Справа № 521/6853/20
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 521/6853/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області Марущак Юлії Валеріївни, Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Крицького Олександра Васильовича, Державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Одеської області Махортова Ігоря Олександровича, треті особи: Одеська міська рада, Департамент земельних ресурсів Одеської міської про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання знести самочинно збудоване нежитлове приміщення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області Марущак Юлії Валеріївни, Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Крицького Олександра Васильовича, Державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Одеської області Махортова Ігоря Олександровича, треті особи: Одеська міська рада, Департамент земельних ресурсів Одеської міської, в якому позивач просить:

скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.11.2016 року (індексний номер: 32632195);

скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.12.2016 року (індексний номер: 32746469);

скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.03.2019 року (індексний номер: 45895205);

зобов`язати ОСОБА_1 за власний рахунок звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою: м. Одеса, Серединський сквер, будинок 1 шляхом знесення самочинно збудованого нежитлового приміщення, загальною площею 63,3 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за результатами проведеної позапланової перевірки встановлено, що ОСОБА_1 наведено недостовірні дані в повідомлені про початок виконання будівельних робіт №ОД93 «Реконструкція нежитлового приміщення в існуючих габаритах, з надбудовою другого поверху за адресою: м. Одеса, Серединський сквер, 1» стосовно підстави використання земельної ділянки, чим порушено п. 11 «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт», затверджений постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13.11.2011 року.

Позивач вказував, що замовником будівництва внесено недостовірні дані та, в подальшому, протиправно оформлено ОСОБА_1 на самочинно збудований об`єкт право власності за адресою: м. Одеса, Серединський сквер, 1, у зв`язку з чим Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради вимушено звернутися до суду за захистом своїх прав у зв`язку із самочинним будівництвом на землях комунальної власності територіальної громади м. Одеси.

Процесуальні дії

На підставі ухвали Одеського апеляційного суду від 13.01.2025 року, якою задоволено заяву Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, справу №521/6853/20 передано за встановленою юрисдикцією до Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 29.01.2025 адміністративний позов залишено без руху.

11.02.2025 року до суду за вхід. №ЕС/13045/25 надійшла заява представника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про поновлення процесуального строку.

Ухвалою суду від 12.02.2025 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та відкрито провадження по справі №521/6853/20 за позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: Державний реєстратор Центру надання адміністративних послуг Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області Марущак Юлія Валеріївна, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Крицький Олександр Васильович, Державний реєстратор Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Одеської області Махортов Ігор Олександрович, Одеська міська рада, Управління земельних ресурсів Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 10.03.2025 залучено до участі у справі в якості відповідачів - Державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області Марущак Юлію Валеріївну; Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Крицького Олександра Васильовича; Державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Одеської області Махортова Ігоря Олександровича.

Розпочато розгляд справи спочатку в порядку приписів ч. 6 ст. 48 КАС України.

Ухвалою суду від 07.04.2025 замінено третю особу - Управління земельних ресурсів Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на його правонаступника - Департамент земельних ресурсів Одеської міської.

05.03.2025 року за вхід.№ЕС/20403/25 надійшов відзив на позов ОСОБА_1 , в якому, зокрема, наголошено на необґрунтованості вимог позивача, оскільки наказ Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №01-13/500ДАБК від 27.12.2019 року «Про скасування права на виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками №ОД93» не може бути підставою скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками №ОД93, адже вказаний наказ скасовано рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.06.2021 року у справі №420/1475/20, а тому жодних правових наслідків він породити не міг.

За таких обставин, ОСОБА_1 обґрунтовано вважає що визнання незаконним та скасування наказу Управління ДАБК ОМР № 01-13/500ДАБК від 27 грудня 2019 року є підставою вважати, що Відповідач законно здійснював реконструкцію будівлі за адресою: м. Одеса, сквер Серединський, 1 та що ознаки самочинного будівництва відсутні.

На даний час у ОСОБА_1 наявні чинні містобудівні умови та обмеження а також декларація про початок виконання будівельних робіт на об`єкт за адресою: м. Одеса, сквер Серединський, 1.

Згідно із ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, тобто якщо:

1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети;

2) об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту;

3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Дана позиція сформована Верховним Судом у численних постановах, зокрема у справі №759/17450/14-ц від 17.10.2018 року, у справі №826/1419/18 від 15.07.2020 року.

Однак, об`єкт незавершеного будівництва, який належить ОСОБА_1 та розташований за адресою: м. Одеса, Серединський сквер, 1 не має жодної із перелічених ознак та, більше того, з метою здійснення реконструкції належної Відповідачу будівлі було отримано всі, передбачені чинним законодавством документи.

В постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі №822/2149/18 суд на підставі аналізу положень статті 376 ЦК України, статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зробив висновок, що у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. Можливість перебудови та усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки.

Представник відповідача наголошує, що ніяка можливість перебудови та усунення наслідків самочинного будівництва та взагалі встановлення факту наявності самочинного будівництва у даному випадку Позивачем не досліджувалась та доказів неможливості усунути, в разі їх наявності, відхилення від будівельних норм Позивачем суду не надано.

Таким чином, без встановлення важливої обставини - можливості здійснення перебудови належного ОСОБА_1 приміщення, не можливо ухвалити рішення про його знесення, що є крайнім заходом відповідальності, який застосовуються тільки в разі неможливості здійснити інші дії власником нерухомого майна.

Статтею 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається з Єдиного державного реєстру нерухомості. Набув ОСОБА_1 право власності на підставі договору купівлі-продажу від 06.12.2016 року №НВІ 750245.

16 лютого 2018 року ОСОБА_1 отримав містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва «реконструкція нежитлового приміщення в існуючих габаритах фундаменту з надбудовою другого поверху з метою реконструкції нежитлового приміщення за адресою: м. Одеса, Серединський сквер, 1».

19 червня 2018 року Управлінням ДАБК ОМР зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ОД 93 щодо реконструкції нежитлового приміщення за адресою: м. Одеса, Серединський сквер, 1.

27 грудня 2019 року Управлінням ДАБК ОМР за №01-13/500ДАБК прийнято Наказ «Про скасування права на виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) №ОД93 за адресою: АДРЕСА_1 ».

Згідно з «Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 року, на підставі наказу Управління №01-13/333ДАБК від 01.08.2019 року та звернення фізичної особи - ОСОБА_2 від 17.12.2019 року (вх. №01-10/559-ЗГ від 17.12.2019 року) та на підставі направлення для проведення позапланового заходу №002110 від 17.12.2019 року, позивачем ініційовано комісійне обстеження об`єкту за участю начальника відділу контролю та моніторингу за станом території району Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради - Косьміна Дениса Миколайовича та головним спеціалістом інспекційного відділу №2 Управління Ташматової Н.Л. здійснено позапланову перевірку на об`єкті: реконструкція нежитлового приміщення в існуючих габаритах фундаменту, з надбудовою другого поверху за адресою: м. Одеса, Малиновський район, Серединський сквер, 1.

На час проведення позапланової перевірки та у відповідності до даних Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, наявні відомості стосовно повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) №ОД93 «Реконструкція нежитлового приміщення в існуючих габаритах фундаменту, з надбудовою другого поверху за адресою м. Одеса, Серединський сквер, 1».

Згідно з повідомленням про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС) №ОД93 на реконструкцію нежитлового приміщення в існуючих габаритах фундаменту, з надбудовою другого поверху, за адресою: Одеська область, м. Одеса, Малиновський район, Серединський сквер, 1: замовник - ОСОБА_1 ; вид будівництва - реконструкція; код об`єкта - 1220.9; технічний нагляд здійснює - ОСОБА_3 , кваліфікаційний сертифікат серія та номер: AT №000452; проектна документація розроблена Державним підприємством «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЩЯ» (код ЄДРПОУ 0329083); головний інженер проекту - Герасімук Любов Яковлівна, наказ ДП «ДНД та ПВІ «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» №б/н від 25.01.2018 року», кваліфікаційний сертифікат - серії АР №002979; проектна документація затверджена замовником, Аваковим Р.Б. від 12.06.2018 року; експертиза проекту будівництва проведена - філія ДП «УКРДЕРЖБУДЕКСПЕРТИЗА» в Одеській області, , експерт Лисенко Г.І., сертифікат АЕ 004401, позитивний експертний звіт №16-0980-18 від 05.06.2018 року; відповідальною особою проектувальника, що здійснює авторський нагляд, визначено - Герасімук Л.Я.; інформація про генерального підрядника - Аваков Р.Б., Одеська область, м. Одеса, Малиновський район, Серединський сквер, 1, паспорт серія та номер: НОМЕР_1 , виданий 17.01.2000 року Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, ІПН - НОМЕР_2 ; містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки видані Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради №01-07/22, від 16.02.2018 року; земельна ділянка використовується для будівництва на підставі - не потребує згідно п. 7 «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт» (Постанова КМУ від 13.04.2011 року №466); загальна площа об`єкта відповідно до проектної документацїї-145,8 кв.м.; основні показники об`єкта загальна площа - 145,8 кв.м., основна площа - 112,6 кв.м., підсобна площа - 33,2 кв.м., будівельний об`єм - 560,0 кв.м., поверховість - 2; кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією - 100 тис. грн., у тому числі витрати на будівельні роботи - 100 тис. грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.06.2021 року у справі №420/1475/20 визнано неправомірним та скасовано наказ Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №01-13/500ДАБК від 27.12.2019 року «Про скасування права на виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками №ОД93».

22 листопада 2022 року рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/2559/20 задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради та визнано протиправним та скасовано Розпорядження №53/01-06 від 11.02.2020 року «Про приведення об`єкту нерухомого майна до попереднього стану за адресою: м. Одеса, Серединський сквер, 1».

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Права і свободи людини, гарантії щодо них визначають зміст та спрямованість діяльності держави. Ст. 55 Конституції України проголошує: «Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб».

Безперечно, забезпечити надійний захист прав і свобод людини та громадянина може тільки судова система, яка діє виключно на засадах законності, рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності судового процесу, змагальності сторін, додержання презумпції невинуватості тощо, в умовах незалежності і недоторканності суддів. Тому серед правових засобів захисту суб`єктивних прав і свобод людини та громадянина одним із найефективніших є судовий захист.

Судовий контроль за суб`єктами владних повноважень, які зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, не суперечить державному контролю, ці види контролю доповнюють один одного та забезпечують збалансовану систему стримувань і противаг.

Правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності, спрямованої на формування сприятливого життєвого середовища, досягнення естетичної виразності, економічної доцільності і надійності будинків, споруд та їх комплексів визначаються Законом України "Про архітектурну діяльність".

Згідно п. 1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про архітектурну діяльність", будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, у порядку, визначеному Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Статтею 10 Закону України "Про архітектурну діяльність" передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснюється для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, місцевих правил забудови населених пунктів, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року №3038-VI (далі Закон №3038-VІ) встановлені правові та організаційні основи містобудівної діяльності. Однією з функцій управління у сфері містобудівної діяльності є контроль за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації (п.6 ч.1 ст. 7 Закону України №3038-VI).

Статтею 41 Закону України №3038-VI визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є: 1) подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; 2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; 3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; 4) перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; 5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом; 6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та п.п. 3 п. 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівельних умов та обмежень, затвердженому проекту або будівельного паспорту забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Відповідно до ч. 1, 4, 7 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

В постанові від 21 жовтня 2020 року по справі №420/228/19 Верховний Суд висловив правові позиції про те, що залежно від ознак самочинного будівництва особи, зокрема, органи місцевого самоврядування, можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво, знесення самочинно збудованого об`єкта або проведення перебудови власними силами або за її рахунок; приведення земельної ділянки в попередній стан або відшкодування витрат. При цьому знесення самочинного будівництва можливе добровільно особою, яка його здійснила (здійснює), а також, за наявності для цього підстав, примусово, однак лише за рішенням суду, зокрема, ухваленим за позовом відповідного органу місцевого самоврядування та у разі неможливості здійснити перебудову такого будівництва.

В постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі №822/2149/18 суд на підставі аналізу положень статті 376 ЦК України, статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зробив висновок, що у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. Можливість перебудови та усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки.

В інших випадках самочинного будівництва, зокрема, (1) якщо нерухоме майно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або (2) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи (3) належно затвердженого проекту, стаття 376 Цивільного кодексу України не ставить можливість знесення об`єкта самочинного будівництва в залежність від можливостей його перебудови.

Натомість, для висновку про задоволення позову у цьому випадку визначальним та достатнім є той факт, що відповідач здійснив будівництво без документів, що дають право на це, і без належно затвердженого проекту та не виконав вимоги зобов`язального припису, яким вимагалось усунути виявлені порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" право на виконання будівельних робіт набувається після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 2 ст. 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Як встановлено судом, 16 лютого 2018 року ОСОБА_1 отримав містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва «реконструкція нежитлового приміщення в існуючих габаритах фундаменту з надбудовою другого поверху з метою реконструкції нежитлового приміщення за адресою: м. Одеса, Серединський сквер, 1».

На час розгляду справи містобудівні умови і обмеження є чинними та не скасовані, що не спростовано і позивачем по справі.

У Містобудівних умовах та обмеженнях для проектування об`єкта будівництва реконструкція нежилого приміщення в існуючих габаритах фундаменту, з надбудовою другого поверху за адресою: м. Одеса, сквер Серединський, 1, затверджені Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради №01-07/22 від 16.02.2018 року, згідно п. 3, яких визначено, що відповідно до ч. 4 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Вказане встановлено у рішенні суду від 18.06.2021 у справі №420/1475/20, яке набрало законної сили.

Поряд з цим, у позовній заяві позивачем наголошено, що відповідно до норм діючого законодавства України, підставою для отримання містобудівних умов та обмежень для проектування будівництва є наявність правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Відтак, затвердження Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради 16.02.2018 року за №01-07/22 Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва реконструкція нежилого приміщення в існуючих габаритах фундаменту, з надбудовою другого поверху за адресою: м. Одеса, сквер Серединський, 1 фактично підтверджено правомірність дій відповідача.

Крім того, 19 червня 2018 року Управлінням ДАБК ОМР зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ОД93 щодо реконструкції нежитлового приміщення за адресою: м. Одеса, Серединський сквер, 1.

З урахуванням викладених вище приписів законодавства, ОСОБА_1 отримав законне право на виконання будівельних робіт за адресою: м. Одеса, Серединський сквер,1.

Разом з цим, у позовній заяві представник позивача зазначає, що за результатами перевірки, 27 грудня 2019 року Управлінням ДАБК ОМР за №01-13/500ДАБК прийнято Наказ «Про скасування права на виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) №ОД93 за адресою: м. Одеса, Серединський сквер, 1.

Натомість судом встановлено, що Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.06.2021 року у справі №420/1475/20 визнано неправомірним та скасовано наказ Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №01-13/500ДАБК від 27.12.2019 року «Про скасування права на виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками №ОД93». Рішення набрало законної сили.

Крім того, також 22 листопада 2022 року рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/2559/20 задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради та визнано протиправним та скасовано Розпорядження №53/01-06 від 11.02.2020 року «Про приведення об`єкту нерухомого майна до попереднього стану за адресою: м. Одеса, Серединський сквер, 1». Рішення набрало законної сили.

Системний аналіз чинного законодавства, релевантна практика Верховного Суду та встановлені фактичні обставини дають підстави суду для висновку, що Відповідач законно здійснював реконструкцію будівлі за адресою: м. Одеса, сквер Серединський, 1 та що ознаки самочинного будівництва відсутні, оскільки у нього наявні передбаченні законодавством документи (містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва «реконструкція нежитлового приміщення в існуючих габаритах фундаменту з надбудовою другого поверху з метою реконструкції нежитлового приміщення за адресою: м. Одеса, Серединський сквер, 1» та повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ОД93 щодо реконструкції нежитлового приміщення за адресою: м. Одеса, Серединський сквер, 1).

