Справа № 320/35808/23
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 року справа №320/35808/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту також позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі по тексту також відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України) в не нарахуванні та невиплаті позивачу додаткової винагороди у розмірі 96 657,00 грн у відповідності до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розрахунку 100 000,00 грн на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за періоди з 02.12.2022 по 30.12.2022, у тому числі за період, починаючи з 01.01.2022 по день подання позову;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду у розмірі 96 657,00 грн у відповідності до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розрахунку 100 000,00 грн на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за періоди з 02.12.2022 по 30.12.2022, у тому числі за період, починаючи з 01.01.2022 по день подання позову.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач повідомив, що він з 25.05.2022 зарахований до списків особового складу відповідача як такий, що призваний на військову службу під час мобілізації.

Позивач стверджує, що в період з 02.12.2022 по 30.12.2022 (29 днів) приймав безпосередню участь в бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії), що має наслідком наявність у нього права на нарахування та виплату додаткової винагороди у розрахунку 100 000,00 грн пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за спірний період. Однак, відповідачем не було здійснено нарахування та виплата додаткової винагороди за спірний період, що і стало підставою для звернення до суду із даним адміністративним позовом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, про відкриття провадження у справі був проінформований шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі на електронну адресу, про що свідчать розписка.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною другою статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

у с т а н о в и в:

Відповідно до витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України) від 25.05.2022 №158-ос позивача зараховано до списків особового складу та на всі види грошового забезпечення як такого, що прибув для подальшого проходження служби в період воєнного стану та призначеного його на посаду кухар їдальні відділення продовольчого забезпечення відділу матеріально-технічного забезпечення з 25.05.2022.

Довідкою від 07.01.2023 №ОСУВХортиця/8/213 підтверджено, що зокрема позивач, який був військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, в тому, що він приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 02 грудня по 30 грудня 2022 року. Підставою зазначено бойове розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 11.08.2022 №5729, бойові розпорядження Голови Державної прикордонної служби України від 13.08.2022 №140Т, від 22.11.2022 №206Т, від 02.12.2022№214Т, наказ головнокомандувача оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 17.08.2022 №67/дск, бойові розпорядження командування оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 25.08.2022 №БР-ОСУВ/11/1101/дск, від 07.10.2022 №БР-ОСУВ/11/442/дск/п, від 15.11.2022 №БР-ОСУВ/11/858/дск, від 27.11.2022 №БР-ОСУВ/11/970/дск/п, від 01.12.2022 №БР-ОСУВ/11/1008/дск/п, від 02.12.2022 №БР-ОСУВ/11/1021/дск/п, від 11.12.2022 №БР-ОСУВ/11/1116/дск/п, розпорядження командування оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 15.08.2022 №116/2/245т, від 23.08.2022 №Р-ОСУВ/11/1052/дск, накази командира військової частини НОМЕР_1 ДПСУ від 15.08.2022 №232-АГ, від 23.11.2022 №321-АГ, від 02.12.2022 №2-АГ/дск, журнал бойових дій Мобільного польового госпіталю інв. №202дск, рапорт командира Зведеного медичного загону (Мобільного польового госпіталю) ДПСУ, погоджений начальником медичної служби об`єднаного командного пункту оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » про безпосередню участь у бойових діях та виконання військовослужбовцями бойових (спеціальних) завдань із медичного забезпечення в районі ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовими частинами (підрозділами, у тому числі зведеними) оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » першого ешелону оборони (наступу) у період з 01 грудня по 30 грудня 2022 року.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди за спірний період відповідно до постанови КМУ №168, позивач звернувся з даним позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Згідно зі статтею 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

За змістом частини першої статті 6 Закону України від 03.04.2003 №661-IV «Про Державну прикордонну службу України» (далі по тексту також - Закон № 661-IV) Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону №661-IV до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.

Статтею 16 Закону №661-IV визначено, що умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

Відповідно до абзацу 1 статті 1-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі по тексту також - Закон №2011-XІІ), законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону №2011-ХІІ, дія якого, в силу приписів пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, поширюється у тому числі на військовослужбовців правоохоронних органів спеціального призначення, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

У частині другій статті 9 Закону №2011-ХІІ установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з абзацами першим і другим частини четвертої статті 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

У подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі по тексту також - Постанова № 168), пунктом 1 якої, в редакції Постанови КМУ від 07.07.2022 №793, яка застосовується з 24.02.2022, установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2023 №836 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168» пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 викладено в такій редакції:

« 1. Установити, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), розмір додаткової винагороди може бути збільшений відповідно до умов та розмірів, визначених Міністерством внутрішніх справ, але не більше ніж до 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.».

Пункт 1 в редакції Постанови КМ № 836 від 09.08.2023 - у частині виплати додаткової винагороди застосовується з 1 червня 2023 року.

З аналізу означених положень Постанови №168 вбачається, що до 01.06.2023 військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби) розмір додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

У той же час, у редакції Постанови КМУ № 836 від 09.08.2023, яка підлягає застосуванню, починаючи з 01.06.2023, пункт 1 Постанови №168 передбачає, що військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Між тим, відповідно до пункту 2-1 Постанови №168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

30 липня 2022 року Адміністрація Держприкордонслужби, посилаючись на пункт 2-1 Постанови № 168, видала наказ № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168», який був уведений в дію з 01.08.2022.

Пункт 2 цього наказу визначав вичерпний перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 Постанови № 168, виконання яких у відповідні дні давало військовослужбовцю право на збільшення додаткової винагороди до 100 000 гривень пропорційно часу участі у розрахунку на місяць пропорційно часу його безпосередньої участі, а саме:

1) бойових завдань із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України;

2) бойових завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами;

3) бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

4) польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

5) бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником;

6) бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження;

7) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави;

8) бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.

У пункті 4 наказу № 392/0/81-22-АГ встановлено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:

1) бойового наказу (бойового розпорядження);

2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад;

3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Згідно з пунктом 5 наказу № 392/0/81-22-АГ для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі (абзац перший пункту 5 наказу).

Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця (абзац другий пункту 5 наказу).

У довідках, передбачених цих пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу (абзац третій пункту 5 наказу).

Відповідно до пункту 10 наказу № 392/0/81-22-АГ облік військовослужбовців, які беруть безпосередню участь в бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу та підготовку проєкту наказу про виплату додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 цього наказу, в органах Держприкордонслужби покладено на штаб органу, а у випадку відсутності штабу - на підрозділ (посадову особу), який веде облік бойових дій. Надання військовослужбовцям довідок про участь у зазначених заходах здійснює підрозділ, який веде облік особового складу.

Відповідно до пункту 11 наказу № 392/0/81-22-АГ склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України (абзац перший пункту 11 наказу).

Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупування військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу (абзац другий пункту 11 наказу).

Згідно з пунктом 12 наказу № 392/0/81-22-АГ виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів). До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу.

З 01.12.2022 був уведений в дію наказ Адміністрації Держприкордонслужби від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168», в якому був дещо змінений перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 Постанови № 168, проте залишився незмінним перелік документів для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців, у тому числі відряджених, у таких бойових діях або заходах.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 05.06.2024 у справі № 200/660/23, застосуванню для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої Постановою № 168, у спірний період [протягом 2022 року та у січні 2023 року] підлягають накази Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 №92/0/81-22-АГ та від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ, оскільки протилежний висновок поставив би питання необхідності повернення вже виплачених на підставі цих наказів сум додаткової винагороди.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.12.2023 у справі № 200/193/23.

Надалі, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 №36, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.01.2023 за №196/39252, затверджено Порядок та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі по тексту також - Порядок №36), який визначає порядок та механізм виплати на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі - військовослужбовці) додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Згідно із пунктом 2 Порядку №36 на період дії воєнного стану додаткова винагорода виплачується:

1) у розмірі до 30 000 гривень військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (бойовими розпорядженнями) в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань:

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил), а також у межах операційних зон угруповань військ (Сил оборони держави), залучених до заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;

наземної охорони та оборони об`єктів критичної інфраструктури;

у районах ведення воєнних (бойових) дій у складі військових адміністрацій;

із усебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями, крім випадків здійснення такого забезпечення в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

2) у розмірі, збільшеному до 50 000 гривень, у порядку, визначеному абзацом другим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки);

3) у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення зазначених заходів, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.

В розрізі положень пункту 3 Порядку №36 до безпосередньої участі в бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення воєнних (бойових) дій:

1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужба) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

2) бойових (спеціальних) завдань з усебічного забезпечення органів (підрозділів) Держприкордонслужби, угруповань військ, інших складових сил оборони згідно з бойовим розпорядженням в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

3) бойових завдань з охорони об`єктів під час нанесення по них вогневого ураження противником, відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення їх у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою за умови безпосереднього вогневого контакту з противником;

4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;

5) бойових (спеціальних) завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;

7) бойових (спеціальних) завдань у складі екіпажу корабля, катера, судна забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також виконання бойових завдань з пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів;

8) бойових (спеціальних) завдань у складі відділів прикордонної служби, прикордонної застави, прикордонної комендатури, прикордонної комендатури швидкого реагування в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником.

За правилами пункту 4 Порядку №36 документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у воєнних (бойових) діях або заходах, є:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них;

рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у бойових діях або заходах.

Аналізуючи наведені положення законодавства, яке діяло у спірний період, суд констатує, що документами, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у воєнних (бойових) діях або заходах, є: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них; рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у бойових діях або заходах.

При цьому, право військовослужбовців Держприкордонслужби на отримання збільшеної до 100000,00 грн. додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №168, не є безумовним, а виникає за таких підстав:

- у період з 01.12.2022 по 31.01.2023 - безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів;

- у період з 01.02.2023 по дату звернення позивача до суду - безпосередньої участі військовослужбовців (у тому числі військовослужбовцям строкової служби) у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення зазначених заходів, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.

Судом встановлено, що відповідно до довідки від 07.01.2023 №ОСУВХортиця/8/213, зокрема позивач, який був військовослужбовцем Зведеного медичного загону (Мобільного польового госпіталю) Державної прикордонної служби України, який проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, в тому, що він приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 02 грудня по 30 грудня 2022 року.

Підставою зазначено: бойове розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 11.08.2022 №5729, бойові розпорядження Голови Державної прикордонної служби України від 13.08.2022 №140Т, від 22.11.2022 №206Т, від 02.12.2022№214Т, наказ головнокомандувача оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 17.08.2022 №67/дск, бойові розпорядження командування оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 25.08.2022 №БР-ОСУВ/11/1101/дск, від 07.10.2022 №БР-ОСУВ/11/442/дск/п, від 15.11.2022 №БР-ОСУВ/11/858/дск, від 27.11.2022 №БР-ОСУВ/11/970/дск/п, від 01.12.2022 №БР-ОСУВ/11/1008/дск/п, від 02.12.2022 №БР-ОСУВ/11/1021/дск/п, від 11.12.2022 №БР-ОСУВ/11/1116/дск/п, розпорядження командування оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 15.08.2022 №116/2/245т, від 23.08.2022 №Р-ОСУВ/11/1052/дск, накази командира військової частини НОМЕР_1 ДПСУ від 15.08.2022 №232-АГ, від 23.11.2022 №321-АГ, від 02.12.2022 №2-АГ/дск, журнал бойових дій Мобільного польового госпіталю інв. №202дск, рапорт командира Зведеного медичного загону (Мобільного польового госпіталю) ДПСУ, погоджений начальником медичної служби об`єднаного командного пункту оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » про безпосередню участь у бойових діях та виконання військовослужбовцями бойових (спеціальних) завдань із медичного забезпечення в районі ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовими частинами (підрозділами, у тому числі зведеними) оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » першого ешелону оборони (наступу) у період з 01 грудня по 30 грудня 2022 року.

Суд при наданні оцінки означеному доказу, як підставам для формування висновку про наявність у позивача права на отримання додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн, звертає увагу на те, що як Наказом №392-АН так і Наказом №628-АГ регламентовано, що бойові (спеціальні) завдання мають виконуватися на лінії бойового зіткнення, а виконання бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення має бути поєднане із вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.

При цьому, у спірний період участь військовослужбовців у бойових діях або забезпечення здійснення ним заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, як підстави для отримання додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн, має здійснюватися перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення зазначених заходів, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.

Суд відмічає, що в означеній довідці міститься посилання, серед іншого на рапорт командира Зведеного медичного загону (Мобільного польового госпіталю) Державної прикордонної служби України про безпосередню участь у бойових діях та виконання військовослужбовцями, у тому числі позивачем, бойових (спеціальних) завдань із медичного забезпечення в районі ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовими частинами (підрозділами, у тому числі зведеними) оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » першого ешелону оборони (наступу) в період з 01.12.2022 по 30.12.2022.

Аналіз означених обставин дає суду підстави для висновку, що позивач у період з 02.12.2022 по 30.12.2022 брав безпосередню участь у бойових діях та виконував бойові (спеціальні) завдання із медичного забезпечення в районі ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовими частинами (підрозділами, у тому числі зведеними) оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » першого ешелону оборони (наступу).

При цьому відповідач, на якого покладено обов`язок доказування в адміністративному процесі, не навів жодних доводів, підтверджених доказами, щодо відсутності у позивача підстав для нарахування та виплати додаткової допомоги за період з 02.12.2022 по 30.12.2022.

З метою повного та всебічного з`ясування обставин справи, ухвалою суду від 23.10.2023 було витребувано від відповідача:

- довідку про суму нарахованого та виплаченого позивачу грошового забезпечення за період з 02.12.2022 по 12.05.2023 із зазначенням всіх складових нарахованого та виплаченого грошового забезпечення;

- копію послужного списку позивача;

- копію особової справи позивача;

- письмові пояснення про підстави невидання наказів командирів (начальників) про виплату додаткової винагороди за постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022;

- письмові пояснення про вчинені дії по виконанню постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022;

- копію окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29;

- документально підтверджені письмові пояснення про те, де саме позивач проходив військову службу у період з 02.12.2022 по 30.12.2022 та хто саме здійснював нарахування та виплату йому грошового забезпечення у цей період;

- документально підтверджені письмові пояснення про те, на якій підставі позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України у період з 02.12.2022 по 30.12.2022 (відповідні накази тощо);

- документально підтверджені письмові пояснення про те, чи звертався позивач із заявою про виплату грошового забезпечення за період з 02.12.2022 по 30.12.2022 з урахуванням, зокрема, додаткової винагороди, визначеної постановою КМУ від 28.02.2022 №168.

Ухвалою суду від 13.01.2025 від відповідача у зв`язку з невиконанням вимог ухвали суду від 23.10.2023 повторно витребувано:

- документально підтверджені письмові пояснення про те, де саме позивач проходив військову службу у період з 02.12.2022 по 30.12.2022 та хто саме здійснював нарахування та виплату грошового забезпечення у цей період;

- документально підтверджені письмові пояснення про те, чи звертався позивач до відповідача із заявою про виплату грошового забезпечення за період з 02.12.2022 по 30.12.2022 з урахуванням, зокрема, додаткової винагороди, визначеної постановою КМУ від 28.02.2022 №168;

- докази участі позивача у бойових діях у період з 02.12.2022 по 30.12.2022 та з 01.01.2023 по 12.05.2023.

Проте, відповідач вимоги ухвал суду не виконав витребувані докази суду не надав та про причини їх ненадання суду не повідомив. Наведене, у свою чергу, позбавляє суд можливість перевірити правомірність оскаржуваної бездіяльності відповідача.

Натомість Кодекс адміністративного судочинства України закріплює відповідні наслідки такої бездіяльності суб`єкта владних повноважень у вигляді невиконання без поважних причин вимог суду про надання доказів.

Так, згідно з частиною дев`ятою статті 80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Керуючись вказаною нормою та приймаючи до уваги неподання відповідачем без поважних причин доказів, витребуваних судом ухвалами від 23.10.2023 та від 13.01.2025, суд вважає за можливе визнати підтвердженими ті обставини, на які посилається позивачем у своїй позовній заяві в частині протиправної бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати йому додаткової винагороди за період з 02.12.2022 по 30.12.2022 відповідно до постанови КМУ №168.

З наданої Головним управлінням ДПС у м. Києві на виконання вимог ухвали суду від 23.10.2023 відповіді на запит щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку на військового збору за період з 4 кварталу 2022 року по 2 квартал 2023 року вбачається, що дохід позивача за січень 2023 року склав 13 013,80 грн, що, на переконання суду, свідчить про ненарахування та невиплату йому додаткової винагороди за грудень 2022 року.

Враховуючи викладене, суд вважає підтвердженими належними та достатніми доказами наявність у позивача права на отримання додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в бойових діях та виконання ним бойових (спеціальних) завдань із медичного забезпечення в районі ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення за період з 02 грудня по 30 грудня 2022 року, що складає 96 666,67 грн (100 000,00 грн * 29 днів / 30 днів).

Разом з цим, суд наголошує, що матеріали справи не містять належних та достатніх доказів на підтвердження виконання позивачем бойових (спеціальних) завдань із медичного забезпечення в районі ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення та/або виконання ним бойових (спеціальних) завдань із усебічного забезпечення за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником у період з 01.01.2023 по 12.05.2023 (дата звернення до суду шляхом направлення адміністративного позову засобами поштового зв`язку) безпосередньої його участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення зазначених заходів.

Ухвалою суду від 23.10.2023 від позивача було витребувано, зокрема нормативне обґрунтування позовних вимог, які охоплюють період з 01.01.2023 по день подання адміністративного позову (чи брав позивач безпосередню участь у бойових діях у цей період, з відповідним документальним підтвердженням.

Проте, станом на дату винесення рішення у цій справі жодних доказів на підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях у період з 01.01.2023 по дату подання позову позивачем не надано, як і відсутнє нормативне обґрунтування позовних вимог за означений період.

Наведені обставини, на переконання суду, вказують на відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача в ненарахуванні та невиплаті позивачу додаткової винагороди у відповідності до пункту 1 постанови КМУ №168 у розрахунку 100 000,00 грн на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 01.01.2022 по день подання позову, та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду за означений період.

Інших доводів, що можуть вплинути на правильність вирішення судом спору, що розглядається, матеріали справи не містять.

Таким чином, позов слід задовольнити частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для вирішення питання щодо судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за прийняття ним безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за період починаючи з 02 грудня по 30 грудня 2022 року, з розрахунку до 100000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, у сумі 96 666,67 грн, з урахуванням раніше проведених виплат.

3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за прийняття ним безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, з 02 грудня по 30 грудня 2022 року, з розрахунку до 100000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, у сумі 96 666,67 грн, з урахуванням раніше проведених виплат.

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.