Справа № 520/32309/24
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

29 квітня 2025 року № 520/32309/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Заічко О.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" (с. Петрівка (Красноградський), Берестинський р-н, Харківська обл.,63340, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61057, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2025 по справі №520/32309/24 адміністративний позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" (Красноградський район, Харківська область, с. Петрівка 63340, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (61057, Харківська обл., Харківський р-н, м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 46 ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення винесені Головним управлінням ДПС у Харківській області (61057, Харківська обл., Харківський р-н, м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 46 ) відносно Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" (Красноградський район, Харківська область, с. Петрівка 63340, ):

- від 06.08.2024 року № 2 форма «Д», яким донараховано податок з доходів іноземних юридичних осіб на суму 58 045 400,00 грн. (п`ятдесят вісім мільйонів сорок п`ять тисяч чотириста гривень) та штраф 14 511 350,00 грн. (чотирнадцять мільйонів п`ятсот одинадцять тисяч триста п`ятдесят гривень);

- від 28.10.2024 року № 3 форма «ПН», яким нараховано штраф за відсутність складання та/або реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань на суму 176 800,00 грн.(сто сімдесят шість тисяч вісімсот гривень);

- від 08.08.2024 року № 3 форма «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ на суму 19 775 719,00 грн.(дев`ятнадцять мільйонів сімсот сімдесят п`ять тисяч сімсот дев`ятнадцять гривень) та нараховано штраф 4 943 929,75 грн.(чотири мільйони дев`ятсот сорок три тисячі дев`ятсот двадцять дев`ять гривень сімдесять п`ять копійок);

- від 08.08.2024 року № 3 форма «В4», яким встановлено завищення від`ємного значення з ПДВ на 21 864 999,00 грн.(двадцять один мільйон вісімсот шістдесят чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень);

- від 09.08.2024 року № 1 форма «Д», яким донараховано штраф за порушення термінів сплати ПДФО в сумі 113 449,86 грн.(сто тринадцять тисяч чотириста сорок дев`ять гривень вісімдесят шість копійок) та пеню 1 454,31 грн(одна тисяча чотириста п`ятдесят чотири гривні тридцять одна копійка) .

15.04.2025 від позивача надійшла заява, в якій він просить суд:

- ухвалити додаткове рішення по справі № 520/32309/24, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) на користь СТОВ «Мрія» (63340, Харківська область, Красноградський район, с. Петрівка, ) понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000 000,00 грн. (один мільйон гривень 00 копійок).

В обґрунтування заяви зазначено, судом не вирішено питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши подану заяву про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями ст. 139 КАС України передбачено стягнення судових витрат стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 134 КАС України).

Згідно з ч. 2 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Відповідно до ч. 6 ст. 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду від 31.07.2018 року по справі № 820/4263/17.

Так відповідно до правового висновку додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2022р. у справі №910/12876/19 зазначено, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження витрат на правничу допомогу, позивачем до заяви від 15.04.2025 надано копії: договору про надання правової допомоги 17.02.2025 року, акту приймання наданих послуг від 09.04.2025 року, доручення від 24.02.2025 року, платіжної інструкції № 709 від 19.02.2025 року, платіжної інструкції № 2119 від 14.04.2025 року.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 26 закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 27 зазначеного закону договір про надання правничої допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до вимог ст. 30 закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

З наданих позивачем до заяви копій документів вбачається, що у договорі від 17.02.2025 сторонами перелік послуг визначено в узагальненому вигляді, без чіткого зазначення конкретних послуг з фіксованою вартістю послуг, що будуть надаватися згідного цього договору.

Акт приймання наданих послуг від 09.04.2025 також не містить даних про чітке зазначення конкретних послуг адвокатом.

Так, у вказаному акті лише зазначено, що замовником досягнуто в повному обсязі мета, якої він прагнув, замовляючи надання відповідної правової допомоги.

Відповідно до правових висновків постанови Верховного Суду від 22.06.2022р. у справі №380/3142/20: 1) в підтвердження здійсненої правової допомоги необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором; 2) розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо; 3) Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування зазначених витрат; 4) у силу вимог процесуального закону суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою; 5) Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг; 6) при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Вказані висновки також наведені у постановах Верховного Суду від 17 вересня 2019 року по справі 810/3806/18, по справі №1740/2428/18 від 24 березня 2020 року, по справі №320/3271/19 від 07 травня 2020 року.

Верховний Суд у постанові від 26.07.2023р. по справі №160/16902/20 виснував, що: "За загальним правилом, питання про стягнення таких витрат має вирішуватися судом одночасно із задоволенням позову такої сторони у рішенні, постанові або ухвалі. Разом з тим, суд може розглянути це питання і після вирішення справи, але лише за наявності визначених законом передумов: неможливості подати докази розміру понесених витрат внаслідок поважних причин з подачею відповідної заяви «про це» до закінчення судових дебатів. ... Проте підстави для розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового рішення в цій частині.".

У даній справі заявником до суду заяви про неможливість подати докази розміру понесених витрат внаслідок поважних причин до закінчення спливу строку розгляду даної справи подано не було.

Також суд критично ставиться до тверджень позивача про неможливість надання зазначених доказів до вирішення справи по суті, а також, стосовно того, що точна вартість юридичних послуг за Договором від 17 лютого 2025 року залежить від факту повного надання послуг, які підтверджуються Актом приймання наданих послуг.

З цього приводу суд зазначає, що згідно п. 3.1. договору про надання правової допомоги від 17.02.2025 року вартість послуг за цим договором становить 1000000 гривень. Відомостей, щодо можливості змінення вартості та об`єму надання послуг вказаний договір не містить.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач не був позбавлений можливості звернення з заявою про стягнення правничої допомоги до закінчення судових дебатів.

Отже, з викладеного вбачається, що позивачем до матеріалів справи №520/32309/24 під час розгляду адміністративного позову, не було надано доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, або доказів неможливості подати такі докази, відповідно до положень ч.7 ст.139 КАС України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 248, ст. 252, ст. 256, ст. 293, ст. 295, ст.297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" (Красноградський район, Харківська область, с. Петрівка 63340, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (61057, Харківська обл., Харківський р-н, м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 46 ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Заічко О.В.