У рішенні суду від 18.06.2021 у справі №420/1475/20 встановлено: «… При цьому, повідомлення про початок виконання будівельних робіт зареєстроване Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради саме на реконструкцію без змін геометричних розмірів забудови земельної ділянки.

Таким чином, діючим законодавством передбачено право позивача на здійснення реконструкції нежитлового приміщення в існуючих габаритах фундаменту, з надбудовою другого поверху за адресою: м. Одеса, сквер Серединський, 1 за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Крім того, суд вказує на те, що факту здійснення позивачем нового будівництва, або здійснення будівельних робіт зі зміною геометричних розмірів забудови земельної ділянки, відповідачем не доведено та не підтверджено належними та достовірними доказами. Відповідно відповідачем не доведено факту наявності недостовірних даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо зазначення документа, що потребує права власності чи користування земельною ділянкою…».

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Так, згідно з частиною четвертою статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Загальноприйнято вважати, що преюдиційність (лат. praejudicialis - те, що стосується попереднього судового рішення це можливість прийняття судом як беззаперечними обставин (юридичних фактів), що були встановленні іншим судом в іншій справі та містяться у мотивувальній частині рішення, яке набрало законної сили.

Преюдиційність безпосередньо пов`язана з презумпцією істинності судового рішення, конституційною нормою про обов`язковість судового рішення (частина друга статті 129 Основного закону України), а також такими складовими верховенства права як принцип правової визначеності, легітимних очікувань, процесуальної економії, а також заборони зловживати процесуальними правами.

У пунктах 60, 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ющенко та інші проти України» (заяви №№ 73990/01, 7364/02, 15185/02 і 11117/05) констатовано: «… право на справедливий судовий розгляд, яке передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції та розтлумачене в контексті принципів верховенства права та юридичної визначеності, містить вимогу непіддання сумніву рішення суду, коли він остаточно вирішив питання (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], № 28342/95, п. 61)»; за відсутності будь-яких ознак того, що в іншому судовому провадженні мали місце якісь вади, Суд вважає, що нове вирішення тих самих питань може звести нанівець закінчене раніше провадження, а це несумісно з принципом юридичної визначеності.

Викладене в цілому свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання ОСОБА_1 за власний рахунок звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 шляхом знесення самочинно збудованого нежитлового приміщення, загальною площею 63,3 кв.м. задоволенню не підлягає.

Щодо рішень державних реєстраторів суд зазначає наступне.

29 вересня 2006 року ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_5 (Покупець) уклали Договір купівлі-продажу, згідно п. 1.1. якого Позивач продає, а Відповідач купує торговий павільйон загальною площею 30 кв.м. (И-105), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності Продавцю згідно Договору купівлі продажу за №5198 від 25.09.2006 р., посвідченого Запольською О. В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу.

Згідно з п. 2.1 Договору купівлі-продажу від 29.09.2006 року, ОСОБА_4 продав ОСОБА_5 торговий павільйон загальною площею 30 кв.м, який знаходиться за адресою: м. Одеса, сквер Серединський ,1.

Згідно з п. 2.1. Договору купівлі-продажу від 29.09.2006 р., торговий павільйон продається за 10000 (Десять тисяч) гривень 00 копійок, а п. 2.2. передбачає, що Покупець зобов`язаний передати вищенаведену суму за придбаний об`єкт Позивачу протягом п`яти днів з моменту підписання вказаного Договору, тобто до 04.10.2006 р., однак, Покупець вказане зобов`язання не виконав, що суперечить ст. 525 ЦК України яка регламентує, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом, а також ст. 629 ЦК України, яка регламентує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Оскільки Покупець не здійснив розрахунок за торговий павільйон з Продавцем, чим порушив умови та порядок розрахунку, передбачені Договором від 29.09.2006 р. ст.ст. 525, 629, ЦК України, та відповідно порушив права та охоронювані законом інтереси Продавця, то останній звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з ціллю визнання вказаного договору недійсним, що передбачено в п.7.2. Договору купівлі-продажу від 29.09.2006 р.

Так, справі було присвоєно єдиний унікальний номер №2-8029/2006.

В той же час, за період користування ОСОБА_4 спірним приміщенням ним було проведено ремонтні роботи, за результатами яких павільйон став нежитловим приміщенням, докази чого ОСОБА_4 надав суду, а саме: Акт державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації за адресою: Серединський сквер.

Згідно вказаного акту прийнято в експлуатацію міні-магазин за адресою: м. Одеса, Серединський сквер, площею 30 кв.м., та в тексті акту зазначено наступне: даний акт може слугувати підставою для реєстрації як колективної так і приватної власності юридичних і фізичних осіб.

В рамках розгляду справи №2-8029/2006 суду було надано Технічний висновок про можливість подальшої експлуатації об`єкту нерухомості нежилого приміщення у сквері Серединський, 1, м. Одеса, виконаного СПФ «ЮГАН-ОСН», в якому зазначено, що нежиле приміщення конструйоване з дотриманням діючих нормативних документів, які пред`являються до нежилих приміщень, обладнано електричними комунікаціями, які знаходяться в задовільному стані, та придатне для дальшої експлуатації.

Відповідно вказаного Технічного висновку будівельна готовність нежилого приміщення - 100%.

16 жовтня 2006 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси у справі №2-8029/2006 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права власності на нежиле приміщення, позов задоволено та вирішено визнати недійсним договір купівлі-продажу від 29.09.2006 року, укладеній у простій письмовій формі між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і визнано за ОСОБА_4 право власності на нежиле приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, сквер Серединський, 1.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2024 у справі №2-8029/2006 апеляційна скарга заступника керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси Самойленко М.А. в інтересах держави в особі Одеської міської ради залишена без задоволення.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2006 року залишити без змін.

У Постанові встановлено: «… На думку апеляційного суду, враховуючи встановлені у справі обставини, скасування рішення яке було чинним 18 років, за результатом ухвалення якого третя особа набула право власності, відкрито ним користувалась, про що як Одеська міська рада, так і органи прокуратури були обізнані не відповідатиме легітимній меті…».

В подальшому, 15.02.2007 року ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу №1154, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Крицькою Н.В. продав нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_6 .

На підставі вказаного договору купівлі-продажу відбулась реєстрація права власності на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 .

Ті обставини, що за ОСОБА_6 право власності на спірний об`єкт було зареєстровано ще у 2007 році, підтверджується витягом №13593605 від 16.02.2007 року, виданим КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» та інформаційною довідкою сформованою 30.11.2006 року, з якої вбачається що право власності ОСОБА_6 на об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване ще 16.02.2007 року.

Після придбання вказаного приміщення ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 провів ряд ремонтно-відновлювальних робіт.

В результаті проведення таких робіт збільшилась площа нежилого приміщення з 33,4 кв. м. на 63,3 кв.м.

З метою підтвердити збільшення площі в результаті здійснення ремонтних робіт, ОСОБА_6 звернувся на адресу техніка з інвентаризації нерухомого майна - ФОП ОСОБА_7 .

В результаті огляду приміщення за адресою: АДРЕСА_1 ФОП ОСОБА_7 складено лист №194-45 від 22.11.2016 року, відповідно до якого вбачається, що на підставі проведеної поточної інвентаризації встановлено, що ОСОБА_8 належить на підставі договору купівлі-продажу №1154 від 15.02.2007 року нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею - 33, 4 кв.м. Під час проведення технічної інвентаризації від 22.11.2016 року встановлено, що загальна площа нежилого приміщення складає 63,3 кв.м., збільшення загальної площі на 29, 9 кв.м. відбулось за рахунок демонтажу перегородок, а також за рахунок влаштування нових перегородок (без порушення капітальних стін), яке згідно п. 3.2 «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики за №127 від 24.05.2001 року (із змінами та доповненнями) не є самочинним будівництвом.

На підставі вказаних документів, а саме: Договору купівлі-продажу №1154 від 15.02.2007 року, листа ФОП ОСОБА_7 №194-45 від 22.11.2016 року та технічного паспорта від 22.11.2016 року ОСОБА_6 звернувся до державного реєстратора з метою реєстрації змін щодо права власності на належний йому об`єкт нерухомості за адресою: м. Одеса, сквер Серединський, 1.

В той же час, з 2007 року до 2016 року змінився порядок реєстрації права власності та розпочав функціонувати новий реєстр й внести зміни до старого реєстру було неможливим, що призвело до необхідності приймати рішення про реєстрацію права власності на об`єкт за адресою: м. Одеса, сквер Серединський, 1, а не про внесення змін щодо технічної характеристики на об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 02.11.2016 року, що діяла на час прийняття оскаржуваного рішення державного реєстратора) записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав. У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду.

Отже, рішення державного реєстратора від 30.11.2016 року (індексний номер: 32632195) є цілком правомірним та не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

06 грудня 2016 року ОСОБА_6 за договором купівлі-продажу №21001 передав нежитлове приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 63,3 кв.м. у власність ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 прийняв нежитлове приміщення у власність та сплатив за нього грошові кошти, згідно умов договору.

Дані обставини свідчать, що договір купівлі-продажу №2101 від 06.12.2016 року відповідає нормам чинного законодавства та містить всі істотні умови договору.

Що стосується тверджень про неправомірну реєстрацію, яка полягала у внесенні змін від 11.03.2019 року до запису про об`єкт нерухомості за адресою: м. Одеса, Серединський сквер, 1 згідно якої нежитлове приміщення змінено на незавершене будівництво, готовність 75%.

Згідно оскаржуваного рішення державного реєстратора від 11.03.2019 року за №45895205 реєстрація права власності не відбувалась, а відбувалась реєстрація змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо технічної характеристики об`єкта нерухомості.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції від 04.02.2019 року, що діяла на час прийняття оскаржуваного рішення) записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

За п. 14 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції від 04.02.2019 року, що діяла на час прийняття оскаржуваного рішення) державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

З огляду на викладені норми права вбачається, що рішення державного реєстратора від 11.03.2019 року за №45895205 є законним та було прийнято з дотриманням всіх чинних на той час вимог законодавства, й стосувалось саме зміни технічної характеристики об`єкта, що свідчить про необхідність подання тільки тих документів реєстратору, які підтверджують такі зміни.

Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивач в ході судового розгляду справи не доведено ґрунтовності пред`явлених вимог.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 року у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 року у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 року у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 року у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 року у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 року у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 року у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Керуючись ст.ст.2-9, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 293-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області Марущак Юлії Валеріївни, Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Крицького Олександра Васильовича, Державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Одеської області Махортова Ігоря Олександровича, треті особи: Одеська міська рада, Департамент земельних ресурсів Одеської міської про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання знести самочинно збудоване нежитлове приміщення - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (адреса: 65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6, , e-mail: )

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2

Державний реєстратор Центру надання адміністративних послуг Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області Марущак Юлія Валеріївна (адреса: 67801, Одеська область, Овідіопольський район, смт Овідіополь, вул. Т. Шевченка, 169, ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Крицький Олександр Васильович (адреса: АДРЕСА_3 , ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 )

Державний реєстратор Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Одеської області Махортов Ігор Олександрович (адреса: 66350, Одеська область, Подільський район, село Куяльник, вул. Куяльницька, буд. 26А)

Одеська міська рада (адреса: 65026, м. Одеса, пл. Думська, 1, , e-mail: legal )

Департамент земельних ресурсів Одеської міської (адреса: 65011, м. Одеса, вул. Успенська, 83/85, ).

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА

.