Справа № 620/16512/24
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Дубіна Н.М. Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року Справа № 620/16512/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України

про визнання протиправними та скасування рішень,

зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з позовом до Міністерства оборони України (далі - Відповідач), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України, оформлене витягом з протоколу засідання комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11.10.2024 №23/зм про скасування попереднього рішення, а саме пункту 142 протоколу засідання Комісії від 30.08.2024 №198/168, яким відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) [батьку загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 )] було призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 15 000 000, 00 грн;

- визнати протиправним та скасувати рішення Міноборони, оформлене витягом з протоколу засідання Комісії від 08.11.2024 №38/в про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю заявника ОСОБА_2 (батька загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_3 );

- зобов`язати Міноборони призначити та виплатити їй як сестрі загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_3 , в порядку спадкування за законом після смерті її батька - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), одноразову грошову допомогу у разі загибелі військовослужбовця солдата за призовом під час мобілізації ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) відповідно до пункту 2 постанови №168.

2. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції дійшов до висновку, що Відповідач, встановивши, що рішення Комісії про призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 було прийнято після його смерті, правомірно ухвалив спірні рішення, оскільки призначення та виплата одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови № 168 померлій особі, яка входила за життя в коло членів сім`ї, батьків та утриманців загиблого військовослужбовця законодавством не передбачено.

Суд також наголосив на тому, що право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови № 168 нерозривно пов`язано з особою спадкодавця. Чинне законодавство не визначає можливості переходу в порядку спадкування права на призначення одноразової грошової допомоги, яке не було реалізовано спадкодавцем за життя за будь-яких обставин.

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Позивачка подала апеляційну скаргу у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Обґрунтовуючи вимоги своєї скарги, Апелянтка зазначає, що вона є спадкоємицею ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , при цьому, до дня смерті одноразову грошову допомогу за загибель свого сина не отримав, проте вона була призначена відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України №198/168 від 30.08.2024.

При цьому, ОСОБА_1 відзначає, що надані ОСОБА_2 документи на отримання одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) розглядались занадто довго, а їх отримання через ТЦК також займав значний проміжок часу, а також посилається на висновки Уповноваженого Верховної Ради з прав людини.

Також Апелянтка стверджує, що після смерті ОСОБА_2 до складу спадкового майна може входити призначена сума одноразової грошової допомоги у зв?язку із смертю його сина військовослужбовця, а тому вона має право на отримання одноразової грошової допомоги передбаченої ст.16 ЗУ «Про соціальний захист і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», що не було враховано судом першої інстанції.

Крім того, ОСОБА_1 посилається на відкриття Верховним Судом касаційного провадження у подібній справі №160/4344/24 та невиконання судом першої інстанції обов`язку зупинити провадження у відповідності до п.5 ч.2 ст.236 КАС України, до її розгляду.

З цих та інших підстав Апелянтка вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2025 та від 10.03.2025 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

5. Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу у якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на безпідставності доводів Апелянтки та правильності висновків суду першої інстанції.

6. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

7. Обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , при народженні ОСОБА_4 , після першого шлюбу мала прізвище « ОСОБА_5 ») є донькою ОСОБА_2 та сестрою ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 у період дії воєнного стану, смерть якого настала внаслідок ракетного удару, нанесеного збройними силами РФ 17.05.2022 по смт. Десна Чернігівської області, під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаної із захистом Батьківщини.

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_3 , 22.05.2024 подав заяву про виплату одноразової грошової допомоги на підставі постанови №168.

Висновок ІНФОРМАЦІЯ_6 від 30.05.2024 №5/11452с з відповідними матеріалами було надіслано до Департаменту соціального забезпечення Міноборони, відповідно до якого батько загиблого, ОСОБА_2 - звернувся із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги; мати загиблого, ОСОБА_6 , - померла в 2006 році; інші особи, які документально підтвердили своє право на одержання допомоги, а також особи, які звернулися (можуть звернутися) за її одержанням, але не надали (надали не всі) документи - не встановлені.

Згідно із витягом з протоколу засідання Комісії від 30.08.2024 № 198/168 ОСОБА_2 - батьку загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 05.01.2024 та листом Кадрового центру Збройних Сил України від 19.07.2024 № 321/КЦ/7639 - було призначено одноразову грошову допомогу відповідно до пункту 2 постанови № 168 в розмірі 15 000 000, 00 грн (пункт 142).

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що 12.07.2024 складено відповідний актовий запис № 328.

В подальшому, враховуючи доповідь ІНФОРМАЦІЯ_6 від 28.09.2024 №5/18555с щодо смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , єдиної особи, щодо якої раніше було встановлено право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю солдата ОСОБА_3 , оскільки даних про смерть батька військовослужбовця на дату призначення допомоги не було, а чинним законодавством не передбачено призначення одноразової грошової допомоги померлій особі, рішенням Комісії від 11.10.2024 за № 23/зм було скасовано її попереднє рішення в частині пункту 142 протоколу засідання Комісії від 30.08.2024 № 198/168, яким раніше було призначено допомогу ОСОБА_2 .

Рішенням Комісії від 08.11.2024 за № 38/в було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, у зв`язку зі смертю заявника ОСОБА_2 (витяг з протоколу від 08.11.2024 за № 38/в).

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Відповідача із заявою, у якій просила повідомити їй про терміни виконання соціальної гарантії держави за загибель воїна у вигляді виплати одноразової грошової допомоги та повідомила його, що вона є єдиною спадкоємицею яка звернулась за прийняттям спадщини після смерті її батька ОСОБА_2 .

