Справа № 160/10994/23
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),
суддів: Дурасової Ю.В., Лукманової О.М.,
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 у справі №160/10994/23 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "А-ЕНЕРГІЯ" до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень - задоволено у повному обсязі.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року апеляційну скаргу Дніпровської митниці - залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 в адміністративній справі №160/10994/24 без змін.

До Третього апеляційного адміністративного суду від представника позивача Проскурні Тетяни Володимирівни надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем на оплату правової допомоги. при розгляді справи в апеляційній інстанції у розмірі 30 000 грн.

Дослідивши подане клопотання колегія суддів зазначає наступне.

Розглянувши заяву та дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вона підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч.3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Приписами ч. 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч.3 ст. 132 КАС України).

Частинами 1 та 2 ст.16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04, п. 269).

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу в зв`язку з розглядом даної справи, предстаник позивача подала суду копію договору про надання правничої допомоги, копію акту приймання -передачі виконаних робіт, копію рахунку на оплату та платіжну інструкцію.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що справа № 160/10994/23 є типовою, з великою кількістю судової практики з аналогічних спорів, а тому не потребує особливих адвокатських знань та вмінь, внаслідок чого заявлений розмір правничої допомоги - 30 000 грн. є завищеним.

В даному випадку, оцінивши складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, з огляду на подані документи, враховуючи письмове провадження у даній справі, також враховуючи критерії розумності та співмірності заявленої суми фактично понесених витрат, з огляду на те, що по справі фактично складено лише відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для стягнення витрат позивача на професійну правничу допомогу з Дніпровської митниці в розмірі 1 000 грн .

Керуючись статтями 243, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю А-ЕНЕРГІЯ про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю А-ЕНЕРГІЯ () витрати на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова

суддя О.М. Лукманова