім того, в матеріалах адміністративної справи № 309 міститься направлення № 1159 від 20.09.2024 року про направлення позивача для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації в особливий період та Картка обстеження та медичного огляду. Позивач відмовився від проходження медичної комісії, про що написав власноруч заяву про відмову від проходження військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 по причині яку указав власноручно.

Позивач не вчинив жодних дій, які б свідчили про те, що він почав проходити медичну комісію, не надав лікарям жодних відомостей про стан свого здоров`я для належної перевірки медичними працівниками по базі HELSI; не надав жодної інформації про те, якими саме медичними документами він може та хоче підтвердити стан свого здоров`я чи наявність у нього захворювань, що мають значення доля проходження ним військово-лікарської комісії. Зазначені документи є доказами, що характеризують подію і склад адміністративного правопорушення, також документи містять відомості, що викладені та підписані/підтверджені позивачем особисто щодо його відмови від проходження ВЛК та причин такої відмови. Зазначені документи додані до Протоколу № 309 та достатньою мірою встановлюють подію і склад правопорушення, містять відомості про свідків та обставини адміністративної справи.

Також, представник у відзиві вказує, що працівниками відповідача дотримано процедури оповіщення передбаченої ПКМУ №560 від 16.05.2024 року та наявності повноважень на вручення повістки, вказує на наявність правових підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, враховуючи той факт, що позивач відмовився від проходження медичної комісії. Представник у відзиві стверджує на правомірності протоколу № 309 та повідомлення про час розгляду адміністративної справи та вручення Постанови № 309.

Позивач у судове засідання не з`явився; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав до суду заяву, у якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився; про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав до суду заяву, у якій просить розглядати справу без його участі та відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 20.09.2024 року позивач був зупинений співробітниками поліції разом із співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_5 біля ст. метро «Либідська». Після перевірки всіх документів співробітники виписали на місці повістку № 2009/2 та запросили позивача проїхати з ними на проходження ВЛК. Позивачем було надано співробітникам ІНФОРМАЦІЯ_5 заяву про проходження ВЛК з медичними документами, які знаходяться у нього вдома та підтверджують фактичний стан його здоров`я, проте позивача 20.09.2024 року було доставлено в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_5 , де стосовно нього був складений протокол № 309 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 20.09.2024 року.

Згідно з паперового витягу із системи Резерв +, де зазначено дата уточнення даних 16.07.2024 року (дані уточнено вчасно), та тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 від 07.11.2013 року військовозобов`язаного ОСОБА_1 , в якому вказано, що він знятий з військового обліку згідно абз. 2/4 ч. 5 ст. 37 ЗУ «ВО і ВС» в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

20.09.2024 року офіцером адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 лейтенантом ОСОБА_2 було складено протокол № 309 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, а саме: ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, тим самим порушив вимоги ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що вчинено в особливий період.

20.09.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 було прийнято постанову № 309, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу, що складає 17 000,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Особливий період, відповідно до абзацу тринадцятого частини першої статті 1 Закону України «Про оборону України», це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного станув Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з абз. 11ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, 17.03.2014 оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Так, відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Абзацами 1, 3 пункту 74 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 передбачено, що резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

За даними оскаржуваної постанови ОСОБА_1 відмовився від направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення ступеня придатності для проходження військової служби, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Разом із тим, у матеріалах справи відсутній акт відмови позивача від отримання направлення для проходження військово-лікарської комісії, а також реєстрації такого направлення в журналі реєстрації направлень та особистого підпису позивача про отримання такого направлення. Також, у протоколі № 309 зазначено, що позивач 20.09.2024 року мав пройти медичний огляд.

Водночас, суд зауважує, що позивач у протоколі надав пояснення про те, що він не відмовляється від проходження медичного огляду, а просить про можливість надати на розгляд військово-лікарської комісії медичні документи про історію хвороби, яка знаходиться у нього вдома, які в подальшому просив приєднати до його особової справи. В заяві від 20.09.2024 року позивач просив виписати йому повістку на проходження ВЛК у ІНФОРМАЦІЯ_5 на 23.09.2024 року.

Суд встановив, що обставини події зводяться до того, що позивач відмовився негайно проходити медичний огляд, внаслідок того, що йому необхідно мати при проходженні комісії підтверджуючу стан його здоров`я медичну документацію.

Тому, відповідач при розгляді питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності зобов`язаний був оцінити вказані пояснення позивача, надати їм оцінку та врахувати при вирішенні питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, однак цього не зробив.

Отже, на переконання суду, відповідач не встановив усіх обставин, які мають значення для справи, у спірному випадку не встановлено умислу позивача на порушення законодавства про мобілізацію, як обов`язкового елементу складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Крім того, суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що в одни день, 20.09.2024 року, був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та ухвалено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього штраф у сумі 17 000,00 гривень.

Так, ст. 254 КУпАП встановлює, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Справу про адміністративне правопорушення розглядає керівник ТЦК та СП у 15-денний строк (ст. 277 КпАП України) за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (ч. 1 ст. 268 КпАП України). За результатами розгляду виноситься постанова у справі, яка оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копію постанови протягом трьох днів вручають (надсилають) посадовій особі підприємства, щодо якої її винесено (ст. 285 КпАП України).

Так, з урахуванням вищевикладеного, оскільки постанова винесена в день складення протоколу без участі особи при відсутності підтвердження про належне її повідомлення про розгляд справи, відповідачем порушено порядок розгляду вказаної справи, оскільки порушено право позивача на участь у розгляду справи та не надано можливості реалізувати позивачу права, передбачені у ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Тому, суд дійшов висновку, що постанова постановлена без достатніх підстав, що вказують на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення та без встановлення дійсних обставин справи.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1КУпАП, є недоведеним.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 18.03.2020 (справа №543/775/17) зазначає, що з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на положення статей 132, 139 КАС України, з урахуванням сплати позивачем судового збору за подання цього позову до суду та задоволення позовних вимог позивача, на користь останнього підлягають відшкодуванню понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн.

Керуючись Конституцією України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Загальної декларації прав людини, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про оборону України», Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487, статтями 7-9, 121-3, 210-1, 247, 251, 252, 280 КУпАП, статтями 5, 9, 76, 77, 90, 229, 241-246, 262, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову від 20.09.2024 року № 309 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Позивач - ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_8 : АДРЕСА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 24.03.2025 року.

Суддя Є.С. Хайнацький