Справа № 520/26232/24
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 р.Справа № 520/26232/24

Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 р. (ухвалене суддею Полях Н.А.) по справі № 520/26232/24

за позовом ОСОБА_1

до в.о. начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління МЮ Жданової Олени Віталіївни , начальник Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління МЮ Барсегяна Арутюна Овсеповича

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до в.о. начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління МЮ Жданової О.В., начальника Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління МЮ Барсегяна А. О., в якому просив: визнати неправомірними дії начальника Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції Барсегяна А.О. та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.10.2019 р. у ВП № 60384836 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 216770,19 грн.; визнати неправомірними дії в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Олени Жданової щодо відмови в закритті виконавчого провадження № 60384836 від 23.10.2019 р. з примусового виконання постанови державного виконавця ВП № 45233447 від 27.11.2015 р. примусового стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 216770,19 грн., оформленої листом № 17892 від 22.08.2024 р. та скасувати постанову від 17.01.2020 р. у ВП № 60384836 про прийняття виконавчого провадження.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 р. у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовлено та позовну заяву повернуто позивачу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.01.2025 р.: ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 р. по справі № 520/26232/24 скасовано в частині визнання неправомірними дій в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Олени Жданової щодо відмови в закритті виконавчого провадження № 60384836 від 23.10.2019 р. з примусового виконання постанови державного виконавця ВП № 45233447 від 27.11.2015 р. примусового стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 в розмірі 216770,19 грн., оформленої листом № 17892 від 22.08.2024 р.; справу № 520/26232/24 в скасованій частині направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду; в іншій частині ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 р. по справі № 520/26232/24 залишено без змін.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було 17.02.2025 р.: частково задоволено заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з позовом; визнано поважно причину пропуску строку звернення до суду з позовом ОСОБА_1 до в.о. начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жданової О.В. начальника Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Барсегян А.О. в частині визнання неправомірними дій в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Олени Жданової щодо відмови в закритті виконавчого провадження № 60384836 від 23.10.2019 р. з примусового виконання постанови державного виконавця ВП №45233447 від 27.11.2015 р. примусового стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 216770,19 грн. оформленої листом № 17892 від 22.08.2024 р. та скасування постанови від 17.01.2020 р. по ВП № 60384836 про прийняття виконавчого провадження, та поновити цей строк; у задоволенні іншої частини заяви відмовлено; відкрито спрощене провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом в частині визнання неправомірними дій в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Олени Жданової щодо відмови в закритті виконавчого провадження № 60384836 від 23.10.2019 р. з примусового виконання постанови державного виконавця ВП №45233447 від 27.11.2015 р. примусового стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 216770,19 грн. оформленої листом № 17892 від 22.08.2024 р. та скасування постанови від 17.01.2020 р. по ВП № 60384836 про прийняття виконавчого провадження.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 р. та ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Закону України «Про виконавче провадження», Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

У судове засідання учасники справи своїх представників не направили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, на виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.10.2014 р. у справі № 2029/7639/12 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист № 2029/7639/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" суму заборгованості за кредитним договором № 010/42 - 1/0574 від 26.08.2011 р. в загальному розмірі 2167701,90 грн.

Постановою головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 29.10.2014 р. відкрито виконавче провадження № 45233447 (в подальшому ВП № 45233447) з примусового виконання виконавчого листа № 2029/7639/12, виданого 17.10.2014 р. Орджонікідзевським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" суму заборгованості за кредитним договором № 010/42 - 1/0574 від 26.08.2011 р. в загальному розмірі 2167701,90 грн.

Постановою головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ВП № 45233447 від 27.11.2015 р. стягнуто з боржника - ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 216770,19 грн.

27.11.2015 р. старшим державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції винесено постанову про приєднання ВП № 45233447 з примусового виконання виконавчого листа № 2029/7639/12, виданого 17.10.2014 р. Орджонекідзевським районним судом м. Харкова, до зведеного виконавчого провадження № 49490005.

27.11.2015 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника у зведеному виконавчому провадженні № 49490005.

Постановою старшого державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ВП № 45233447 від 01.12.2025 р. накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

01.12.2015 р. старшим державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції прийнято постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та про розшук майна боржника (ВП № 45233447).

13.07.2017 р. заступником начальника відділу Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області прийнято постанову, якою виведено виконавче провадження № 45233447 з примусового виконання виконавчого листа № 2029/7639/12 із зведеного виконавчого провадження № 49490005, яке веде Орджонікідзевський ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області.

Заступником начальника відділу Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області 22.08.2017 р. винесено постанову про прийняття ВП № 45233447 з примусового виконання виконавчого листа № 2029/7639/12.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 17.05.2019 р. прийнято ВП № 45233447 з примусового виконання виконавчого листа № 2029/7639/12.

21.11.2018 р. заступником начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області прийнято постанову про заміну сторони виконавчого провадження з АТ "Райффайзен Банк Аваль" на його правонаступника ТОВ "Фінансова компанія "Форінт", , місцезнаходження 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, оф. 212.

