Справа № 520/34142/24
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

29 квітня 2025 року № 520/34142/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 93 від 12.11.2024 року про відмову у призначенні пенсії щодо не врахування пільгового стажу за періоди: з 01.02.1994 по 06.05.1994 роки, з 04.06.1996 по 31.03.1998 роки, з 01.04.1998 по 01.07.2003 роки та з 01.03.2005 по 25.06.2013 роки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області врахувати пільговий стаж за періоди роботи: з 01.02.1994 по 06.05.1994 роки, з 04.06.1996 по 31.03.1998 роки, з 01.04.1998 по 01.07.2003 роки та з 01.03.2005 по 25.06.2013 роки та призначити пенсію на пільгових умовах починаючи з 05.11.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення пенсійного органу про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки пенсійний орган протиправно не зарахував у пільговому обчисленні страховий стаж позивача, що призвело до порушення прав позивача на належне пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду від 17.12.2024 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на доводи викладені у ньому.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАСУ суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

05.11.2024 року позивачем було подано до управління Пенсійного фонду України заяву щодо призначення пенсії за віком відповідно до ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та надано наступний перелік документів: трудову книжку, диплом про навчання, паспорт, код, дані щодо атестації робочих місць, витяги, накази, довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, рішення комісії з питань підтвердження трудового стажу.

Зазначена заява позивача за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням пенсійного фонду України в Харківській області.

12.11.2024 року Головним управління Пенсійного фонду України у Харківській області було ухвалено рішення № 93 про відмову у призначенні пенсії.

Відповідно до вказаного рішення, судом встановлена, що за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи.

До пільгового стажу не зараховано:

Періоди роботи з 1998 по 2003 рік, згідно архівної довідки № 108-2455 від 27.02.2024 року на посадах змінного маркшейдера та інженера - маркшейдера на підземних роботах та період з 01.03.2005 по 25.06.2013 роки, згідно з архівною довідкою Н-2 від 25.06.2013 року на посаді маркшейдера на підземних роботах підлягають зарахуванню за умови підтвердження Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Отже, не погоджуючись із таким рішенням пенсійного органу, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із преамбулою Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003р. № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України Про Загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах пенсія за віком призначається:

1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є належність його професії, посади до пільгової, тобто до Списку №1 в даному випадку, та підтвердження шкідливих умов праці за результатами проведеної атестації робочого місця, а також наявність достатньої кількості пільгового стажу на таких роботах та досягнення відповідного віку, встановленого законом.

Частиною 3 статті 114 Закону України Про Загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Відповідно до п. 1 зазначеного Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За змістом приписів пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З аналізу наведених законодавчих приписів, зокрема, ст.62 Закону №1788-XII та п.1 Порядку №637, слідує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 від 01.02.1994 року, на ім`я ОСОБА_1 , судом встановлено, що він працював на наступних посадах:

- запис № 2-4 працював гірником на маркшейдерських підземних роботах в мале державне підприємство «Орієнтир» з 01.02.1994 по 06.05.1994 роки;

- запис № 6 від 04.06.1996 року прийнятий на роботу гірником на маркшейдерські підземні роботи з повним робочим днем по 3 розряду в ТОВ «Орієнтир;

- запис № 7 від 01.02.1998 року призначено на посаду змінного маркшейдера на підземних роботах з повним робочим днем в ТОВ «Орієнтир;

- запис № 8 від 31.03.1998 року, звільнений у зв`язку з переведенням на роботу в дочірнє підприємство «Укргеодезмарк» ВАТ «Київметробуд»;

- запис № 9 від 01.04.1998 року, прийнятий по переводу із ТОВ «Орієнтир», підприємство «Укргеодезмарк» ВАТ «Київметробуд»;

- запис № 10 від 01.02.2002 року, призначений на посаду провідного інженера-маркшейдера на підземних роботах з повним робочим днем;

- запис № 11 від 01.07.2003 року, звільнений у зв`язку з переведенням на роботу ТОВ «Брама»;

- запис № 15 від 01.03.2005 року, прийнятий по переводу з ТОВ «Брама» на посаду маркшейдера підземних робіт, Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління спецуправління протизсувних підземних робіт;

- запис № 17 від 01.10 2009 року, переведений на посаду начальника дільниці № 1 з повним робочим днем під землею;

