Справа № 160/32985/24
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 160/32985/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Лукманової О.М., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МНННКВАНУС» на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 р. (суддя Турова О.М.) по адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МНННКВАНУС» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування розпорядження

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «МНННКВАНУС» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування розпорядження ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 432-рл від 26.11.2024 р. в частині анулювання виданих позивачу ліцензій.

13.12.2024 р. ТОВ «МНННКВАНУС» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову, де просили зупинити дію розпорядження ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 432-рл від 26.11.2024 р. в частині анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами: №2407371, №2407364, №2407365, №2407362, №2407370, №2407367, №2407361, №2407360, №2401528, №2407369, №2407368, №2407366, №2407358, №2407392, №2407391, №2407390, №2407389, №2407400, №2407401, №2407393, №2407388, №2407377, №2407376, №2407375, №2407394, №2407395, №2407399, №2407397, №2407396, №2407398, №2407372, №2407373, №2407378, №2407381, №2407374, №2407380, що видані Товариству з обмеженою відповідальністю «МНННКВАНУС».

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 р. в задоволенні заяви ТОВ «МНННКВАНУС» про забезпечення позову відмовлено в повному обсязі.

Ухвала суду мотивована тим, що за результатами розгляду заяви про забезпечення позову встановлено, що заявником не доведено та документально не підтверджено обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника, що унеможливило б захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі, як і не доведено того, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у цій справі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просили скасувати Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 р. та ухвалити нове судове рішення, яким заяву ТОВ «МНННКВАНУС» про забезпечення позову задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована невідповідністю висновків суду обставинам справи, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним тлумаченням норм матеріального права та порушення судом процесуального права, що призвели до ухвалення незаконного рішення, що є підставою для його скасування, як це передбачено ст. 317 КАС України та прийняття нового рішення у справі.

На апеляційну скаргу позивача відповідач надав відзив, де просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 150 КАС України передбачено, що «1. Суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

2. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю».

Відповідно статті 151 КАС України 1. Позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку».

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що суд при вирішенні питання щодо необхідності забезпечення позову має враховувати предмет позову, підстави звернення до суду, а також забезпечити дотримання пропорційного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для позивача та інших заінтересованих осіб внаслідок невжиття таких заходів.

Суд апеляційної зазначає, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Судом встановлено, що позивач зазначає підставою для забезпечення позову протиправність рішення суб`єкта владних повноважень, що є недостатньою та не обрунтованою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, обраним позивачем способом забезпечення позову до вирішення спору по суті фактично вирішуватиметься майбутній спір, що не відповідає інституту забезпечення позову та позивачем не зазначено про підстави необхідності забезпечення позову неможливості в подальшому в разі задоволення позову, виконання рішення по справі.

Таким чином, обраний позивачем спосіб забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 432-рл від 26.11.2024 р. в частині анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, надані ТОВ «МНННКВАНУС», не є у розглянутому випадку способом захисту забезпечення позову у справі про визнання протиправним та скасування даного розпорядження.

ТОВ «МНННКВАНУС» не доведено існування обставин, визначених статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України для забезпечення позову.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

Суд першої інстанції ухвалив судове рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МНННКВАНУС» - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 р - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова

суддя Ю. В. Дурасова