Справа № 580/286/25
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року справа № 580/286/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у змішаній (паперовій та електронній) формі адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Дистрибуційна Компанія "Мірана" до Головного управління Державної податкової служби України у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Дистрибуційна Компанія "Мірана" (далі - позивач) з позовом до Головного управління Державної податкової служби України у Черкаській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.12.2024 року №18832/23-00-09-01, яке було прийняте на підставі висновків акту фактичної перевірки акту фактичної перевірки від 31.10.2024 року №18166/14-29-09-01-08/44817091;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.12.2024 року №18834/23-00-09-01, яке було прийняте на підставі висновків акту фактичної перевірки акту фактичної перевірки від 31.10.2024 року №18166/14-29-09-01-08/44817091.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у зв`язку із неможливістю надати до перевірки весь обсяг документів за період з 08.05.2024 по день закінчення перевірки ТОВ «ДК «МІРАНА» надало оригінали первинних документів за товарними запасами, які знаходилися за місцем реалізації товару на дату перевірки, а саме станом на 22.10.2024 одразу на початку перевірки. Всі інші документи, які були зазначені у запиті представником підприємства були підготовлені не на 25.10.2024, як було зазначено у запиті через те, що неможливо було за короткий час організувати відбір та надання завірених копій необхідних документів, які знаходяться у головному офісі ТОВ «ДК «МІРАНА» у м. Черкаси, про що повідомлялося інспектору, але інспектор відмовився приймати документи у представника товариства, натомість вручив акт фактичної перевірки від 31.10.2024 №18166/14-29-09-01-08/44817091. В даному випадку не мало місце порушення пункту 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», адже надлишку товарів на складі не було. Зазначені товари на суму 167 777,29 грн були ще не обліковані на момент початку перевірки, адже вони тільки надійшли на складу в м. Миколаїв за внутрішнім переміщенням зі складу у м. Дніпро. Враховуючи наявність первинних документів, що підтверджують облік товарних залишків, які були на початок проведення перевірки та надання саме їх для перевірки, а не за весь період що охоплений перевіркою, висновки акту є необґрунтованими та необ`єктивними, і відповідно спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 15.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач позов не визнав, подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вказував, що службовими особами ГУ ДПС у Миколаївській області, які проводили фактичну перевірку надано (на початок перевірки 22.10.2024) письмове звернення (запит) про надання документів, що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). Позивачем (посадовими (службовими) особами, його законними представниками, на запит контролюючого органу станом на 25.10.2024, а також до закінчення терміну проведення перевірки не надано вищезазначені документи (їх копії), а саме: документи, що підтверджують облік та походження товарних запасів. Перевіряючими складено акт ненадання документів №1236/14-29-09-01-09 від 25.10.2024.

Розглянувши подані документи і матеріали, суд зазначає, що відповідно до пункту 122 розділу VI «Перехідні положення» Положення №1845/0/15-21 до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.

Згідно з абзацом 21 пункту 1 розділу VII Формування і оформлення судових справ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року № 485) у випадку прийняття суддею (суддею-доповідачем), у провадженні якого перебуває судова справа, рішення щодо розгляду (формування та зберігання) судової справи (матеріалів кримінального провадження) в електронній чи змішаній (паперовій та електронній) формі, формування матеріалів судової справи здійснюється у відповідній(их) формі(ах) (паперовій та/або електронній).

Отже, процесуальне законодавство передбачає можливість розгляду справи у змішаній формі (паперовій та електронній) та прийняття рішення про такий розгляд суддею, у провадженні якого перебуває судова справа.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за доцільне здійснити розгляд справи у змішаній (паперовій та електронній) формі.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

На підставі пп. 20.1.2, 20.1.4, 20.1.8 - 20.1.11 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст.75, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80, з урахуванням пунктів 69.2, 69.9 підрозділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями (далі - Кодекс), відповідно до наказу Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі ГУ ДПС) «Про проведення фактичної перевірки» від 21.10.2024 №1447-п та направлень на перевірку виданих ГУ ДПС у Миколаївській області, а саме здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального проведена фактична перевірка ТОВ «Дистрибуційна компанія «Мірана» за місцем фактичного провадження діяльності оптового складу, що розташований за адресою: вул. Мала Морська, буд. 108/1 (літера П-1), м. Миколаїв, Миколаївська обл.