- запис № 18 від 01.06.2010 року, переведений на посаду начальника дільниці (поверхової);

- запис № 19 від 02.08.2010 року, переведений начальником дільниці з повним робочим днем під землею;

- запис № 20 від 09.11.2010 року, переведений головним інженером з повним робочим днем під землею;

- -запис № 21 від 07.12.2012 року, призначено на посаду директора;

- запис № 22 від 25.06.2013 року, звільнений за власним бажанням;

- запис № 25 від 02.09.2013 року, прийнятий на посаду маркшейдера 1-ї категорії, КП «Спеціалізоване управління протизсувних робіт»;

- запис № 26 від 01.11.2013 року переведений на посаду начальника дільниці № 2;

- запис № 27 від 12.02.2015 року, переведений на посаду заступника директора з виробничо- господарських питань.

Випискою з індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 , форми ОК-5, яка сформована 19 листопада 2024 року, підтверджено, що у 1999-2015 роках позивач має облікований спеціальний стаж за кодом ЗПЗ013АІ.

Відповідно рішення комісії № 21 від 18.10.2024 року, підтверджений стаж роботи з 04.06.1996 по 31.01.1998 роки в якості гірника на маркшейдерських підземних роботах 2, 3 розряду з повним робочим днем, та з 01.02.1998 по 31.03.1998 роки змінним маркшейдером на підземних роботах з повним робочим днем у ТОВ «Орієнтир».

Зазначеним Рішенням відмовлено у підтвердженні стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 за нормами пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ОСОБА_1 з 01.02.1994 по 06.05.1994 в якості гірника на маркшейдерських підземних роботах 2,3 розряду з повним робочим днем на у ТОВ «Орієнтир», оскільки відсутня заробітна плата; з 01.04.1998 по 01.07.2003 в якості змінного маркшейдера па підземних роботах з повним робочих днем на Дочірньому підприємстві «Укргеодезмарк» ВАТ «Київметробуд», оскільки організація не перебуває у стані припинення та надавались відпустки без збереження заробітної плати з 11 по 25 серпня 1999 та з 26 по 31 серпня 1999; з 01.03.2005 по 30.09.2009 маркшейдером на підземних, з 01.10.2009 по 08.11.2010 переведений начальником дільниці № 1 з повним робочим днем під землею, з 09.11.2010 по 06.12.2012 переведений головним інженером з повним робочим днем під землею, з 07.12.2012 по 25.06.2013 призначений директором відокремленого підрозділу Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління ПАТ СУПР, оскільки документи про зайнятість на підземних роботах 50 процентів і більше робочого часу за рік (в обліковому періоді) на посадах маркшейдера, начальника дільниці, головного інженери (у разі відсутності довідка про їх відсутність), роботу на підземній дільниці на розгляд Комісії не надано, посада директора Списком № 1 не передбачена

Згідно із рішенням № 93 від 12 листопада 2024 року про відмову в призначенні позивачу пенсії, його пільговий стаж за списком № 1 складає - 1 рік 4 місяці.

Періоди роботи з 01.04.1998 по 01.07.2003 роки та з 01.03.2005 по 25.06.2013 роки не зараховані до пільгового стажу.

Суд зазначає, що протягом вказаного періоду роботи позивача чинним був Список №1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162.

У період з 01.02.1994 по 06.05.1994 роки позивач працював гірником на маркшейдерських підземних роботах в мале державне підприємство «Орієнтир»; у період з 01.04.1998 по 01.07.2003 роки позивач працював на посаді провідного інженера-маркшейдера на підземних роботах з повним робочим днем; у період від 01.03.2005 по 30.09.2009 позивач працював на посаді маркшейдера підземних робіт у Підрядному спеціалізоване ремонтно-будівельне управління спецуправління протизсувних підземних робіт; у період з 01.10 2009 по 31.05.2010 працював на посаді начальника дільниці № 1 з повним робочим днем під землею; у період з 01.06.2010 по 01.08.2010 працював на посаді начальника дільниці (поверхової); у період з 02.08.2010 по 08.11.2010 працював на посаді начальника дільниці з повним робочим днем під землею; у період з 09.11.2010 по 06.12.2012 працював на посаді головного інженера з повним робочим днем під землею; у період з 07.12.2012 по 25.06.2013 працював на посаді директора.

Судом встановлено, що посади Гірник на маркшейдерських роботах, інженер, маркшейдер, начальник дільниць, їх заступники (помічники), які виконують роботи в підземних умовах, директор наявні у Списку №1.

Втім, суд вказує, що в матеріалах справи відсутній розрахунок стажу роботи позивача для призначення пенсії за Списком № 1.

Трудовий стаж гірника на маркшейдерських підземних роботах в мале державне підприємство «Орієнтир» з 01.02.1994 по 06.05.1994 року, підтверджується: трудовою книжкою, запис № 2-4 та архівним витягом від 06.03.2024 №109-109/71-145, я якому зазначені накази щодо прийняття на роботу позивача та його звільнення, наказ про атестацію робочих місць.

Трудовий стаж з 01.04.1998 по 01.07.2003 роки змінним маркшейдером на підземних роботах з повним робочим днем, Дочірнє підприємство «Укргеодезмарк» ВАТ «Київметробуд», підтверджується: трудовою книжкою, запис № 7-9; архівними витягом щодо наказів про прийняття, переведення та звільнення від 27.02.2024 №108-2456; архівною довідкою щодо заробітної плати від 27.02.2024 №108-2457; наказом щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці від 27.09.1999 №80; тимчасовим регламентом зайнятості працівників протягом робочого дня; наказом про підсумки проведення атестації робочих місць за умовами праці від 28.12.1999 №105; переліком робочих місць, професій і посад працівників ДП «Укргеодезмарк» ВАТ «Київметробуд», якими підтверджене право на пільги і компенсації, в т. ч. на пільгове пенсійне забезпечення, передбачене законодавством України.

Трудовий стаж з 01.03.2005 по 25.06.2013 роки маркшейдером підземних робіт, начальником дільниці № 1 з повним робочим днем під землею, начальником дільниці, начальником дільниці з повним робочим днем під землею, головним інженером з повним робочим днем під землею, директором, підтверджується: трудовою книжкою, запис № 15-22; архівною довідкою щодо прийняття, переведення та звільнення з посад від 14.03.2024 №Н-2; наказом про підсумки атестації робочих місць, професій та посад за умовами праці від 17.11.2003 №78; протоколом засідання атестаційної комісії від 17.11.2003; протоколом засідання атестаційної комісії управління по підсумках проведення атестації робочих місць, професій та посад за умовами праці від 17.11.2003; фотографією робочого дня при атестації робочого місця для визначення часу; картками умов праці; протоколом засідання атестаційної комісії ВП «ПСРБУ ВАТ «СУППР» від 07.11.2003; особовою карткою; особовою карткою працівника.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Отже, пенсійним органом не доведено підстав для не зарахування у повному обсязі до пільгового стажу роботи позивача за Списком № 1 для призначення пенсії період роботи позивача з 01.04.1998 по 01.07.2003 роки та з 01.03.2005 по 25.06.2013 роки.

Відтак, з огляду на вказане, суд доходить висновку про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 93 від 12.11.2024 року.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми встановлено, що суд при розгляді справи обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму від 18.12.2009 № 14 "Про судове рішення" роз`яснив, що вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов: лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача; повний захист прав позивача неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав; вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

Враховуючи позицію Верховного суду України та керуючись частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вбачає підстави для виходу за межі позовних вимог виключно з метою ефективного захисту прав позивача.

У зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати періоди роботи: з 01.02.1994 по 06.05.1994 роки, з 04.06.1996 по 31.03.1998 роки, з 01.04.1998 по 01.07.2003 роки та з 01.03.2005 по 25.06.2013 роки до пільгового стажу за Списком №1.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах, суд враховує таке.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Окрім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково, вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що задоволення зазначеної позовної вимоги буде втручанням в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень та прийняттям рішення замість нього, що не входить до компетенції суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Таким чином, належним способом захисту прав позивача у цій справі є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 05.11.2024 року, з урахуванням висновків суду.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, інші доводи сторін не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 93 від 12.11.2024 року про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 його періоди роботи з 01.02.1994 по 06.05.1994 роки, з 04.06.1996 по 31.03.1998 роки, з 01.04.1998 по 01.07.2003 роки та з 01.03.2005 по 25.06.2013 роки до пільгового стажу за Списком №1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 05.11.2024 року, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в загальному розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 29 квітня 2025 року.

Суддя Бадюков Ю.В.