Справа № 991/558/24
Суддя: Галабала М. В.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 991/558/24
Провадження 8-а/991/5/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 квітня 2025 року Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі головуючого судді Галабали М.В., суддів Крикливого В.В. і Ногачевського В.В., розглянув в порядку письмового провадження заяви суддів Галабали М.В., суддів Крикливого В.В. і Ногачевського В.В. про самовідвід від розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі № 991/558/24 від 18 квітня 2024 року та

ВСТАНОВИВ:

1.У провадженні колегії суддів Вищого антикорупційного суду в складі головуючого Галабали М.В., суддів Крикливого В.В. та Ногачевського В.В. перебувала адміністративна справа № 991/558/24 за позовом Міністерства юстиції України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ТОВ «ЗОЛОТА АЙСТРА», ТДВ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «МОТОР-ГАРАНТ», ТОВ «ІННОВА», ТОВ «ВІННИЦЬКИЙ АВІАЦІЙНИЙ ЗАВОД», ТОВ «ВЕРТОЛЬОТИ МСБ», АТ «МОТОР-БАНК», ПП «АЗОВ ТРЕЙД-ХХІ», ТОВ ФІРМА «ЖЕКОН», ТОВ «ПЕРСПЕКТИВА - ВИСОКІ ТЕХНОЛОГІЇ», ПрАТ «Промзапал», ТОВ «Південно-Східний зерновий термінал» про застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини першої статті 4 Закону України «Про санкції» та стягнення в дохід держави активів, що належать відповідачам, а також активів, щодо яких відповідачі можуть прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними.

1.1.Рішенням Вищого антикорупційного суду від 18 квітня 2024 року частково задоволено зазначений позов Міністерства юстиції України.

1.2.Постановою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 25 червня 2024 року апеляційні скаргу на вказане рішення залишено без задоволення. Рішення Вищого антикорупційного суду від 18 квітня 2024 року в адміністративній справі № 991/558/24 залишено без змін.

1.3.24 лютого 2025 року представник відповідача ОСОБА_5 - адвокат Кравець Р.Ю. звернувся до Вищого антикорупційного суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 991/558/24, в якій просив скасувати судове рішення від 18 квітня 2024 року по справі № 991/558/24 і прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити (справа № 991/558/24, провадження № 8-а/991/1/25).

1.4.Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24 лютого 2025 року заяву передано колегії суддів у складі: головуючого Галабали М.В., суддів Крикливого В.В. та Ногачевського В.В.

1.5.28 лютого 2025 року колегією було постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження за заявою.

2.Постановою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 22 квітня 2025 року вказана ухвала була скасована, а матеріали справи за заявою адвоката передано на розгляд суду першої інстанції.

3.Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25 квітня 2025 року для продовження розгляду справу передано колегії суддів у складі: головуючого Галабали М.В., суддів Крикливого В.В., та Ногачевського В.В. Присвоєно номер провадження - 8-а/991/5/25.

4.30 квітня 2025 року до ВАКС головуючий суддя Галабали М.В., судді Крикливий В.В. і Ногачевський В.В. заявили про самовідвід від розгляду заяви представника Кравця Р.Ю. шляхом оформлення відповідних заяв.

4.1.Заяви суддів обґрунтовані зокрема таким.

У постанові Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 25 червня 2024 року було констатовано, що суд першої інстанції фактично розглянув заяву представника ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами по суті та, встановивши невідповідність викладених у ній відомостей критеріям для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, замість постановлення одного з рішень, визначених у ч. 4 ст. 368 КАС України, відмовив у відкритті провадження за такою заявою.

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою всі члени колегії суддів дійшли до висновку, що аргументи, з якими заявник пов`язує наявність нововиявлених обставин для цієї справи, не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки обставина, на яку посилається заявник, не належить до предмета доказування у справі.

Крім цього, всі члени колегії суддів дійшли до висновку, що наведена заявником обставина не відповідає ознакам та критеріям нововиявленої, а тому не є такою у розумінні пункту 1 частини другої статті 361 КАС України і не може бути підставою для перегляду судового рішення.

Вказане свідчить про те, що у суддів, сформувалось внутрішнє переконання щодо висвітленого заяві питання.

З метою уникнення в учасників адміністративного провадження сумніву щодо упередженості колегії суддів, необхідно забезпечити достатні гарантії безсторонності суддів-членів колегії, які будуть розглядати заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами після скасування апеляційним судом ухвали від 28 лютого 2025 року, адже питання, які має вирішити суд після скасування його попередньої ухвали, вже фактично вирішено ним при постановленні скасованого рішення.

5.Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Перелік підстав, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), визначений частиною 1 статті 36 КАС України, а саме: 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього кодексу.

Статтею 39 КАС України визначено таке: 1) за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід; 2) за цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи; 3) відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу регулюється статтею 40 КАС України. Згідно з частиною 1 цієї статті, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом (частина 2 цієї статті). Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість (частина 3 цієї статті).

Згідно із частиною 8 статті 40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідно до частини 11 статті 40 КАС України, відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Частиною 2 статті 41 КАС України визначено, що у разі задоволення відводу (самовідводу) одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

5.1.Також, згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK).

Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ у справі Comte, Va N Leuve N i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

У справі П`єрсак проти Бельгії ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами.

У такому контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі Хаушильд проти Данії зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі Фей проти Австрії ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві, повинні апріорно викликати в учасників процесу.

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії».

Такі ж самі висновки містяться також в рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України».

В той же час реалізація принципу верховенства права, визначеного статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України, є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про його упередженість, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді. Аналогічне правило має розповсюджуватись і на розгляд питання щодо самовідводу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в ухвалах від 17 квітня 2018 року в справі № 800/63/16, від 27 червня 2018 року в справі № 800/427/17, від 14 червня 2021 року в справі № 9901/230/21.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Отже, право на подання заяви про відвід (самовідвід) судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатись особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Враховуючи наведені вимоги та доводи заяви про самовідвід судді, з метою уникнення сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості судді, відновлення об`єктивного ставлення та довіри до суду у даній справі, суд вважає за необхідне задовольнити заяви про самовідвід.

5.2.Враховуючи те, що колегія суддів у складі головуючого судді Галабали М.В., суддів Крикливого В.В. і Ногачевського В.В. в ухвалі від 28 лютого 2025 року дійшла до висновку про невідповідність викладених у заяві представника Кравця Р.Ю. відомостей критеріям для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, а питання, які має вирішити суд після скасування цього рішення, вже фактично вирішено судом при постановленні скасованого рішення, на думку суду, в подальшому можуть виникнути припущення щодо небезсторонності та необ`єктивності судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що подані заяви про самовідвід підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 31, 36, 39, 40, 41, 229 КАС України, суд постановив:

1.Задовольнити заяви суддів Галабали М.В., Крикливого В.В. і Ногачевського В.В. про самовідвід від розгляду заяви про перегляд судового рішення від 18 квітня 2024 року за нововиявленими обставинами в адміністративній справі № 991/558/24 (провадження № 8-а/991/5/25).

2.Ухвалу скерувати відділу забезпечення функціонування автоматизованої системи та електронного суду управління документообігу та організаційного забезпечення апарату ВАКС для визначення складу суду згідно із статтею 31 КАС України.

3.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Маркіян ГАЛАБАЛА

Віталій КРИКЛИВИЙ

Віктор НОГАЧЕВСЬКИЙ