14.05.2019 р. державним виконавцем прийнято постанову про передачу виконавчого листа № 2029/7639/12 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

16.10.2019 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Барсегяном А.О. винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Постановою від 16.10.2019 р. виведено ВП № 45233447 з примусового виконання виконавчого листа № 2029/7639/12 із зведеного виконавчого провадження № 59149901, яке веде ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області.

Постановою від 16.10.2019 р. виконавчий лист № 2029/7639/12 повернуто стягувачу. Постанову про стягнення виконавчого збору від 27.11.2015 р. ВП № 45233447 та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 16.10.2019 р. ВП № 45233447 виділено в окреме провадження.

23.10.2019 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Барсегяном А.О. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови № ВП № 45233447, виданої 27.11.2015 р. Орджонікідзевським ВДВС ХМУЮ про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 216770,19 грн.

Постановою від 23.10.2019 р. приєднано виконавче провадження № 60384836 з примусового виконання постанови № ВП № 45233447, виданої 27.11.2015 р. Орджонікідзевським ВДВС ХМУЮ про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 216770,19 грн. (ВП № 60384836) до зведеного виконавчого провадження № 59149901, яке веде ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області.

Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 17.01.2020 р. прийнято постанову про передачу постанови № ВП № 45233447, виданої 27.11.2015 р. Орджонікідзевським ВДВС ХМУЮ про стягнення виконавчого збору у розмірі 216770,19 грн. у Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у строк до 17.01.2020 р.

Постановою від 17.01.2020 р. прийнято виконавче провадження № 60384836 з примусового виконання постанови № ВП № 45233447, виданої виданий 27.11.2015 р. Орджонікідзевським ВДВС ХМУЮ.

10.06.2020 р. державним виконавцем прийнято постанову про арешт коштів боржника.

10.08.2020 р. прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Постановою від 23.02.2021 р. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 306000 грн.

13.08.2024 р. позивач звернувся до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою про закриття виконавчого провадження АСВП № 60384836 від 23.10.2019 р. щодо примусового стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 216770,19 грн.

Листом в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жданової Олени вих. № 17892 від 22.08.2024 р. представника позивача повідомлено, що, відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини 1 статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Не погоджуючись з відмовою в закритті виконавчого провадження № 60384836 від 23.10.2019 р. з примусового виконання постанови державного виконавця ВП № 45233447 від 27.11.2015 р. про примусове стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 216770,19 грн. оформленої листом № 17892 від 22.08.2024 р. та постановою від 17.01.2020 р. по ВП № 60384836 про прийняття виконавчого провадження, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач відмовляючи у закритті виконавчого провадження № 60384836 від 23.10.2019 р. з примусового виконання постанови державного виконавця ВП № 45233447 від 27.11.2015 р. діяв на підставі та у спосіб передбачений чинним законодавством, та постанова від 17.01.2020 р. по ВП № 60384836 про прийняття виконавчого провадження обґрунтована, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусовому виконанню підлягають, зокрема, виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішення третейського суду, рішення міжнародного комерційного арбітражу, рішення іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження), виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження), виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження), виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній відкриття виконавчого провадження, тобто до 28.08.2018 р.), виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Частиною 2 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, на час винесення постанов про повернення виконавчого документа та про стягнення виконавчого збору, тобто, з 28.08.2018 р.) встановлено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час момент винесення постанов про повернення виконавчого документа та про стягнення виконавчого збору) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Згідно із ч. ч. 3-5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час винесення постанов про повернення виконавчого документа та про стягнення виконавчого збору), визначено, що у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається. Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження,» кошти виконавчого провадження складаються з: виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувача; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Згідно із п. 5 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується, зокрема, у разі виконання рішення приватним виконавцем.

Відповідно до ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 цього Закону, якщо рішення було виконане до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно із ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини 1 статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною 9 статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини 1 статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. Стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку з імовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 11.10.2023 р. у справі № 140/1126/23.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі: визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення; затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника; прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена; закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів; фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону; якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону; якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України; якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки; врегулювання (погашення, списання) відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз", оператором газотранспортної системи та операторами газорозподільних систем, за спожитий природний газ, а також послуги з його транспортування та розподілу відповідно, перед теплогенеруючими організаціями за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, перед електропостачальниками або операторами системи розподілу (як правонаступниками в частині прав та обов`язків за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією) за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням, яке набрало законної сили; списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 та підпункту 26.2 пункту 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України в повному обсязі сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа; списання згідно з пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" сум недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа; прийняття Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішення про початок процедури ліквідації банку-боржника; якщо відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню незалежно від дати укладення такої угоди; врегулювання (погашення, списання) відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість учасників процедури врегулювання заборгованості, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням, яке набрало законної сили; врегулювання (погашення, списання) оператором газорозподільної системи заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", якщо таке виконавче провадження розпочато за рішенням про зобов`язання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановити оператору газорозподільної системи економічно обґрунтований тариф на послуги з розподілу природного газу з включенням компенсацій за період з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2020 року включно; виконання або відкликання вимоги територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідно до Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", скасування рішення суду про тимчасове обмеження громадянина України у праві керування транспортним засобом під час мобілізації, якщо виконавче провадження розпочато за таким рішенням.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини (ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.05.2023 р. по справі № 520/9856/22, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2023 р., скасовано постанову заступника начальника відділу МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова ГТУЮ у Харківській області (Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східне міжрегіональне управління юстиції (м. Харків)) Звездіна В.В. про стягнення виконавчого збору у розмірі 216770,19 грн. від 27.06.2019 р. в межах виконавчого провадження № 45233102; скасовано постанову заступника начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східне міжрегіональне управління юстиції (м. Харків) Звездіна В.В. від 31.07.2019 р. № 59444751 про відкриття виконавчого провадження.

