Справа № 560/3427/25
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3427/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Драновський Я.В.

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

29 квітня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Мацького Є.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Гавриленко І.А.,

представника позивача: Сухораб Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з цим позовом, і просив визнати протиправними та скасувати постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ): - про відкриття виконавчого провадження ВП №77009402 від 29.01.2025; - про стягнення виконавчого збору ВП №77009402 від 29.01.2025; - про стягнення витрат виконавчого провадження ВП №77009402 від 29.01.2025.

Відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні просила задовольнити апеляційну скаргу.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що на примусовому виконанні у відповідача перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа Хмельницького окружного адміністративного суду №560/7704/24 від 30.07.2024 про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з 27.02.2022 - 12.05.2023, а також всі інші належні за цей період додаткові види грошового забезпечення (грошову допомогу для оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористані дні відпусток, одноразову грошову допомогу при звільненні), з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом 01.01.2022 Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" та станом на 01.01.2023 Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" відповідно, з урахуванням виплачених сум.

29.01.2025 стягувач ( ОСОБА_1 ) у зв`язку із невиконанням рішення суду боржником у добровільному порядку, пред`явив до виконання виконавчий лист у справі №560/7704/24.

Того ж дня, державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №77009402 та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом десяти робочих днів.

Також державним виконавцем в межах вказаного виконавчого провадження прийнято постанови про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, за змістом статті 3 Закону України "Про виконавче провадження", рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень підлягають примусовому виконанню відповідно до цього Закону.

Нормами пункту 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за заявою стягувача виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Також державний виконавець приймає постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у відповідності до вимог ст.42 Закону України «Про виконавче провадження».

Стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження пов`язується з початком примусового виконання.

Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, одночасно з відкриттям виконавчого провадження державний виконавець має вирішити також питання про стягнення виконавчого збору.

Тобто, стягнення з боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця, спрямованим на перерахування цих коштів до Державного бюджету України.

Разом з тим, є безпідставними посилання позивача на неможливість здійснення виплати заборгованості на виконання рішення суду, оскільки ОСОБА_1 отримував заробітну плату на банківський рахунок від військової частини НОМЕР_1 .

Також, позивач не надав копій фінансових документів, які б свідчили про наявність коштів на рахунку військової частини та звернення із заявами до ОСОБА_1 про надання банківських реквізитів.

У відповідності до статті 26 Закону №1404-VIII обов`язок державного виконавця винести постанову про відкриття виконавчого провадження кореспондує лише з обов`язком отримання виконавчого документа від стягувача.

Отже, встановивши відповідність виконавчого документа вимогам статті 4 Закону №1404-VIII, у тому числі в частині настання строку набрання ним законної сили, державний виконавець в силу вимог закону був зобов`язаний винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

Водночас встановлено, що на час відкриття виконавчого провадження та прийняття постанов про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, рішення суду боржником не було виконане.

Відтак, державний виконавець, приймаючи оскаржувані постанови, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Мацький Є.М.