Справа № 492/146/24
Суддя: Гусєва Н. Д.
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 492/146/24
провадження № 2-а/492/4/25
РІШЕННЯ

Іменем України

28 квітня 2025 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді - Гусєвої Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Гамурар І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1268578 від 18 січня 2024 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, а також стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки транспортний засіб марки «MAN» TGX 18.480, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував позивач, не був переобладнаний, а встановлені на транспортному засіб 4 додаткові фари не є переобладнанням, а є муляжем і вони не були підключені ані до фари дальнього світла ані до ближнього та в них навіть не має відповідних для світла ламп і вони не замінюють постійні/стаціонарні прилади. Встановлення таких фар над кабіною автомобіля передбачена самим заводом-виробником, тому спеціальний дозвіл для такого встановлення не потрібен. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором поліції не були роз`яснені позивачу його права, в тому числі право на правову допомогу, що призвело до порушення права позивача на захист. Позивач вважає, що зазначені обставини свідчать про порушення з боку інспектора патрульної поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративні правопорушення та закриття провадження у справі, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою.

До суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що вимоги позивача є необґрунтованими, та такими, що не відповідають нормам діючого законодавства, оскільки ОСОБА_1 керував транспортним засобом, на якому були встановлені додаткові зовнішні світлові прилади, а саме фари дальнього світла у кількості 4 штуки без відповідного дозволу, чим порушено вимоги пункту 31.4.3. «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 121 КУпАП. Факт наявності на транспортному засобі, яким керував позивач, додатково встановлених фар дальнього світла підтверджується відеозаписом з портативного відеореєстратора інспектора поліції. З фотознімку, який міститься в базі МВС України «НАІС» вбачається, що транспортний засіб марки «MAN» TGX 18.480, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 пройшов ОТК без додатково встановлених фар дальнього світла у кількості 4 штуки. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачу були роз`яснені права, однак позивач не скористався своїм правом надати письмові пояснення по суті.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, але до суду від нього надійшла заява, в якій просив суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник позивача, який брав участь у судовому засіданні дистанційно, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, але просив відмовити у задоволенні позову, про що зазначив у відзиві, поданому до суду, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не подав, відповідно до частини 3 статті 268 КАС України, його неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають зі спорів фізичних осіб з суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій та бездіяльності, які повинні розглядатися в порядку, передбаченому Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши обґрунтування представника позивача, дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши та оцінивши надані сторонами письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 9 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свобод в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, зокрема, з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1268578 від 18 січня 2024 року вбачається, що інспектором 1 взводу 8 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області старшим лейтенантом поліції Чиж П.П. винесено постанову, якою ОСОБА_1 , позивача у справі, було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. (а. с. 9, 29, 54, 74).

Згідно вказаної постанови 18 січня 2024 року о 21 год. 11 хв. на автодорозі М14 Одеса-Мелітополь 21 км, ОСОБА_1 , позивач у справі, керував транспортним засобом марки «MAN» TGX 18.480, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому було встановлено додаткові світлові прилади, а саме фари дальнього світла, у кількості 4 штуки без відповідного дозволу, чим порушено пункт 31.4.3 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 121 КУпАП.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 06 липня 2023 року, транспортний засіб марки «MAN» TGX 18.480, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , позивач у справі, зареєстрований за ТОВ «Арцизька м`ясна компанія» (а. с. 7, 27), у якому ОСОБА_1 , позивач у справі, працює на посаді водія автотранспортних засобів, що підтверджується наказом № 6 від 16 січня 2023 року, виданого ТОВ «Арцизька м`ясна компанія» (а. с. 8, 28).

Як вбачається з протоколу перевірки технічного стану ТЗ № 00127-00846-23 від 07 серпня 2023 року та доданих до нього фотознімків, транспортний засіб марки «MAN» TGX 18.480, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , пройшов перевірку без додатково встановлених фар дальнього світла у кількості 4 штуки (а. с. 56-59, 76-79).

Крім того, в матеріалах справи міститься диск з відеозаписом, який був досліджений у судовому засіданні, де зафіксовано факт виявлення додаткових чотирьох зовнішніх світлових приладів на даху кабіни транспортного засобу «MAN» TGX 18.480, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та здійснено розгляд справи про адміністративне правопорушення інспектором Чиж П.П., яким при розгляді справи були роз`яснені ОСОБА_1 , позивачу у справі, його права, однак від позивача заяв та клопотань не надійшло.

За визначенням, наведеним у пункті 7 частини 1 статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за частиною 1 статті 121 КУпАП.

Вимогами частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасників дорожнього руху зобов`язано знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до положень статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із вимогами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (статті 245 КУпАП).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності.

У постанові Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 240/12/17 сформульовано правовий висновок про те, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів.

Згідно із вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Положеннями статті 283 КУпАП закріплено вимоги до змісту постанови про адміністративне правопорушення, згідно яких постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. У постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, вказуються відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до роз`яснень, що викладені у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» судам роз`яснено, що зміст постанови про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Частина 1 статті 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, зокрема, що переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до вимог пункту 31.1 Правил дорожнього руху, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно із пунктом 31.4.3 «а» Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей і невідповідності вимогам, зокрема зовнішні світлові прилади, а саме кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню. Докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, є належними доказами. При цьому, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до вимог статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (частина 2, частина 3 статті 90 КАС України).

З урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що в обставинах наявної справи предметом доказування зі сторони відповідача є порушення ОСОБА_1 , позивачем у справі, Правил дорожнього руху, тобто порушення водієм вимог експлуатації транспортного засобу, а саме встановлення додаткових світлових приладів без відповідного дозволу.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (пункт 110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції» № 36985/97).

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 , позивачем у справі, адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП, відповідачем надано суду відеофіксацію, на якій зафіксовано транспортний засіб марки «MAN» TGX 18.480, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , позивач у справі, з додатково встановленими чотирма зовнішніми світловими приладами на даху кабіни, які під час перевірки технічного стану такі фари не були встановлені на вказаному транспортному засобі, про що не заперечував позивач.

Судом встановлено та підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи, що розміщення додаткових світлових приладів на даху кабіни не відповідає вимогам конструкції транспортного засобу марки «MAN» TGX 18.480, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Позивачем не надано суду доказів правомірності встановлення додаткового освітлення, а саме чотирьох зовнішніх світлових приладів на даху кабіни вказаного транспортного засобу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем порушено вимоги пункту 31.4.3 «а» Правил дорожнього руху, а тому інспектором поліції правомірно винесено оскаржувану постанову, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Доказів упередженості інспектора поліції щодо позивача під час винесення оскаржуваної постанови перед судом не доведено та матеріали справи не містять доказів того, що до позивача зі сторони інспектора поліції було необ`єктивне ставлення.

Також, доказів про порушення законодавства інспектором поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) при винесенні оскаржуваної постанови позивачем та його представником до суду також не подано.

Суд звертаю увагу на те, що недопустимими можуть бути визнані докази, які отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд відхиляє доводи позивача, що транспортний засіб, яким він керував не був переобладнаний, а встановлені на транспортному засіб 4 додаткові фари не є переобладнанням, а є муляжем і вони не були підключені ані до фари дальнього світла ані до ближнього та в них навіть не має відповідних для світла ламп і вони не замінюють постійні/стаціонарні прилади, а також, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором поліції не були роз`яснені позивачу його права, у тому числі право на правову допомогу, оскільки зазначене спростовано відеофіксацією правопорушення, з якої вбачається, що на даху кабіни транспортного засобу додатково встановлені 4 світлові фари та при розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , позивачу у справі, були роз`ясненні його права, однак від нього не надійшло заяв та клопотань.

Також, не заслуговують на уваги доводи позивача, що встановлення на даху кабіни транспортного засобу вказаних фар передбачена самим заводом-виробником, тому спеціальний дозвіл для такого встановлення не потрібен, оскільки зазначене спростовано доказами у справі.

Відповідно до вимог частини 2 статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи застосовує принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом враховується, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі, оскільки зібрані у справі докази та їх належна оцінка не доводять, що позов обґрунтований, а викладені позивачем в позовній заяві обставини не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні та вони спростовані відповідачем.

Керуючись статтями 2, 4-14, 20, 72-77, 90, 132, 139, 195, 241-246, 250-251, 262, 268, 269, 271, 272, 286, 292-293, 297 КАС України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено і проголошено о 13 год. 45 хв. 30 квітня 2025 року.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Гусєва Н.Д.