Справа № 420/7919/25
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7919/25
УХВАЛА

30 квітня 2025 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Єфіменко К.С., розглянувши у письмовому провадженні ч.1 ст.154 КАС України заяву Приватного акціонерного товариства «Іллічівськзовніштранс» від 28.04.2025 року (вхідний №40289/25) про забезпечення позовних вимог по справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Іллічівськзовніштранс» (вул.Промислова,7, м.Чорноморськ, Одеська область, 68000) до Одеської митниці (вул.Івана та Юрія Лип,24-А, м.Одеса, 65078) про визнання протиправним та скасування наказу №133 від 20.02.2025 року «Про зупинення дії дозволу на відкриття та експлуатацію митного складу», -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Приватного акціонерного товариства «Іллічівськзовніштранс» до Одеської митниці за результатом якого позивач просить:

визнати протиправним та скасувати Наказ Одеської митниці № 133 від 20.02.2025 року «Про зупинення дії дозволу на відкриття та експлуатацію митного складу»;

стягнути з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» судові витрати зі сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою суду від 24 березня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст. 262 КАС України).

28 квітня 2025 року до суду від позивача надійшла заява про забезпечення позовних вимог в якій представник позивача просить:

зупинити дію Наказу Одеської митниці №133 від 20.02.2025 року «Про зупиненнядії дозволу на відкриття та експлуатацію митного складу» до набрання законної сили рішення у даній справі.

Подана заява обґрунтована тим, що через видачу Одеською митницею вказаного наказу ПрАТ «Іллічівськзовніштранс`не в змозі провадити свою господарську діяльність, оскільки такі дії митного органуунеможливили розміщення товарів клієнтів товариства в складі у митному режимімитний склад, відповідно до статей 121-129 Митного кодексу України. Також такінеправомірні дії Одеської митниці призводять до суттєвих збитків товариства.

Дослідивши матеріали заяви, виходячи з меж заявленого клопотання, системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, Одеський окружний адміністративний суд дійшов наступних висновків.

Частина друга статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Пунктом першим частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта

Відповідно до частини п`ятої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Одеський окружний адміністративний суд вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

При цьому частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Так, Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" висвітлено позицію щодо вжиття заходів забезпечення позову в адміністративних справах, зокрема зазначено, що судам необхідно враховувати, забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; заборони вчиняти певні дії. В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи природу принципу змагальності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Відповідно, розгляд заяв про забезпечення позову здійснюється з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд повинен пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У випадку звернення сторони з вимогою про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою вимогою та надати відповідні докази, які б підтверджували факт існування реальної загрози його правам, свободам та інтересам.

Таким чином, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить позивач, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача.

Посилання позивача на можливість понесення збитків у випадку не застосування заходів забезпечення позову, судом відхиляються, адже дане твердження на час вирішення судом питання вжиття тимчасових обмежувальних заходів є лише припущенням не підтвердженим належними доказами.

Таким чином, дослідивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заявником не доведено обставини, які б вказували, що невжиття заявлених ним заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких останній звернувся до суду, шляхом подання відповідної позовної заяви.

Водночас, ознайомившись зі змістом заяви від 28 квітня 2025 року (вхідний №40289/25), суд вважає, що до розгляду справи за позовом Приватного акціонерного товариства «Іллічівськзовніштранс» по суті неможливо зробити висновок про очевидну протиправність спірного рішення контролюючого органу .

В той же час, наявність очевидних ознак протиправності дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень може бути встановлена судом на підставі з`ясування фактичних обставин справи, оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за наслідком розгляду справи по суті.

Крім того, у разі забезпечення даного позову шляхом: зупинення дії Наказу Одеської митниці №133 від 20.02.2025 року «Про зупинення дії дозволу на відкриття та експлуатацію митного складу» до набрання законної сили рішенням суду в справі №420/7919/25, судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин та не відповідає інституту забезпечення позову в адміністративному процесі.

З огляду на відсутність обґрунтованості очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення, Одеський окружний адміністративний суд вважає за необхідне відмовити Приватного акціонерного товариства «Іллічівськзовніштранс`у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.150,151,154 КАС України суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Іллічівськзовніштранс» про забезпечення позовних вимог від 28.04.2025 року (вхідний №40289/25) по справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Іллічівськзовніштранс» (вул.Промислова,7, м.Чорноморськ, Одеська область, 68000) до Одеської митниці (вул.Івана та Юрія Лип,24-А, м.Одеса, 65078) про визнання протиправним та скасування наказу №133 від 20.02.2025 року «Про зупинення дії дозволу на відкриття та експлуатацію митного складу» - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня отримання ухвали в порядку, визначеному п.15.5 Перехідних положень КАС України, але оскарження не зупиняє негайного виконання ухвали та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя К.С.Єфіменко