Справа № 640/32496/21
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року розглянуто справу №640/32496/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Окремого контрольно-пропускного пункту " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Військова частина НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

15 квітня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заяву про ухвалення додаткового рішення, яка надійшла від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд». Заява обґрунтована необхідністю розподілу судових витрат в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. До заяви додано докази на підтвердження таких витрат, а також докази її направлення відповідачу.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року призначено заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі до розгляду в порядку письмового провадження.

23 квітня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заперечення проти заяви позивача, яке надійшло від представника відповідача в підсистемі «Електронний Суд». Зазначає, що дійсна справа є справою незначної складності так як відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 грудня 2021р. судом постановлено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 2. Обставини та матеріали справи не потребують дослідження, вивчення та підготовки у великих обсягах, так як зазначена категорія справ, неодноразово була предметом розгляду, зокрема і Верховним судом, а тому не потребує довготривалого вивчення. 3. Загальний розмір витрат на правову у сумі 12000 грн. слід вважати таким що не відповідає ні обсягу правничої допомоги ні цінам які склалися на ринку надання подібної правничої допомоги (тобто не є співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт). КРІМ того, акт наданих послуг, із чітким зазначенням обсягу робіт до заяви не наданий. 4. Позов містить вимоги лише немайнового характеру, і навіть у випадку його повного задоволення судом, матеріальна оцінка такого ймовірного рішення суду буде явно неспівмірною з розміром витрат на правничу допомогу у сумі 12000 грн.

Відповідно до частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розглянувши питання про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 1 статті 247 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено можливість вирішення судом питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Аналогічна норма міститься у статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до пункту 3 частини 1 якої суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 1 та частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1-7 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За клопотанням іншої сторони суд може зменшити витрати на професійну правничу допомогу згідно ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, в той час як критерії, визначені ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судом застосовуються незалежно від наявності такого клопотання чи будь-яких заперечень іншої сторони у справі.

Змістовно аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі №922/1964/21, що є релевантним до обставин цієї справи виходячи з тотожності відповідних положень законодавства.

Також суд зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню незалежно від того чи їх фактично сплачено, чи вони тільки підлягають сплаті, що підтверджується послідовною практикою Касаційного адміністративного суду (наприклад, постанова від 16.02.2023 року по справі №520/562/19).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу до суду надано:

1) Договір про надання правової допомоги від 28.10.2021 року №6 (далі - Договір);

2) Угода про встановлення вартості послуг за Договором, від 28.10.2021 року (далі - Додаткова угода);

3) Платіжна інструкція сформованної 14.04.2025 року №@PL87743 (далі - Квитанція);

4) Розписка про отримання коштів (далі - Розписка);

Договором погоджено надання позивачу правничої допомоги в цілому. Пунктом 4.1. Договору визначено встановлення оплати за домовленістю окремою угодою. За п. 4.3. Доказом оплати є, зокрема, розписка.

Додатковою угодою встановлено надання позивачу правової допомоги у зв`язку із стягненням невиплачених при звільненні коштів. До послуг включено: збір доказів, пред`явлення позовної заяви та інших заяв по суті справи, подання апеляційних і касаційних скарг, заперечень на них, участь в судових засіданнях в усіх інстанціях. За п. 1.2. Додаткової угоди ціна послуг встановлена як 12000,00 грн, до якої не входять фактичні витрати.

Відповідно до квитанції позивач 03.11.2021 року сплатила згідно Договору адвокату 12000,00 грн.

Згідно Розписки адвокат отримав від позивача 03.11.2021 року 12000,00 грн.

Суд визнає належними докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, а такі витрати - пов`язаними з розглядом справи. Водночас, суд не визнає такі витрати обґрунтованими та пропорційними до предмета спору.

Судом враховані доводи відповідача щодо пропорційності розміру витрат.

В даній справі надані докази щодо вартості професійної правничої допомоги не містять зазначення про витрачений час, а також про окрему вартість кожної з наданих послуг. При цьому згідно Угоди оплата здійснена за обсяг послуг «під ключ», включно з розглядом справи в судах апеляційної та касаційної інстанції.

Водночас, така неконкретність в будь-якому випадку не заперечує ані факту домовленості про надання послуг, ані факту погодження їх вартості та визначення їх обсягу, ані факту надання послуг (що підтверджується самим фактом розгляду справи за поданим позов), ані факту оплати послуг. Отже, незалежно від вищевказаних зауважень, суд констатує наявність витрат на професійну правничу допомогу, а тому переходить до їх розподілу.

Також суд зауважує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 23.09.2022 року у справі №120/2696/19-а.

Суд переходить до застосування критеріїв згідно ч. 9 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розмір заявлених витрат є частково обґрунтованим та частково пропорційним до предмета спору.

Обставини згідно п. 3, 4 ч. 9 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України не встановлені.

Суд, з`ясовуючи обґрунтованість заявлених витрат, зазначає, що спірні правовідносини є поширеними, за змістом такі відносини не були суттєво складними, в наявності стале нормативно-правове регулювання таких правовідносин, а також судова практика, про що свідчить в т.ч. виклад рішення суду.

Судом враховано, що 12000,00 грн є вартістю загального об`єму послуг, включно з представництвом в судах апеляційної та касаційної інстанції. Оскільки відсутнє виокремлення саме вартості правничої допомоги в суді першої інстанції, однак за наявності факту та необхідності розподілу відповідних витрат, таке виокремлення належить здійснити з відповідною долею умовності.

Судом враховано і кількість заявлених позовних вимог, а тому, відповідно і кількість питань права та факту, щодо яких подано позов.

Зважаючи на вказане, суд констатує наявність підстав для зменшення заявленого до відшкодування розміру витрат на професійну правничу допомогу з 12000,00 грн до 3000,00 грн за критеріями обґрунтованості та пропорційності.

Керуючись ст. ст. 132-143, 241-243, 246, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №640/32496/21 - задовольнити частково.

Ухвалити у справі №640/32496/21 додаткове рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 гривень (три тисячі гривень 00 копійок).

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко