Справа № 340/4684/22
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2025-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 340/4684/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Юрко І.В., Чабаненко С.В., секретар судового засіданні Жмуренко В.В., за участі представника позивача Приватного підприємства «Агро Євро Партнер» Кириленка Ю.Г., представника відповідача Головного управління ДПС у Кіровоградській області Андрющенка О.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.01.2025 року в адміністративній справі №340/4684/22 за позовом Приватного підприємства «Агро Євро Партнер» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство «Агро Євро Партнер» звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області Форми «В4» № 2 від 15.07.2022 року, яким ПП «Агро Євро Партнер» було зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 1 022 827 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області Форми «В1» № 2 від 15.07.2022 року, яким ПП «Агро Євро Партнер» було зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 927 178 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 463 589 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області Форми «В4» № 2 від 15.07.2022 року, яким ПП «Агро Євро Партнер» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 1 022 827 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області Форми «В1» № 2 від 15.07.2022 року, яким ПП «Агро Євро Партнер» було зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 927 178 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 463589 грн.

Стягнуто на користь Приватного підприємства «Агро Євро Партнер» сплачений судовий збір у розмірі 24810,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 11000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є не обґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що судом першої інстанції неправильно встановлено обставини у справі, оскільки проведеним аналізом зареєстрованих податкових накладних позивача встановлено відсутність придбання сої, з якою пов`язані послуги переробки. Придбання сої від платника ПДВ за грудень 2021 року документально не підтверджено. Відомості про придбання сої, в т.ч. у неплатників ПДВ на запити, надані платнику в ході перевірки 08.06.2022 року, не отримано. Регістри бухгалтерського обліку, в яких було б відображено придбання та рух сої для перевірки не надано. Враховуюче зазначене, встановити походження сої, яка надавалась для переробки ТОВ «Транзпостач» як давальницька сировина, немає можливості.

При цьому, позивачем не надано документальне підтвердження сформованого за січень 2022 року податкового кредиту з ПДВ в сумі 1330987 грн. по взаємовідносинах з контрагентом ТОВ «Транзпостач» (переробка сої ДС в кількості 5424580 кг. та переробка шроту ДС в кількості 5000000 кг.). Враховуюче зазначені обставини виникають підстави для позбавлення платника податку права на бюджетне відшкодування за січень 2022 року, при визначенні від`ємного значення з податку на додану вартість за грудень 2021 року, оскільки позивачем не надано документальне підтвердження сформованого за грудень 2021 року та за січень 2022 року податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «Транзпостач» (переробка сої ДС та переробка шроту ДС).

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні скарги позивача, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник позивача просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне.

Позивач Приватне підприємство «Агро Євро Партнер» (ЄДРПОУ №42544531), є суб`єктом господарювання, основним видом діяльності є оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками (код 46.38), перебуває на податковому обліку в органах ДПС України.

Відповідач - Головне управління ДПС у Кіровоградській області є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду у суді апеляційної інстанції, посадовими особами Головного управління ДПС у Кіровоградській області відповідно до п.п. 191.1.6 п. 191.1 ст. 191, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (далі ПК України), проведено документальну позапланову виїзну перевірку Приватного підприємства «Агро Євро Партнер» () щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

За результатами проведеної перевірки складено акт № 982/11-2-07-12/42544531 від 23.06.2022 року, яким встановлені порушення Підприємством вимог податкового законодавства, а саме:

- п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), оскільки ним завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, на 927178 грн., в тому числі за січень 2022 року на 927178 грн.

- 44.1 ст.44, п.п. «а» п. 198.1 ст. 198, абзацам першому-третьому п. 198.2, абзацам першому - другому п. 198.3 і абзацу третьому п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755- VI (із змінами та доповненнями), оскільки ним завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду, на суму за січень 2022 року на суму 1022827 грн.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, з врахуванням висновків за результатами розгляду заперечень, відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

- форми «В4» № 2 від 15.07.2022 року, яким ПП «Агро Євро Партнер» було зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 1 022 827 грн;

- форми «В1» № 2 від 15.07.2022 року, яким ПП «Агро Євро Партнер» було зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 927 178 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 463 589 грн.

Так, в акті перевірки вказано, що підстави для позбавлення платника податку права на від`ємне значення з податку на додану вартість за січень 2022 року виникли, оскільки ПП «Агро Євро Партнер» не надано документальне підтвердження сформованого за січень 2022 року податкового кредиту з ПДВ в сумі 1330987 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «Транзпостач» (переробка сої ДС в кількості 5424580 кг. та переробка шроту ДС в кількості 5000000 кг.).

Відповідач посилається на те що проведеним аналізом зареєстрованих накладних в ЄРПН по ПП «Агро Євро Партнер» встановлено відсутність придбання сої, з якої пов`язані послуги переробки. Придбання сої від платників ПДВ за грудень 2021 року та січень 2022 року документально не підтверджено, а тому встановити походження сої, яка надавалась для переробки ТОВ «Транзпостач» як давальницька сировина, немає можливості.

При цьому, оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями податковим органом ПП «Агро Євро Партнер» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, з огляду на господарські операції позивача з ТОВ «Транзпостач» з придбання послуг переробки сої, які на думку відповідача, не носять реального характеру.

Не погодившись з такими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з абз.«а» п.198.1 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

В силу п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

При цьому у п.198.2 ст.198 ПК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Також судом першої інстанції правильно визначено, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платника податку є використання придбаних товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи платника податку.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондується з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення такої господарської діяльності.

З огляду на пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Економічний ефект, зокрема, але не виключно, передбачає приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

Отже, господарська операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податків, якщо вона здійснена за наявності розумних економічних причин (ділової мети) і пов`язана з господарською діяльністю платника податків.

Відповідно до матеріалів справи апеляційним судом та судом першої інстанції встановлено, що ПП «Агро Євро Партнер» в рамках укладених договорів поставки придбало у контрагентів-постачальників ТОВ «ГРЕНДІ КОРПС» і ТОВ «ТЕЛЕВЕН ПРОДАКТ» сою (договір поставки №29102111 від 29.10.2021 року та договір поставки № 04012208 від 04.01.2022 року).

На підтвердження придбання позивачем сої у ТОВ «ГРЕНДІ КОРПС» було надано:

- копію договору поставки №29102111 від 29.10.2021 року;

- копії видаткових накладних (№1-10 від 05.01.2022 року, №11-23 від 06.01.2022 року, №49-60 від 12.01.2022 року, №37-48 від 11.01.2022 року, №24-36 від 10.01.2022 року, №12-23 від 06.01.2022 року, №1-11 від 05.01.2022 року);

- копії товарно-транспортних накладних (№49-60 від 12.01.2022 року, №37-48 від 01.01.2022 року, №24-36 від 10.01.2022 року, №12-23 від 06.01.2022 року, №1-11 від 05.01.2022 року);

- копії платіжних доручень з АТ «ОТП Банк» (№1234 від 10.01.2022 року, №1243 від 12.01.2022 року, №1246 від 14.01.2022 року, №1253 від 17.01.2022 року, №1258 від 19.01.2022 року, №1275 від 24.01.2022 року, №1283 від 26.01.2022 року, №1293 від 31.01.2022 року)

На підтвердження придбання позивачем сої у ТОВ «ТЕЛЕВЕН ПРОДАКТ» було надано:

- копії видаткових накладних (№1-10 від 05.01.2022 року, №11-23 від 06.01.2022 року, №176-185 від 31.01.2022 року, №161-175 від 30.01.2022 року, №155-160 від 29.01.2022 року, №149-154 від 28.01.2022 року, №142-148 від 27.01.2022 року, №135-141 від 26.01.2022 року, №127-134 від 25.01.2022 року, №114-126 від 24.01.2022 року, №101-113 від 23.01.2022 року, №90-100 від 22.01.2022 року, №83-84 від 21.01.2022 року, №74-82 від 20.01.2022 року, №66-73 від 19.01.2022 року, №57-65 від 18.01.2022 року, №46-56 від 17.01.2022 року, №35-45 від 16.01.2022 року, №26-34 від 15.01.2022 року, №1-7 від 13.01.2022 року;

