Справа № 520/33044/24
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 квітня 2025 р.Справа № 520/33044/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Другого апеляційного адміністративного суду у справі 520/33044/24

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Другого апеляційного адміністративного суду перебуває справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2025 у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2025 визначений головуючий суддя у справі (суддя-доповідач): П`янова Я. В. та склад колегії суддів - Присяжнюк О. В., Русанова В. Б.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2025 та від 26.03.2025 відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2025 у справі № 520/33044/24 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду.

До Другого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_2 надійшла заява, в якій остання просила залучити її до участі у справі № 520/33044/24 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2025 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2025 у справі № 520/33044/24.

Також до Другого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшли клопотання про залучення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача у справі № 520/33044/24; про витребування доказів; про розгляд справи № 520/33044/24 в порядку загального позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2025 відмовлено у задоволенні зазначених клопотань ОСОБА_1 .

25.04.2025 до Другого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід колегії суддів Другого апеляційного адміністративного суду у справі № 520/33044/24.

В обґрунтування вказаної заяви про відвід позивач посилається на наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів.

Так, позивач зазначає про порушення спеціалізації (умисно чи не умисно), тобто нехтування того факту, що це є публічно-правовий спір, а Другий апеляційний адміністративний суд, як і Харківський окружний адміністративний суд збирається розглядати справу як приватну скаргу, що вбачається з відображення на титулах справи згідно «Загального класифікатора спеціалізацій суддів та категорій справ» № 622 від 21.12.2018, де судом ХОАС справі № 520/33044/24 привласнено код 112000000 «Справи зі спорів з приводу реалізації публічної політики у сферах праці, зайнятості населення та соціального захисту громадян та публічної житлової політики, зокрема зі спорів щодо», а Другим апеляційним адміністративним судом справі привласнено код 111000000 «Справи з приводу адміністрування податків, зборів, платежів, а також контролю за дотриманням вимог податкового законодавства, зокрема щодо; збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та інших зборів», тоді як має бути код спеціалізації 106000000 «Справи, що виникають з відносин публічної служби, зокрема справи щодо». Отже, Другий апеляційний адміністративний суд не лише не застосував головні засади Конституції України та ст. 2 КАС України, а ще й не з`ясував характер правовідносин.

Також позивач зауважує, що 22 квітня 2025 року Другий апеляційний адміністративний суд ухвалив чотири ухвали про відмову у задоволенні клопотань, зокрема, про відмову у витребуванні копій оригіналів документів первинної звітності про трудову діяльність присяжного засідателя - позивача. Однак колегія суддів, чудово розуміючи, що неможливо ухвалити законне та справедливе рішення, не витребувавши докази, зазначені у клопотанні позивача, знехтувала як нормами діючого законодавства, так і присягою.

Окрім того, суд прийняв ухвали про відмову у залученні присяжної ОСОБА_2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, та відмову в залученні ГУ ПФУ в Харківській області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, чим порушив вимоги процесуального закону щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, яке закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також позивач зауважує, що приймаючи ухвалу про відмову в розгляді справи в загальному порядку, суд порушив норми процесуального права, а саме: статтей 2, 6, 7, 8, 9, 10, 14, 44, 47, 51, 73-76, 77, 78, 80, 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зазначене, на думку позивача, підтверджує факт небажання Другого апеляційного адміністративного суду виконувати основні засади судочинства відповідно до положень Основного Закону - Конституції України, оскільки в усіх своїх ухвалах про відмову наголосив, що ці «ухвали оскарженню не підлягають», та ще умисно ухвалено за один день усі чотири, щоб позивач не встиг їх оскаржити за 15-денний строк, що надає позивачу підстави заявити про повну недовіру та відвід колегії Другого апеляційного адміністративного суду.

Згідно з ч. 3 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу.

Дослідивши матеріали справи та доводи заяви про відвід, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість поданої заяви, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, установлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді є презумпцією, поки не надано доказів протилежного.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика цього Суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункті 45-50 рішення ЄСПЛ у справі "Морель проти Франції"; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі "Пескадор Валеро проти Іспанії") або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі "Лука проти Румунії"), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").

ЄСПЛ в пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі "Білуха проти України").

Разом з цим не може бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Як убачається зі змісту заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Другого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді - П`янової Я. В., членів колегії: суддів Присяжнюк О. В., Русанової В. Б., доводи, покладені в її обґрунтування, не дають жодних підстав уважати, що зазначені судді не є безсторонніми або що суддям бракує неупередженості під час розгляду справи № 520/33044/24.

Щодо посилань позивача на те, що Другим апеляційним адміністративним судом справі привласнено код 111000000 «Справи з приводу адміністрування податків, зборів, платежів, а також контролю за дотриманням вимог податкового законодавства, зокрема щодо; збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та інших зборів», тоді як має бути код спеціалізації 106000000 «Справи, що виникають з відносин публічної служби, зокрема справи щодо», що, на думку позивача, має умисний характер, колегія суддів зауважує на таке.

Відповідно до Загального класифікатора спеціалізацій суддів та категорій справ, затвердженого Наказом ДСА України від 21.12.2018 за № 622, відповідальним працівником відділу судової статистики та узагальнення судової практики Другого апеляційного адміністративного суду вказаній справі привласнено код спеціалізації 111060000 «Збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших зборів (збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», а не код 111000000 «Справи з приводу адміністрування податків, зборів, платежів, а також контролю за дотриманням вимог податкового законодавства, зокрема щодо; збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та інших зборів», як зауважує позивач.

Разом із тим, визначення відповідальним працівником відділу невірного, на думку заявника, коду спеціалізації справи, не може бути підставою для відводу колегії суддів, а також у контексті аргументів позивача та відповідно до обставин справи не викликає сумнівів у неупередженості або об`єктивності суддів.

Також посилання Скриннікова В. С. на наявність умислу та на те, що колегія суддів не збирається ухвалювати справедливе рішення, є надуманими та носять характер припущень, існування наведених обставин не підтверджено жодними належними і допустимими доказами.

Решта доводів позивача, покладені в основу заяви про відвід суддів, фактично стосуються його незгоди із вирішенням судом процесуальних питань під час розгляду справи, зокрема, в частині відмови у задоволенні заявлених клопотань, які не можуть слугувати підставами для відведення суддів, як такі, що викликають сумнів у їх неупередженості, оскільки за правилами частини 4 статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Тобто, обставини, якими заявник обґрунтовує свою заяву, не викликають обґрунтованих сумнівів у неупередженості, необ`єктивності та заінтересованості в результаті розгляду справи колегії суддів, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості цих суддів як з погляду "суб`єктивного критерію", так і з погляду "об`єктивного критерію", яким керується Європейський суд з прав людини. Стверджувальні судження позивача є бездоказовими, а наведені аргументи не відповідають критерію "об`єктивно обґрунтований".

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість суддів П`янової Я. В., Присяжнюк О. В., Русанової В. Б. у результаті розгляду цієї справи або наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості при розгляді цієї справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

Аналізуючи наведене, колегія суддів зазначає, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Другого апеляційного адміністративного суду у справі № 520/33044/24 відсутні, оскільки заявлений відвід є необґрунтованим.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Другого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді - П`янової Я. В., членів колегії: суддів Присяжнюк О. В., Русанової В. Б. у справі № 520/33044/24.

Відповідно до ст. 40 КАС України передати заяву про відвід для вирішення іншим складом суду у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя П`янова Я.В.
Судді Присяжнюк О.В. Русанова В.Б.