Під час розгляду справи № 520/9856/22 судом встановлено, що 17.10.2014 р. Орджонікідзевським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист № 2029/7639/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" грошових коштів в розмірі 2167701,90 грн.

29.10.2014 р. Індустріальним відділом державної виконавчої служби у місті Харкові було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66738738 з примусового виконання виконавчого листа № 2029/7639/12.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26.09.2018 р. задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Форінт» про заміну стягувача Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Форінт» у виконавчому провадженні № 2029/7639/12 від 17.10.2014 р., видані на виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27.09.2013 р. по справі № 2029/7639/12 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 014/07/1-514-07 від 04.05.2007 р. та за кредитним договором № 010/42-1/0574 від 26.08.2011 р. та кредитним договором № 014/07-01-0486-08 від 10.06.2008 р.

27.06.2019 р. до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному і Немишлянському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області надійшла заява стягувача про повернення виконавчого документу стягувачу без виконання.

27.06.2019 р. Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Індустріальному і Немишлянському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану та виконавчий лист № 2029/7639/12 повернуто Фінансовій Компанії «Форінт».

27.06.2019 р. заступником начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному і Немишлянському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Звездіним В.В. винесено постанову № 45233102 про стягнення виконавчого збору як виконавчий документ, згідно якої з ОСОБА_2 підлягає стягненню виконавчий збір у розмірі 216770,19 грн.

На підставі зазначеної вище постанови, заступником начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному і Немишлянському районах м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Звездіним В.В. 31.07.2019 р. відкрито виконавче провадження № 594444751, щодо примусового стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору у розмірі 216770,19 грн.

15.02.2021 р. заступником начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному і Немишлянському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Звездіним В.В. винесена постанова про передачу провадження № 594444751 в новоутворений відділ ДВС.

23.02.2021 р. заступником начальника Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східне міжрегіональне управління юстиції (м. Харків) Міністерства юстиції України винесено постанову про прийняття виконавчого провадження № 594444751.

07.02.2020 р. приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Форінт» про примусове виконання виконавчого листа № 2029/7639/12 від 17.10.2014 р. відкрите виконавче провадження № 61206043 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 014/07/1-514-07 від 04.05.2007 р. в загальному розмірі 68608,35 грн. та за кредитним договором № 010/42-1/0574 від 26.08.2011 р. в загальному розмірі 2167701,90 грн.

08.08.2022 р. приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області БАБЕНКО Дмитром Анатолійовичем за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Форінт» про повернення виконавчого документу без виконання винесено постанову по виконавчому провадженню № 61206043 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що виконавче провадження № 59444751 завершено на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/9856/22 від 30.05.2023 р., предметом якої були виконавчі провадження ВП № 45233102 та ВП №59444751, які стосуються саме стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , тобто, вказане судове рішення не стосується виконавчого провадження № 60384836 з примусового виконання постанови державного виконавця по справі ВП №45233447, виданого 27.11.2015 р. Орджонікідзевським ВДВС ХМУЮ про стягнення з боржника, ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 216770,19 грн.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано доказів наявності підстав, визначених ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» для прийняття державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження № 60384836 від 23.10.2019 р.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови від 17.01.2020 р. про прийняття виконавчого провадження ВП № 60384836, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Постановою від 17.01.2020 р. прийнято виконавче провадження № 60384836 з примусового виконання постанови № ВП № 45233447, виданий 27.11.2015 р. Орджонікідзевським ВДВС ХМУЮ про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 216770,19 грн., на підставі ч. 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження»

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення, виконавче провадження може бути передане від одного органу державної виконавчої служби до іншого. Передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Порядок передачі виконавчих документів та виконавчих проваджень встановлений розділом V Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (в подальшому Інструкція № 512/5).

Пунктом 9 розділу V Інструкції № 512/5 встановлено, що про передачу виконавчого провадження іншому органу державної виконавчої служби або до виконавчої групи державний виконавець виносить відповідну постанову, яку разом з матеріалами виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її винесення надсилає до органу державної виконавчої служби, до якого передається виконавче провадження. Державний виконавець, якому передано виконавче провадження, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження матеріалів виконавчого провадження зобов`язаний винести постанову про прийняття виконавчого провадження, яку надсилає сторонам виконавчого провадження.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що Державний виконавець, якому передано виконавче провадження зобов`язаний винести постанову про прийняття виконавчого провадження.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувана постанова відповідача обґрунтована, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 р. без змін, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 р. по справі № 520/26232/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді О.А. Спаскін Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 30.04.2025 року