Справа № 420/1786/25
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

30 квітня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/1786/25

Суддя-доповідач П`ятого апеляційного адміністративного суду Димерлій О.О., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 у справі №420/1786/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправим та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 17 від 01.10.2024 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 наступні періоди: з 01.12.1980 по 01.09.1981, з 10.11.1978 по 01.09.1984, з 17.09.1999 по 16.10.1999, 17.07.2000, здійснити виправлення у страховому стажі з урахуванням перетину періодів 20 років 2 місяці 29 днів, та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 03.11.2022, тобто з дати призначення пенсії за віком.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 у справі №420/1786/25 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 17 від 01.10.2024 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 , зарахувавши до страхового стажу, який дає право на призначення пенсії, періодів з 01.12.1980 по 01.09.1981, з 03.11.2022, тобто з дати призначення пенсії за віком.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вищевказаним рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог позивачем безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду подано апеляційну скаргу.

Однак, ОСОБА_1 до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

Натомість, в апеляційній скарзі викладено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування вказаного звернення скаржник вказує про тяжкий майновий стан, адже він є пенсіонером, не працює та отримує лише пенсію, розмір якої з березня 2024 року складає 2725грн. Також, ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та несе витрати щодо найму/оренди житла. Крім того, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 06.01.2025 сума отриманих ОСОБА_1 доходів за період з 1 по 3 квартал 2024 року щомісячно становить 2000грн., яка є допомогою на проживання внутрішньо переміщеним особам. Інших доходів, окрім пенсії та допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, позивач не має. До того ж, скаржник просить врахувати життєві обставини в яких він опинився внаслідок спровокованої російською федерацією війни.

Вирішуючи питання щодо звільнення від сплати судового збору, у системному зв`язку з положеннями чинного законодавства України, суддя-доповідач уважає за необхідне зазначити таке.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір», відповідно до статті 1 якого судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульовано статтею 8 Закону України "Про судовий збір", норма якої є спеціальною.

Як убачається зі змісту положень статті 8 Закону України "Про судовий збір", існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України "Про судовий збір"), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті), а саме:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Системний аналіз наведених законодавчих приписів свідчить про те, що визначальними критеріями для застосування такого інституту як «звільнення від сплати судового збору», у даному випадку, є майновий стан позивача, а також предмет позову захист соціальних прав.

За змістом частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» періодом для обчислення розміру доходів для вирішення питання про звільнення особи від сплати судового збору є попередній календарний рік.

Законом України «Про судовий збір» чітко визначено підставу для відстрочення сплати судового збору, зокрема, доведення заявником обставин, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Відтак, для звільнення від сплати судового збору скаржник має довести існування фінансових труднощів.

При цьому, звертаючись до суду із клопотанням про звільнення від сплати судового збору особа повинна додати до нього належні докази на підтвердження того, що у неї немає відповідних коштів для його сплати.

Якщо таких доказів до суду не подано, то клопотання про відстрочення сплати судового збору уважається необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

За наслідком дослідження доданих до апеляційної скарги документів суддя-доповідач зазначає, що вони не містять жодних відомостей, які б свідчили про тяжкий майновий стан ОСОБА_1 .

Слід відмітити, що одного лише наведення в апеляційній скарзі обґрунтування стосовно тяжкого майнового становище позивача не достатньо для застосування такого правового інституту як «звільнення від сплати судового збору»

Означене позбавляє можливості оцінити майновий стан позивача.

Також, згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (заява № 28249/95) «право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя».

Отже, сплата судового збору не може уважатись перешкодою в доступі до правосуддя, оскільки право на апеляційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Отже, обставини на які вказує скаржник у досліджуваній частині апеляційної скарги не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

З урахуванням вищевикладеного, суддя-доповідач дійшов висновку щодо необґрунтованості заявленого позивачем клопотання про звільнення від сплати судового збору, у зв`язку з чим у його задоволенні слід відмовити.

При цьому, відмова у звільненні від сплати судового збору не позбавляє позивача права на повторне звернення із таким клопотанням із обов`язковим доданням до нього належних та допустимих доказів.

Визначаючи суму судового збору, яку необхідно сплатити за подання до суду апеляційної інстанції даної апеляційної скарги, суддя-доповідач враховує наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI, відповідно до частин 1 та 2 статті 4 якого судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах, зокрема, за подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» передбачено, що з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум працездатних осіб становить 3028грн.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У зв`язку з початком функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), а саме: «Електронний кабінет», «Електронний суд» та підсистеми відеоконференцзв`язку, статтю 4 Закону України «Про судовий збір» доповнено частиною третьою, згідно із якою при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано в електронній формі, у даному випадку застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, з урахуванням наведеного, за подання до апеляційного суду даної апеляційної скарги на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 у справі №420/1786/25 ОСОБА_1 повинен сплатити судовий збір у розмірі 1453грн. 44коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 296 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу.

Оскільки особою, яка оскаржує судове рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, не сплачено судовий збір, подана апеляційна скарга, на підставі ст. 298 КАС України, підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 169, 292, 293, 298 КАС України, суддя-доповідач

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 у справі №420/1786/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправим та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Для усунення недоліків поданої апеляційної скарги надати скаржнику 10-денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали, шляхом надання до апеляційного суду доказів сплати судового збору у розмірі 1453грн. 44коп.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду має бути внесено на рахунок №UA1015758 , код класифікації доходів бюджету - 22030101, отримувач ГУК в Од.обл./Приморський р-н/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37607526 , банк отримувач: Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку (МФО) 899998.

Роз`яснити скаржнику, що у разі не усунення недоліків апеляційної скарги щодо надання доказів сплати судового збору, апеляційну скаргу, відповідно до ст.169 КАС України, буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала окремо оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій