Справа № 160/23013/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 160/23013/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 р. (суддя Ніколайчук С.В) в адміністративній справі №160/23013/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ" до Одеської митниці, про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною та скасування картки відмови,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» звернулося до суду із адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати складену Одеською митницею картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2024/000347 та прийняте рішення №UA500500/2024/000189/1 про коригування митної вартості товару.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про документальне підтвердження заявленої позивачем митної вартості товару за ціною контракту, протиправне коригування митної вартості і відмови в прийнятті митної декларації.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 р., ухваленим за результатом розгляду за правилами загального позовного провадження, позовну заяву ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» задоволено.

У поданій апеляційній скарзі Одеська митниця посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про те, що надані позивачем для митного оформлення товару документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що 04 травня 2020 р. між TAIZHOU GLOBAL TRADING CO., LTD Китай (продавець) та ТОВ «АТБ-Маркет» (покупець) укладено зовнішньоекономічний контракт № 3568-SH/CN.

На виконання умов контракту компанія «TAIZHOU GLOBAL TRADING CO., LTD» згідно специфікації № 13 від 09 грудня 2023 р. здійснила поставку товару: "Взуття на

підошві з комбінованих матеріалів, з верхом з текстильних матеріалів": - арт. GT-26730 Кросівки чоловічі (поліуретан, поліестер, термопластична гума, ЕВА), - 6900 пар Виробник: TAIZHOU GLOBAL TRADING CO.,LTD, на загальну суму 41 878,27 USD, на умовах постачання FOB Нінгбо.

18 березня 2024 р. позивач подав електронну митну декларацію №24UA72U0, відповідно до якої митна вартість товару визначена за ціною договору (основний метод).

До декларації додано: пакувальний лист від 09 грудня 2023 р.; сертифікат якості від 09 грудня 2023 р.; рахунок-фактура (інвойс) № GTXDC20230004 від 09 грудня 2023 р.; автотранспортна накладна від 13 березня 2024 р.; декларація про проходження товару №GTXDC20230004 від 09 грудня 2023 р.; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 18 березня 2024 р. № СФ-36734; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 18 березня 2024 р. № СФ-36739; документ, що підтверджує вартість страхування №16737 від 24 січня 2024 р.; доповнення до зовнішньоекономічного контракту №13 від 09 грудня 2023 р.; зовнішньоекономічний контракт № 3568-SH/CN від 04 травня 2020 р.

На вимогу митниці позивач 19 березня 2024 р. надав пояснення та наступні додаткові документи: прайс-лист виробника товару від 29 листопада 2023 р.; комерційну пропозицію від 02 грудня 2023 р.; банківський платіжний документ swift б/н від 27 грудня 2023 р.; договір №88189 від 09 квітня 2019 р.; копію митної декларації країни відправлення №15465969 від 09 грудня 2023 р.

Відповідач зробив висновок, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містять численні розбіжності, у зв`язку із чим 19 березня 2024 р. склав картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2024/000347 та прийняв рішення про коригування митної вартості товару №UA500500/2024/000189/1.

Суд першої інстанції за результатами розгляду адміністративного позову дійшов висновку про протиправність вищевказаного рішення та картки відмови та наявність підстав для їх скасування.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частин 1, 2 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з частиною 1 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частина 2 статті 53 МК України містить вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. До них відносяться: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

За приписами частини восьмої статті 57 МК України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Верховний Суд при прийнятті рішень по справам про коригування митної вартості вказав на те, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару (справа № 280/1824/19).

Щодо не підтвердження позивачем відомостей про вартість пакування.

Частиною 10 статті 58 МК України передбачено, що витрати на упаковку товару стають складовою митної вартості лише тоді, коли вони не включалися до ціни товару і були понесені покупцем.

Пунктом 2.3 Контракту № 3568-SH/CN від 04 травня 2020 р., за яким здійснювалась поставка товару встановлено, що ціна товару включає в себе вартість упаковки.

Щодо оплати за постановлений товар, то ТОВ «АТБ-Маркет» разом із листом №1903/001 від 19 березня 2024 р. надало митниці банківський платіжний документ swift від 27 грудня 2023 р.

Також на вимогу митного орану позивачем вказаним листом було надано договір №88189 від 09 квітня 2019 р. на підтвердження транспортних витрат.

Щодо доводів про мінімальне страхування.

Контрактом № 3568-SH/CN від 04 травня 2020 р. передбачено, що Товар має бути поставлений на умовах поставки FOB згідно з правилами Інкотермс-2010.

Відповідно до пунктів А.3. та Б.3. «Договори перевезення та страхування» терміну поставки FOB: як у Продавця та і Покупця відсутні зобов`язання щодо укладення договорів страхування. Отже, при поставці товару на умовах FOB сторони самі вирішують, чи бажають вони застрахуватися та в якій мірі.

ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» здійснює добровільне страхування за Генеральним договором добровільного страхування вантажів № 04г0д від 11 березня 2020р., згідно якого страховий тариф складає 0,029% від страхової суми.

Дані обставини свідчать про протиправність складання Одеською митницею картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2024/000347 та прийняття рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2024/000189/1.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної інстанції висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 р. в адміністративній справі №160/23013/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 29 квітня 2025 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Н.П. Баранник