Міноборони листом від 28.11.2024 повідомило Позивачку, зокрема, про прийнятті Комісією зазначені вище рішення від 30.08.2024 № 198/168, від 11.10.2024 за № 23/зм та від 08.11.2024 за № 38/в, та про те, що законодавство не передбачає призначення одноразової грошової допомоги померлій особі, тому непризначена за життя ОСОБА_2 одноразова грошова допомога в силу вимог статті 1219 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) не входить до складу спадщини останнього. Також у цьому листі зазначено, що станом на 18.11.2024 від самої Позивачки заяви та документів для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 до Міноборони не надходило, у зв`язку із чим наразі відсутні підстави для подання на розгляд Комісії матеріалів щодо призначення їй зазначеної допомоги.

ОСОБА_1 , вважаючи такі рішення відповідача від 11.10.2024 № 23/зм та від 08.11.2024 № 38/в протиправними, звернулась до суду з цим позовом.

8. Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІ).

Відповідно до статті 41 Закону № 2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Частиною першою статті 16 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі-Закон № 2011-XII) регламентовано, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Перелік осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги визначено у статті 16-1 Закону № 2011-XII. За приписами вказаної норми закону у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).

Відповідно до пункту 1, 6 статті 16-3 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (пункт 9 статті 16-3 Закону №2011-XII).

28.02.2022 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 168, згідно з пунктом 2 якої сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Державні органи, які зазначені у пункті 1 цієї постанови, мають право отримувати інформацію з державних реєстрів щодо осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги.

Виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої у цьому пункті, здійснюється також сім`ям осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого під час захисту Батьківщини у період дії воєнного стану, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).

Якщо сім`я загиблої особи одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими актами законодавства, здійснюється одна з таких виплат за її вибором.

На момент виникнення у членів сім`ї та батьків загиблого військовослужбовця права на отримання одноразової грошової допомоги механізм призначення і виплати такої одноразової грошової допомоги визначався Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок № 975).

Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 45 «Про затвердження Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану» було затверджено Порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану (далі - Порядок № 45), який визначають завдання органів військового управління, військових частин, установ, військових навчальних закладів щодо оформлення документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови № 168, алгоритм її призначення та виплати, перелік необхідних документів.

Висновки суду апеляційної інстанції.

9. Системний аналіз викладених вище норм права дозволяє колегії суддів стверджувати, що призначення та виплата одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 Постанови № 168 померлій особі, яка входила за життя в коло членів сім`ї, батьків та утриманців загиблого військовослужбовця нормативно не передбачено.

10. Як правильно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішення щодо призначення ОГД за життя ОСОБА_2 (батько загиблого військовослужбовця), який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 у зв`язку із загибеллю (смертю) сина, ухвалено не було, грошова допомога не призначалась, не нараховувалась та не була виплачена.

11. З огляду на вищезазначене, аналізуючи доводи Апелянтки про набуття нею права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови № 168, як спадкоємицею померлого батька, колегія суддів зазначає, що таке право (призначення ОГД) нерозривно пов`язано з особою спадкодавця. Чинне законодавство не визначає можливості переходу в порядку спадкування права на призначення одноразової грошової допомоги, яке не було реалізовано спадкодавцем за життя за будь-яких обставин.

Так, згідно із пунктом 4 частини першої статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця: зокрема - права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Відповідно до частини четвертої статті 25 ЦК України встановлено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

12. З наведеного вбачається, що спадкоємці мають право на отримання виплат лише у випадку, якщо така виплата була належна (призначена, нарахована) померлому або присуджена йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили за життя, однак померлим не отримана.

13. Таким чином, беручи до уваги викладене, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_7 не має права на призначення та виплату, в порядку спадкування за законом після смерті її батька - ОСОБА_8 , одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_3 відповідно до пункту 2 постанови №168.

14. Вищевикладене також дозволяє судовій колегії стверджувати про обґрунтованість висновків суду першої інстанції про правомірність спірного рішення Відповідача про скасування попереднього рішення в частині пункту 142 протоколу засідання Комісії від 30.08.2024 № 198/168, яким раніше було призначено таку одноразову грошову допомогу ОСОБА_2 як єдиному претенденту на її отримання та про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, у зв`язку зі смертю заявника ОСОБА_2 , оскільки рішення Комісії про призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 було прийнято вже після його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ).

15. Посилання Апелянтки на прийняття Відповідачем рішення про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , як підставу для включення ОГД до складу спадкового майна, колегія суддів вважає необґрунтованим з огляду на вищезазначене, позаяк успадкування одноразової грошової допомоги можливо лише у разі якщо така одноразова грошова допомога була призначена її отримувачу за життя.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28 березня 2025 року у справі №160/4344/24. А відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

16. Твердження Апелянтки про те, що надані ОСОБА_2 документи на отримання одноразової грошової допомоги розглядались занадто довго, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки предметом розгляду цієї справи є право ОСОБА_1 на отримання ОГД в порядку спадкування, а не визнання протиправними дій чи бездіяльності Відповідача в частині дотримання процедури прийняття рішення, яке не є спірним у цій справі.

17. Доводи Апелянтки про допущення судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки зупинення провадження у разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції є правом суду, а не обов`язком.

Окрім того, справа №160/4344/24 переглядалася в касаційному порядку Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, а не палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, що також свідчить про відсутність підстав, передбачених КАС України, для зупинення провадження у справі та помилковість доводів Апелянтки.

18. Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

19. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

20.Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року -без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 28 квітня 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев