Справа № 580/10580/24
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції Каліновська А.В.,
Суддя-доповідач Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року Справа № 580/10580/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційні скарги Міністерства внутрішніх справ України та Регіонального сервісного Центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях МВС (філія ГСЦ МВС) на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 січня 2025 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства внутрішніх справ України,

Регіонального сервісного Центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та

Кіровоградській областях МВС (філія ГСЦ МВС)

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі - Відповідач 1), Регіонального сервісного Центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях МВС (філія ГСЦ МВС) (далі - Відповідач 2), в якому просив:

- визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року;

- зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ МВС), повторно надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок та документи для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення І групи інвалідності, 26.04.2024 року, відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року та здійснити її виплату.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач зазначав, що МВС України не затвердило висновок та не виплатило Позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення І групи інвалідності, тоді як Закон №565-XII та Порядок №850, містять виключний перелік підстав для відмови у виплаті одноразової грошової допомоги, наявності яких у Позивача не встановлено.

2. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03 січня 2025 року адміністративний позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 із доданими документами про призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням І групи інвалідності;

- визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення Регіональному сервісному Центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях МВС (філія ГСЦ МВС) документів стосовно призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням І групи інвалідності;

- зобов`язано Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ МВС) повторно надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок та документи для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року;

- зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) із доданими документами про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням І групи інвалідності і прийняти відповідне рішення по суті (про призначення або про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги) згідно вимог ст.23 Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовлено.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції зазначив, що згідно вимог законодавства, після надходження передбачених Порядком документів, МВС України зобов`язане прийняти одне з двох рішень: про призначення або про відмову в призначенні спірної грошової допомоги.

При цьому суд зазначив, що МВС України діяв всупереч вимогам п. 9 Порядку №850, оскільки не прийняв за результатом розгляду документів про виплату Позивачу одноразової грошової допомоги жодного з рішень та повернув листом матеріали про призначення одноразової грошової допомоги.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції прийшов до висновку, що належним способом захисту прав Позивача є зобов`язання МВС України, відповідно до вимог п. 9 Порядку №850, прийняти рішення за наслідками розгляду заяви Позивача з доданими документами, в якому мають бути чітко зазначені визначені законом підстави щодо вказаного у ньому результату її вирішення.

3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідачі подали апеляційні скарги.

Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ МВС) просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю та ухвалити постанову, якою у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги Відповідач 2 зазначає, що МВС України не порушено вимоги п. 9 Порядку №850, а лист МВС України від 09.10.2024 року № 28245-2024 не слід вважати остаточною відповіддю на заяву про виплату одноразової грошової допомоги, натомість він є лише вказівкою на необхідність доопрацювання поданого комплекту документів для прийняття позитивного рішення, що узгоджується з принципами діяльності державного органу у вигляді верховенства права та законності.

Відповідач 2 наполягає на помилковості висновку суду про протиправну бездіяльність МВС України, оскільки заява Позивача не була залишена без розгляду, отримала реагування уповноваженого органу у вигляді листа від 09.10.2024 № 28245-2024.

Також Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ МВС) стверджує, що виконав всі дії, які передбачені Порядком № 850, отже будь-якої бездіяльності або дій поза межами способу здійснення повноважень передбачених законодавством не вбачається, що виключає підстави для зобов`язання РСЦ ГСЦ МВС рішенням суду повторного направлення документів до Відповідача 1.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Міністерство внутрішніх справ України у своїй апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог і ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги Відповідач 1 зазначає, що до відносин, які виникли у цій справі слід застосувати строк, обмежений положеннями пункту 4 Порядку № 850 двома роками, який обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності.

При цьому, МВС України відзначає, що встановлення Позивачу першої групи інвалідності та 90% втрати професійної працездатності (у 2024 році) відбулося в період понад два роки від дати встановлення йому 25% втрати професійної працездатності (у 2010 році).

Також Відповідач 1 посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах у справах №№ 696/575/17, 2340/3024/18, 300/2476/19, 640/23897/20, 120/3220/19-а, 560/3451/19, 703/3197/17, 340/4643/20, 380/18083/22, 640/15350/21, 240/4317/23.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору в частині.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2025 та від 19.02.2025 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

6. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

7. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 18.11.2010 Позивачу встановлено 25% втрати працездатності (без визначення групи інвалідності), у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №430689 Позивачу з 26.04.2024 встановлено інвалідність І групи (до 01.05.2026) у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Позивач звернувся до Регіонального сервісного Центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях МВС (філія ГСЦ МВС) із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановлення І групи інвалідності.

Регіональний сервісний Центр ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях МВС (філія ГСЦ МВС) направив матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України.

Листом МВС України від 09.10.2024 №28245-2024 повернуто матеріали ОСОБА_2 до Регіонального сервісного Центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях МВС (філія ГСЦ МВС) як такі, що не відповідають вимогам законодавства.

8. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року № 565-XII (далі - Закон №565-XII), Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника (далі - Порядок № 850).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 6 статті 23 Закону №565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

07 листопада 2015 року Закон №565-XII втратив чинність у зв`язку з набранням чинності Законом України від 02 липня 2015 року №580-VІII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VІII).

При цьому, у пункті 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VІII встановлено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

На виконання вимог статті 23 Закону №565-XII постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника.

Пунктом 2 Порядку №850 визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги, є у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до пункту 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Пунктами 7-9 Порядку №850 закріплено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Таким чином, з наведеного вбачається, що обов`язок прийняття рішення про призначення або про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги і надіслання такого рішення керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, покладений безпосередньо на Міністерство внутрішніх справ України.

Так, п. 3 Порядку № 850, встановлює підстави для призначення та виплати одноразової грошової допомоги:

-загибель (смерть) працівника міліції, який перебував на службі в органах внутрішніх справ, під час виконання ним службових обов`язків;

-установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ;

-часткова втрата працездатності працівником міліції без установлення йому інвалідності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, довічно, у зв`язку із захворюванням пов`язаним з проходженням служби в ОВС, що підтверджується випискою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією.

Відповідно до п. 14 Порядку № 850, призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком:

-учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку;

-учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;

-навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом);

-подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Висновки суду апеляційної інстанції.

9. Системний аналіз викладених вище норм права дозволяє колегії суддів стверджувати, що розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих працівником міліції для призначення і виплати одноразової грошової допомоги, повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення, а саме: про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

При цьому, повернення документів як таких, що не відповідають вимогам законодавства, Порядком №850 не передбачено, тому повернення МВС України документів Позивача без прийняття рішення про призначення чи відмову у призначенні одноразової грошової допомоги суперечать зазначеним вище нормам.

10. З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів зазначає, що лист МВС України від 09.10.2024 №28245-2024, яким висновок РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях та матеріали Позивача було повернуто, не є рішенням в розумінні пункту 9 Порядку №850.

11. Твердження Відповідача 2 про те, що спірний лист є лише вказівкою на необхідність доопрацювання поданого Позивачем комплекту документів, колегія суддів до уваги не приймає з огляду на викладене вище. Більш того, у листі МВС України від 09.10.2024 №28245-2024 відсутні будь-які вказівки на недоліки окремих документів, які були надані Позивачем та необхідність у їх доопрацюванні.

12. Доводи Відповідача 2 про те, що Відповідач 1 не допустив протиправної бездіяльності, оскільки заява Позивача «отримала реагування» апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки, як зазначалося вище, МВС України не було прийнято рішення про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги або відмову у виплаті такої допомоги, відповідно до пункту 9 Порядку №850.

13. Переглядаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції, колегія суддів враховує також висновок Верховного Суду, викладений постанові від 30.01.2018 у справі №822/1579/17, згідно з яким: «…після надходження передбачених Порядком №850 документів, МВС України зобов`язане прийняти одне з двох рішень: про призначення або про відмову в призначенні вказаної грошової допомоги…».

Колегія суддів відзначає, що висновки суду першої інстанції повністю узгоджуються із зазначеною правовою позицією Верховного Суду, викладеною у справі №822/1579/17, а доводи Відповідача 2 жодним чином їх не спростовують.

14. Аналізуючи доводи Відповідача 2 про відсутність правових підстав для повторного направлення документів до Відповідача 1, колегія суддів зазначає про їх необґрунтованість, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, висновок, а також додані до нього матеріали були повернуті РСЦ ГСЦ МВС.

15. Разом з тим, відповідно до п.п.8-9 Порядку №850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, або керівник уповноваженої установи МВС, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

При цьому, лише після надходження зазначених вище документів, МВС в місячний строк приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги.

Отже, з урахуванням викладеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у цій частині з метою повного захисту права Позивача щодо розгляду його заяви у спосіб, встановлений законом.

16. Надаючи оцінку доводам Відповідача 1 щодо необхідності застосування положення пункту 4 Порядку № 850 та обмеження строку реалізації Позивачем свого права на отримання одноразової грошової допомоги двома роками, колегія суддів зазначає, що такі обставини не були покладені в основу оскаржуваного рішення суду, а тому не спростовують висновків суду першої інстанції.

17. Разом з тим, Відповідач 1 не зазначає жодних доводів щодо незаконності рішення суду в частині щодо допущення МВС України протиправної бездіяльності щодо прийняття рішення за заявою ОСОБА_1 у спосіб, встановлений п. 9 Порядку № 850.

18. Посилання МВС України на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах у справах №№ 696/575/17, 2340/3024/18, 300/2476/19, 640/23897/20, 120/3220/19-а, 560/3451/19, 703/3197/17, 340/4643/20, 380/18083/22, 640/15350/21, 240/4317/23 колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони не є релевантними у справі, що розглядається.

Так, оскільки Відповідачем 1 не було прийнято мотивованого рішення у формі, встановленій законом, про що зазначено судом апеляційної інстанції вище, його дискреційні повноваження наразі не реалізовані.

19. Вирішуючи спір колегія суддів враховує позицію Верховного Суду, яка сформована у постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 361/7567/15-а, від 07 березня 2018 року у справі № 569/15527/16-а, від 20 березня 2018 року у справа № 461/2579/17, від 20 березня 2018 року у справі № 820/4554/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 569/16681/16-а та від 12 квітня 2018 року справа № 826/8803/15 відповідно до якої, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними); відповідно до завдань адміністративного судочинства, визначених статтею 2 КАС України, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею; завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади; принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно - дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право, тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності; перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі адміністративного судочинства; адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції цього органу.

20. З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про задоволення позову до Відповідача 1 шляхом визнання протиправною бездіяльність МВС України щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 , визнання протиправними дій МВС України щодо повернення Регіональному сервісному Центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях МВС (філія ГСЦ МВС) документів стосовно призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та зобов`язання МВС України повторно розглянути заяву про призначення та виплату Позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням І групи інвалідності.

21. Аналізуючи всі доводи Апелянта, судова колегія також враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

22. Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, проаналізувавши всі доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду і апелянти, які є суб`єктами владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, не довели тих обставин, на які вони посилаються, а судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

23. Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.??????????

24. Таким чином, апеляційні скарги Міністерства внутрішніх справ України та Регіонального сервісного Центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях МВС (філія ГСЦ МВС) підлягають залишенню без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 січня 2025 року - без змін.

25. Розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

???? ??????Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,?

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Міністерства внутрішніх справ України та Регіонального сервісного Центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях МВС (філія ГСЦ МВС) залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 січня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 28 квітня 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев