Справа № 686/4489/25
Суддя: Палінчак О. М.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/4489/25
Провадження № 2-а/686/106/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.,

при секретарі Цибульській Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання неправомірною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив:

17 лютого 2025 року ОСОБА_1 подав до суду вказаний позов, в якому зазначив, що 14.02.2025 року на його роботу прийшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату інші доходи боржника. З цієї постанови йому стало відомо про існування постанови т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 від 18.10.2024 року № 12321 про накладення на позивача штрафу.

Позивач вважає, що дана постанова є неправомірною, незаконною та підлягає скасуванню виходячи із наступного. Позивач є працівником Хмельницької філії «Газмережі», вчасно поновлював свої облікові дані, проходив ВЛК, що підтверджується його військово-обліковим документом, даними «Резерв +», мав та має відстрочку через бронь про що добре відомо ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На думку позивача при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 210 КУпАП від 13.10.2024 року № 2/5452, про який йдеться в оскаржуваній постанові, та і самої постанови № 12321 сталась помилка, що полягає в наступному: позивач є володільцем паспорта громадянина України № НОМЕР_1 , а в постанові зазначено паспорт НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 стверджує, що ніколи не відмовлявся від проходження медичного огляду військово-лікарською комісією, і за даними військово-облікового документу, який видано йому начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , рішенням військово-лікарської комісії/результати медичного огляду): 06.08.2024 року військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 визнаний придатним до військової служби, підлягає повторному огляду 06.08.2025 року. З даного питання до позивача ніхто не звертався, не мав претензій та жодного протоколу про адміністративне правопорушення не складав.

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 просить суд поновити строк на оскарження та скасувати постанову по справі з про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП від 18.10.2024 року, провадження у справі закрити.

Ухвалою суду від 21 лютого 2025 року по справі було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У встановлений судом строк, відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши й дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку.

18 жовтня 2024 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 було винесено постанову № 12321 про притягнення громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25 500 грн. 00коп.

У вказаній постанові зазначено, що розглянувши протокол про адміністративне правопорушення за статтею 210-1 КУпАП від 13.10.2024 року № 2/5452 про те, що громадянин ОСОБА_1 відмовився (у період проведення мобілізації та протягом дії правового режиму воєнного стану) від проходження медичного огляду військово-лікарською комісією, чим порушив вимоги абзацу 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», підпункт 4 пункту 1 додатку 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначених Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів».

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи,щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою),правомочним розглядати скаргу.

Щодо поновлення строку на оскарження постанови № 12321 від 18.10.2024 року, то з матеріалів справи встановлено, що згідно позовної заяви про існування вказаної постанови позивач дізнався 14.02.2025 року, разом з тим, із наявної у матеріалах справи копії оскаржуваної постанови вбачається, що у ній відсутні відмітки про її вручення ОСОБА_1 . Відповідач до суду не надав доказів вручення оскаржуваної постанови позивачу, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску 10-денного строку на оскарження постанови № 12321 від 18.10.2024 року, який підлягає поновленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації передбачені статтею 22 Закону № 3543 «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Так, п. 3 ч. 1 ст. 22 Закону № 3543 передбачає, що громадяни зобов`язані:проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Під час перевірки документів уповноважений представник ТЦК або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

При цьому, в даній статті унормовано, що вимоги, зазначені у частині 6 статті 22 Закону № 3543, стосовно проведення уповноваженими представниками ТЦК фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, застосовуються з 17.07.2024 року згідно із Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 року № 3633-IX.

Стаття 210-1 КУпАП визначає покарання за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Частина 3 вказаної статті передбачає, зокрема, накладення штрафу на громадян за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Крім того, положення статей 210, 210-1 КУпАП не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

У ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У свою чергу, стаття 247 КУпАП визначає обставини за яких провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин.

Так, згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Тобто, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Утім, відповідач не надав суду жодних доказів відмови позивача 13.10.2024 року від проходження медичного огляду військово-лікарською комісією.

Крім того, відповідачем не надано навіть відзиву на позов ОСОБА_1 .

Натомість позивачем надано суду копію військово-облікового документа № НОМЕР_3 від 11.09.2024 року, та роздруківку з додатку «Резерв+», згідно яких ОСОБА_1 пройшов медичний огляд військово-лікарську комісію 06.08.2024 року.

Частина 2 статті 77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин справи, суд констатує, що ІНФОРМАЦІЯ_5 не довів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, що є підставою для визнання неправомірною та скасування спірної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

У справі Barbera, Messequeand Jabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 6 грудня 1988 року) Європейський суд з прав людини, зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга №7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (пункт 21 рішення).

Крім того, у рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (пункт 4.1)

Оскільки відповідач - суб`єкт владних повноважень не надав доказів, які підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення, всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Отже, суд дійшов висновку про недоведеність належними та допустимими доказами вчинення позивачем ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення та як наслідок неправомірність притягнення його до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, беручи до уваги відсутність належних доказів щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова ІНФОРМАЦІЯ_3 від 18.10.2024 року № 12321 має бути скасована, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

На підставі викладеного та керуючись ст. 55, 62 Конституції України,ст. 210-1, 247, 288, КУпАП, ст.ст. 2, 7, 139, 243, 286, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення № 12321 від 18.10.2024 року.

Скасувати т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 № 12321 від 18 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 25 500 грн. 00 коп.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 29 квітня 2025 року.

Суддя: О.М. Палінчак