За наслідками перевірки складений акт від 31.10.2024 №18166/14-29-09-01-08/44817091, в якому зафіксовано, що під час проведення фактичної перевірки оптового складу встановлено факт ведення з порушенням обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання, а саме: встановлено надлишок підакцизних товарів на загальну суму 167777,29 грн, чим порушено вимоги п.12 ст.3 Закону України від 6 липня 1995 року №265/95-ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, із змінами та доповненнями.

Перелік та вартість вказаної продукції, наявної на оптовому складі на момент проведення фактичної перевірки, щодо якої суб`єктом господарювання не надано первинних документів, які підтверджують її походження, відображено у відомості Залишки по складу: вул. Мала Морська, буд. 108/1 (літера П-1) м. Миколаїв станом на 22.10.2024.

Працівниками контролюючого органу, які проводили фактичну перевірку, 22.10.2024 вручено касиру ТОВ Дистрибуційна компанія МІРАНА Новицькій Л.П. запит про надання документів (копій документів) від 22.10.2024 (відмітка про вручення засвідчена підписом Новицької Л.П. від 22.10.2024) (Запит №1).

В порушення п.п.20.1.6 п. 20.1 ст.20, п.85.2 ст.85 ПК України, платником податків весь перелік документів, перерахованих у запиті, у вказану дату 25.10.2024, надано не було.

Вказане кваліфіковане як порушення:

п.12 ст.3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг;

п.85.2 ст.85 ПК України.

На підставі зазначеного Акту перевірки відповідач прийняв оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 05.12.2024:

1) №18832/23-00-09-01, яким застосовано до позивача штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 167777,29 грн за ведення з порушенням обліку товарних запасів;

2) №18834/23-00-09-01, яким застосовано до позивача штрафну санкцію в розмірі 1020,00 грн за ненадання контролюючому органу під час податкового контролю документів.

Не погоджуючись з таким рішеннями позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним рішенням суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються нормами Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі ПК України).

Відповідно до вимог підп.62.1.3 п.6.2.1 ст.62 ПК України звірки та перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин, є формами податкового контролю.

П.75.1 ст.75 ПК України передбачено право контролюючих органів проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною перевіркою згідно підп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України вважається така, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Вона здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки визначений у ст.80 ПК України.

У справі, що розглядається, в основу проведення фактичної перевірки позивача, відповідачем покладено підп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України (правова підстава).

За приписами підп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Стосовно суті виявлених порушень.

Щодо спірного податкового повідомлення-рішення від 05.12.2024 року №18832/23-00-09-01, яким застосовано до позивача штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 167777,29 грн за ведення з порушенням обліку товарних запасів, суд зазначає таке.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі визначає Закон України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (далі Закон №265/95-ВР).

Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Для вирішення спору суд врахував висновки Верховного Суду у постанові від 11 січня 2024 року у справі №420/12275/22, які обов`язкові для врахування судами відповідно до ч.5 ст.242 КАС України.