- копії платіжних доручень з АТ «ОТП Банк» (№176-185 від 31.01.2022 року, №161-175 від 30.01.2022 року, №155-160 від 29.01.2022 року, №149-154 від 28.01.2022 року, №142-148 від 27.01.2022 року, №135-141 від 26.01.2022 року, №127-134 від 25.01.2022 року, №1114-126 від 24.01.2022 року, 101-113 від 23.01.2022 року, №90-100 від 22.01.2022 року, №83-84 від 21.01.2022 року, №74-82 від 20.01.2022 року, №66-73 від 19.01.2022 року, №57-65 від 18.01.2022 року, №46-56 від 17.01.2022 року, №35-45 від 16.01.2022 року, №26-34 від 15.01.2022 року, №1-7 від 13.01.2022 року.

Відповідно до товарно-транспортних накладних вбачається, що місцем розвантаження сої є: смт. Власівка, Кіровоградська обл., вул. Молодіжна, 63-В.

В подальшому, придбану сою ТОВ «Агро Євро Партнер» передано на переробку ТОВ «Транзпостач» на підставі договору на переробку давальницької сировини №01042004/1 від 01.04.2020 року, відповідно до умов якого ТОВ «Транзпостач» (Виконавець) зобов`язалося переробити давальницьку сировину (насіння сої) у готову продукцію, а ТОВ «Агро Євро Партнер» (Замовник) зобов`язався прийняти готову продукцію (олія соєва гідратована, шрот соєвий гранульований/негранульований, соєва оболонка, соєвий фосфатидний концентрат) і оплатити роботу.

На підтвердження виконання договору на переробку давальницької сировини позивачем до суду надано копії:

- копію договору на переробку давальницької сировини № 01042004/1 від 01.04.2020 року;

- копію картки рахунку № 631 за січень 2022 року;

- копії документів по переробці сої (акти надання послуг з переробки) (№4 від 09.01.2022 року, №5-6 від 11.01.2022 року, №16 від 21.01.2022 року, №20-22 від 26.01.2022 року, 323 від 27.01.2022 року, №7 від 12.01.2022 року, №8 від 13.01.2022 року, №9 від 14.01.2022 року, №10 від 15.01.2022 року, №11 від 16.01.2022 року, №15 від 20.01.2022 року, №21 від 27.01.2022 року, №24 від 28.01.2022 року, №25 від 29.01.2022 року, №26 від 30.01.2022 року, №28 від31.01.2022 року);

- копії видаткових накладних (№ 18 від 31.01.2022 року, №17 від 30.01.2022 року, №16 від 29.01.2022, №15 від 28.01.2022 року, №12 від 27.01.2022 року, №11 від 26.01.2022 року, №9 від 20.01.2022 року, №8 від 16.01.2022 року, №7 від 15.01.2022 року, №6 від 14.01.2022 року, №5 від 13.01.2022 року, №4 від 12.01.2022 року, №2 від 11.01.2022 року);

- копії звітів про продукцію, що вироблена з сировини замовника (№28 від 31.01.2022 року, №26 від 30.01.2022 року, №25 від 29.01.2022 року, №24 від 28.01.2022 року, №21-23 від 27.01.2022 року, №20-22 від 26.01.2022 року, №15 від 20.01.2022 року, №11 від 16.01.2022 року, №10 від 15.01.2022 року, №9 від 14.01.2022 року, №8 від 13.01.2022 року, №7 від 12.01.2022 року);

- копії податкових накладних №94 від 12.01.2022 року, №95 від 13.01.2022 року, №96 від 14.01.2022 року, №97 від 15.01.2022 року, №98 від 16.01.2022 року, №99 від 20.01.2022 року, №141 від 26.01.2022 року, №143 від 27.01.2022 року, №146 від 28.01.2022 року, №148 від 29.01.2022 року, №147 від 30.01.2022 року, №149 від 31.01.2022 року;

- копії платіжних доручень з АТ «ОТП Банк» №1287 від 27.01.2022 року, №1225 від 04.01.2022 року, №1236 від 11.01.2022 року.

В акті № 982/11-2-07-12/42544531 від 23.06.2022 року вказується про нереальність господарських операцій позивача з придбання послуг з переробки сої в ТОВ «Транзпостач», з огляду на неможливість встановлення походження сої, придбаної позивачем, та яка надавалась для переробки.

Верховний Суд у постанові від 04.06.2020 року у справі №340/422/19 зазначив, що нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на наявність в матеріалах справи документальних доказів придбання позивачем сої, яка в подальшому була передана на переробку, суд вважає безпідставним висновок податкового органу про непідтвердженість походження такої сировини.

Також доказами наданими позивачем та дослідженими судом під час розгляду справи підтверджено факт реальності господарських операцій ПП «Агро Євро Партнер» з ТОВ «Транзпостач», а також зміну майнового стану ПП «Агро Євро Партнер» внаслідок таких господарських операцій.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не надано доказів, які б свідчили про узгодженість дій позивача з контрагентом з метою незаконного отримання податкової вигоди або його обізнаності з такими діями контрагента.

Первинні документи за цей період, які наявні у позивача та надавалися податковому органу на перевірку, відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Зауважень щодо форми та змісту цих документів відповідач не висував, порушень порядку їх складання не встановив. У ході розгляду справи достовірність цих документів відповідач не спростував та не довів, що викладені у них відомості не відповідають дійсності.

Також, в ході розгляду справи встановлено, що ПП «Агро Євро Партнер» уклало з ПП «Гідросенд» договір суборенди №01042116/1 від 01.04.2021 року, відповідно до змісту якого, орендар (ПП «Гідросенд») взяло на себе зобов`язання передати в суборенду позивачу вагони, якими він володіє на правах оренди за договором №01042111/1 від 01.04.2021 року, укладеному з ТОВ «Діва Логістик Консалт».

Разом з тим, встановлено, що «ПП Гідросенд» передало позивачеві в суборенду вагони об`ємом 120м3, що підтверджується податковою накладною №10 від 31.01.2022 року та актом надання послуг №2 від 31 січня 2022 року, податковою накладною № 9 від 31.01.2022 року та актом надання послуг №1 від 31 січня 2022 року, податковою накладною № 19 від 31 грудня 2021 року та актом виконаних робіт № 13 від 31 грудня 2021 року, податковою накладною № 15 від 31 грудня 2021 року та актом надання послуг № 9 від 31 грудня 2021 року.

Також позивачем до матеріалів справи надано відомості про використання вагонів із зазначенням номерів цих вагонів.

Вартість суборенди оплачена позивачем, що підтверджується платіжними дорученнями за сплату суборенди вагонів залізничних згідно договору № 01042116/1 від 01.04.2021 року:

- №1259 від 19 січня 2022 року;

- №1251 від 17 січня 2022 року;

- №1180 від 15 грудня 2021 року;

- №1252 від 17 січня 2022 року.

Дані господарські операції відображені в податковому та бухгалтерському обліку.

Податковий орган посилався на те, що господарські операції з ПП «Гідросенд» не відбулись в об`єктивній дійсності.

Відповідач вказує, що при проведенні ідентифікації зазначених загальномережевих номерів вагонів з даними Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що ПП «Гідросенд» декларує у січні 2022 року придбання послуг з оренди вантажних вагонів за вказаними загальномережевими номерами від контрагента постачальника ТОВ «Діва Логістик Консалт». Між тим, за даними Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «Діва Логістик Консалт» не зареєстровано податкові накладні на надання послуг з оренди вантажних вагонів за вказаними за вказаними загальномережевими номерами на адресу ПП «Гідросенд» . В номенклатурі податкових накладних не зазначено номери вагонів які орендувались, тобто не можливо провести ідентифікацію вагонів і не можливо визначити джерело походження вагонів, інші постачальники оренди вагонів відсутні, а тому податковий орган заперечує реальність такої господарської операції.

Суд, дослідивши обставини здійснення господарських операцій, на підставі яких сформовані дані податкового обліку, поставлені під сумнів відповідачем, та оцінивши відносини, які склалися безпосередньо між учасниками цих операцій та мали місце у листопаді 2021 року, встановив, що послуги придбані позивачем у ПП «Гідросенд», з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Суми податку на додану вартість, що віднесені до складу податкового кредиту, підтверджені податковою накладною, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, а відтак відповідно до п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.210 ПК України дають позивачу право для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та є достатньою підставою для його декларування у податкових деклараціях.

Первинні документи за цей період, які наявні у позивача та надавалися податковому органу на перевірку, відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Зауважень щодо форми та змісту цих документів відповідач не висував, порушень порядку їх складання не встановив. У ході розгляду справи достовірність цих документів відповідач не спростував та не довів, що викладені у них відомості не відповідають дійсності.

В акті перевірки контролюючий орган дійшов до висновку, що позивач задекларував нереальні (безтоварні) господарські операції з придбання послуг з суборенди вантажних вагонів.

Такі висновки зроблені на підставі аналізу податкової інформації Єдиного реєстру податкових накладних, за даними якого встановлено не можливість здійснення реалізації вищевказаних послуг з оренди вагонів ТОВ «Діва Логістик Консалт» у взаємопов`язаному ланцюгу внаслідок відсутності фізичних і технологічних умов її реального здійснення.

Разом з тим, суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги посилання відповідача на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача, у тому числі по ланцюгах постачання, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів, не є належним доказом у розумінні процесуального закону і не породжує правових наслідків для платника податків. Схожу правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 27.03.2018 року у справі №816/809/17, від 15.05.2018 року у справі №810/4391/16, від 11.05.2022 року у справі №826/6126/18.

Висновки про завищення позивачем податкового кредиту за спірними операціями, обґрунтовані посиланням на безтоварність взаємовідносин, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, також не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, оскільки відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Також норми податкового законодавства не ставлять у залежність право платника на податковий кредит при визначенні податкових зобов`язань з ПДВ від дотримання податкової дисципліни його контрагентом - постачальником товару (послуг), якщо цей платник мав реальні витрати у зв`язку з фактичним придбанням товару (послуг), призначених для використання у його господарській діяльності та в оподатковуваних ПДВ операціях. Порушення постачальником товару (послуг) податкового законодавства не може бути підставою для висновку про порушення іншим платником податків - покупцем товару (послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про його (покупця) обізнаність щодо протиправної податкової поведінки контрагента (постачальника) та про злагодженість дій між ними.

Такий висновок відповідає сталій практиці Верховного Суду, наведеній зокрема у постановах від 24.09.2019 року у справі №826/9039/16, від 18.11.2019 року у справі №808/3356/17, від 17.09.2019 року у справі №500/2733/18, від 22.03.2021 року у справі №440/545/19 та підтриманій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 07.07.2022 року у справі № 160/3364/19.

При цьому, відповідач не надав достатніх та достовірних доказів, які б доводили нереальність виконання операцій з суборенди вантажних вагонів, невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтвердили несумлінність позивача як платника податків або позбавляють його права на бюджетне відшкодування.

Відтак, висновки, сформовані ГУ ДПС у Кіровоградській області під час проведення перевірки щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства, не знайшли свого документального та нормативного підтвердження під час розгляду справи.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення адміністративного позову.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень проти них, які могли б потягнути зміну висновків суду першої інстанції щодо спірних правовідносин, сторонами апеляційному суду не наведено та не надано.

Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Враховуючи викладене та матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року в адміністративній справі №340/4684/22 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року в адміністративній справі №340/4684/22 залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина постанови складена та проголошена в судовому засіданні 23.04.2025 року, в повному обсязі постанова складена 28 квітня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко