Справа № 460/4375/24
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 квітня 2025 року

м. Київ

справа №460/4375/24

провадження № К/990/14273/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Мацедонської В. Е., Уханенка С. А.,

перевіривши касаційну скаргу Державної служби з безпеки на транспорті на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби з безпеки на транспорті про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в :

03 квітня 2025 року зазначену скаргу подано засобами поштового зв`язку.

07 квітня 2025 року скарга надійшла до суду касаційної інстанції.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Суддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Смокович М. І. 28 квітня 2025 року перебував у відпустці на підставі наказу від 25 квітня 2025 року № 1276/0/5-25, у зв`язку із чим вирішення питання про відкриття касаційного провадження відбувається після виходу судді з відпустки.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Верховний Суд на підставі частини п`ятої статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» проаналізував ухвалені у цій справі судові рішення й установив, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність, що полягає у відмові Державної служби України з безпеки на транспорті надати копії листів Державної прикордонної служби України, її структурних підрозділів до Державної служби України з безпеки на транспорті за період з 24 лютого 2022 року по 31 березня 2024 року щодо повідомлень про перевищення громадянами України, які внесені до системи «Шлях» за поданням ліцензованих на різні види вантажних перевезень юридичних осіб чи фізичних осіб-підприємців, термінів перебування за кордоном на запит від 08 квітня 2023 року;

- зобов`язати Державну службу України з безпеки на транспорті надати копії листів Державної прикордонної служби України, її структурних підрозділів до Державної служби України з безпеки на транспорті за період з 24 лютого 2022 року по 31 березня 2024 року щодо повідомлень про перевищення громадянами України, які внесені до системи «Шлях» за поданням ліцензованих на різні види вантажних перевезень юридичних осіб чи фізичних осіб-підприємців, термінів перебування за кордоном, шляхом надсилання їх на електронну пошту .

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із цим рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні позову.

Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 12 березня 2025 року апеляційну скаргу Державної служби з безпеки на транспорті задовольнив частково, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 року у справі № 460/4375/24 скасував та прийняв постанову, якою позов задовольнив частково.

Визнав протиправною відмову Державної служби з безпеки на транспорті, що викладена у листі від 11 квітня 2024 року № 5069/10.1/15-24 в наданні ОСОБА_1 публічної інформації - копії листів Державної прикордонної служби України, її структурних підрозділів до Державної служби України з безпеки на транспорті, за період з 24 лютого 2022 року по 31 березня 2024 року, щодо повідомлень про перевищення термінів перебування за кордоном громадянами України, які внесені до системи «Шлях», за поданням ліцензованих на різні види вантажних перевезень юридичних осіб чи фізичних осіб-підприємців.

Зобов`язав Державну службу з безпеки на транспорті повторно розглянути запит ОСОБА_1 про доступ до публічної інформації від 08 квітня 2024 року, щодо надання ОСОБА_1 копії листів Державної прикордонної служби України, її структурних підрозділів до Державної служби України з безпеки на транспорті, за період з 24 лютого 2022 року по 31 березня 2024 року, щодо повідомлень про перевищення термінів перебування за кордоном громадянами України, які внесені до системи «Шлях», за поданням ліцензованих на різні види вантажних перевезень юридичних осіб чи фізичних осіб-підприємців.

Зобов`язав Державну службу з безпеки на транспорті, під час повторного розгляду запиту ОСОБА_1 про доступ до публічної інформації від 08 квітня 2024 року, щодо надання ОСОБА_1 копії листів Державної прикордонної служби України, її структурних підрозділів до Державної служби України з безпеки на транспорті, за період з 24 лютого 2022 року по 31 березня 2024 року, щодо повідомлень про перевищення термінів перебування за кордоном громадянами України, які внесені до системи «Шлях», за поданням ліцензованих на різні види вантажних перевезень юридичних осіб чи фізичних осіб-підприємців, врахувати висновки суду, що викладені в мотивувальній частині цієї постанови.

Не погодившись із зазначеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Державна служба з безпеки на транспорті оскаржила їх у касаційному порядку.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують приписи статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

У цій справі, суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. Предмет спору цієї справи не містить ознак, за яких її не можна було розглядати за правилами спрощеного провадження.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Своєю чергою, за змістом пункту 2 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

За такого правового регулювання та обставин справи, оскарження рішення судів першої та апеляційної інстанцій в касаційному порядку можливе лише у випадку наявності обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

В обґрунтування права на касаційне оскарження автор скарги вказує, що підставою касаційного оскарження судових рішень є підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та зокрема зазначає, про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Перевіривши викладені доводи та надавши їм оцінку, Суд зазначає, що вживання законодавцем слова «фундаментальне» несе змістовне навантаження особливо складного і важливого питання у правозастосуванні. Доводів щодо такої особливої складності чи важливості питання, якого стосується спір у цій справі, автором касаційної скарги не наведено. Суб`єктивні труднощі у тлумаченні правової норми, які виникають у суб`єкта правозастосування, не обов`язково свідчать про те, що питання права має фундаментальне значення для правозастосовчої практики. За змістом підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, не ставиться у залежність від наявності висновку Верховного Суду з цього питання.

Оцінивши доводи касаційної скарги, колегія суддів констатує, що автором касаційної скарги не наведено обґрунтованих посилань на існування обставин, передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та такі обставини не встановлені судом з поданих матеріалів касаційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За наведеного правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Державної служби з безпеки на транспорті на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2025 року у справі № 460/4375/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби з безпеки на транспорті про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді В. Е. Мацедонська

С. А. Уханенко