Верховний суд зазначив, що розділ ІІ Закону №265/95-ВР врегульовує питання порядку проведення розрахунків суб`єктами господарювання. У статті 3, яка міститься у зазначеному розділі, перелічено низку обов`язків, які висуваються законодавцем до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

До 01 січня 2022 року пункт 12 статті 3 Закону №265/95-ВР передбачав, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Законом №1914-IX, який набрав чинності 01 січня 2022 року, пункт 12 статті 3 Закону №265/95-ВР викладено в наступній редакції: Суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Таким чином, пункт 12 статті 3 Закону №265/95-ВР зобов`язує суб`єктів господарювання (як юридичних осіб, так і фізичних осіб-підприємців (за виключенням перелічених в абзаці 3 цієї норми осіб)) вести облік товарних запасів і у разі проведення перевірки надати документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження тих товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). При цьому до 01 січня 2022 року суб`єкт господарювання зобов`язаний був надати такі документи під час проведення перевірки, а після цієї дати такий обов`язок має бути виконаним саме на початок її проведення.

Разом з тим, відповідальність за порушення вимог Закону №265/95-ВР унормована приписами розділу V цього Закону.

Стаття 20 Закону №265/95-ВР (із змінами, внесеними Законом №1914-IX) передбачає, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Отже, диспозиція норми статті 20 Закону №265/95-ВР передбачає, що до суб`єкта господарювання застосовується відповідна фінансова санкція за ненадання документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Таким чином, за змістом наведеної норми суб`єкт господарювання несе відповідальність за (окремо або в сукупності): 1) здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку; 2) не надання під час перевірки документів, які підтверджують саме облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

З огляду на викладене Верховний Суд у справі №420/12275/22 дійшов висновку, що платник податків звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 20 Закону №265/95-ВР, у разі надання документів які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), до часу завершення перевірки.

Як встановлено судом, під час проведення фактичної перевірки позивача, працівниками контролюючого органу, які проводили фактичну перевірку, 22.10.2024 вручено касиру ТОВ Дистрибуційна компанія Мірана ОСОБА_1 запит від 22.10.2024 №1 про надання документів за період діяльності з 08.05.2024 до часу проведення перевірки, а саме:

накази на призначення керівника, головного бухгалтера/бухгалтера, касира;

у разі укладання договору про надання підприємству бухгалтерських послуг - копії відповідних документів, які свідчать про дані обставини;

розрахункові книжки;

трудові договори з найманими працівниками/цивільно-правові угоди;

книгу(и) обліку розрахункових операцій;

оборотно-сальдові відомості по 281, 282, 203 рахункам;

паспорт, реєстраційне посвідчення на РРО, довідка про опломбування;

у разі здійснення господарської діяльності в орендованому приміщенні, відповідні підтверджуючі документи;

сторінки паспорту особи/осіб, якими проводились розрахункові операції станом на початок проведення перевірки;

виписка з Єдиного реєстру, ліцензії на діяльність, довідка з ЄДР;

закупівельні акти;

перелік доведених до відокремленого підрозділу розпоряджень та/або наказів;

інвентаризаційні відомості;

первинні документи, які свідчать про оприбуткування товару, який знаходиться за місцем реалізації та зберігання;

первинні документи, згідно яких здійснюється реалізація товару;

наказ про облікову політику підприємства;

договори відповідального зберігання (за наявності);

журнал реєстрації наказів;

внутрішній розпорядчий документ (наказ чи розпорядження), яким встановлений перелік посад та кількість посадових осіб (з П.І.Б.), уповноважених підписувати касові документи.

Оригінали вищенаведених документів або належним чином їх завірені копії зобов`язано надати 25.10.2024 до приміщення ГУ ДПС у Миколаївській області.

Відмітка про вручення цього запиту засвідчена підписом Новицької Л.П. від 22.10.2024.

Отже, позивач був обізнаний необхідністю надання підтверджуючих документів щодо ведення господарської діяльності та обліку товарних запасів до 25.10.2024 належним чином.

ОСОБА_1 , касир ТОВ Дистрибуційна компанія Мірана 22.10.2024 написала пояснювальну записку, в якій зазначила, що з приводу виявленого в ході перевірки необлікованого підакцизного товару відображеного в додатках №1-6 надати пояснення не може. Документи, що підтверджують походження зазначеного товару будуть надані керівництвом додатково.

Службовими особами ГУ ДПС у Миколаївській області 25.10.2024 складено акт про ненадання документів №1236/14-29-09-01-09/44817091, яким зафіксовано, що представниками або уповноваженими особами ТОВ Дистрибуційна компанія Мірана не надано документи згідно запиту від 22.10.2024 №1.

Отже, станом на час завершення перевірки та складання акту фактичної перевірки від 31.10.2024 №18166/14-29-09-01-08/44817091, витребовуваних у запиті від 22.10.2024 №1 надано не було.

Вказане відповідно до ст.20 Закону №265/95-ВР є підставою для застосування штрафних санкцій.

Зважаючи на ненадання документів щодо обліку товарів до часу завершення перевірки, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 05.12.2024 №18832/23-00-09-01 є правомірним та не підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 05.12.2024 №1-01, яким застосовано до позивача штраф 1020,00 грн за ненадання контролюючому органу під час податкового контролю документів, суд зазначає таке.

Відповідно до підп.20.1.2 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право: для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом;

Згідно з п.44.3 ст.44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Пунктом 85.2 ст.85 цього Кодексу визначено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) (пункт 85.8 ст. 85 ПК України).

Пунктом 121.1 ст.121 ПК України встановлено, що незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи перевіряючими під час проведення перевірки складено та вручено письмове звернення про отримання документів (їх належним чином завірених копій) до 25.10.2024, саме: накази на призначення керівника, головного бухгалтера/бухгалтера, касира; у разі укладання договору про надання підприємству бухгалтерських послуг - копії відповідних документів, які свідчать про дані обставини; розрахункові книжки; трудові договори з найманими працівниками/цивільно-правові угоди; книгу(и) обліку розрахункових операцій; оборотно-сальдові відомості по 281, 282, 203 рахункам; паспорт, реєстраційне посвідчення на РРО, довідка про опломбування; у разі здійснення господарської діяльності в орендованому приміщенні, відповідні підтверджуючі документи; сторінки паспорту особи/осіб, якими проводились розрахункові операції станом на початок проведення перевірки; виписка з Єдиного реєстру, ліцензії на діяльність, довідка з ЄДР; закупівельні акти; перелік доведених до відокремленого підрозділу розпоряджень та/або наказів; інвентаризаційні відомості; первинні документи, які свідчать про оприбуткування товару, який знаходиться за місцем реалізації та зберігання; первинні документи, згідно яких здійснюється реалізація товару; наказ про облікову політику підприємства; договори відповідального зберігання (за наявності); журнал реєстрації наказів; внутрішній розпорядчий документ (наказ чи розпорядження), яким встановлений перелік посад та кількість посадових осіб (з П.І.Б.), уповноважених підписувати касові документи.

25.10.2024 службовими особами ГУ ДПС у Миколаївській області складено акт про ненадання документів №1236/14-29-09-01-09/44817091, яким зафіксовано, що представниками або уповноваженими особами ТОВ Дистрибуційна компанія Мірана не надано документи згідно запиту від 22.10.2024 №1.

Застосовуючи вказані правові норми, за встановлених обставин ненадання позивачем службовій особі контролюючого органу під час проведення перевірки документів, суд дійшов висновку про недотримання позивачем норм пункту 85.2 ст. 85 ПК України, а отже і правомірність застосованого штрафу в розмірі 1020,00 грн. згідно з оскаржуваниим податковим повідомленням-рішенням від 05.12.2024 №18834/23-00-09-01.

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У контексті зазначених положень КАС України, суд звертає увагу позивача на те, що закріплені у частині другій статті 77 КАС України норми права щодо обов`язку суб`єкта владних повноважень доведення правомірності прийняття оспорюваного рішення не звільняє позивача від обов`язку доведення заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами.

Суд вважає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, виконав та довів правомірність та законність його рішень, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Оскільки за результатом розгляду справи суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати зі сплати судового збору відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