Справа № 380/5371/25
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/5371/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2025 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу.

Обставини справи.

Головне управління ДПС у Львівській області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою в якій просить стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 податковий борг до бюджету в сумі 74 221,54 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач має непогашений податковий борг, який станом на 05.03.2025 р. становить 74 221,54 грн та складається з:

- податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування 51 955,08 грн.;

- військового збору 22 266,46 грн.

Заборгованість виникла внаслідок несплати узгоджених податкових зобов`язань, визначених відповідачем самостійно у поданій податковій декларації про майновий стан і доходи від 30.04.2024 року.

Позивач вказує, що відповідачу надіслано податкову вимогу від 07.11.2024 року № 0-1301, однак борг станом на дату подання позову не погашено.

Ухвалою від 21 березня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копію ухвали про відкриття провадження разом з позовною заявою та доданими до неї документами надіслано відповідачу за адресою її місця проживання/реєстрації: АДРЕСА_1 . Рекомендоване поштове відправлення повернулося до суду 17 квітня 2025 року з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до частини одинадцятої статті 126 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із зазначенням про відсутність адресата за вказаною адресою, відмову від отримання, закінчення строку зберігання або з інших причин, що унеможливили вручення адресату судового виклику або повідомлення, вважається, що такий судовий виклик або судове повідомлення вручено адресату належним чином.

Таким чином, відповідач вважається повідомленою належним чином про відкриття провадження у справі та про необхідність подати відзив.

Станом на дату ухвалення рішення відповідач відзив на позовну заяву до суду не подала, доказів сплати податкового боргу не надала.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 є фізичною особою, яка за результатами річного декларування за 2023 рік (податкова декларація про майновий стан і доходи від 30.04.2024) самостійно визначила податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Як встановлено з матеріалів справи, зокрема копії податкової декларації від 30.04.2024 та інтегрованої картки платника, за відповідачем обліковується податковий борг, який станом на 05.03.2025 становить 74 221,54 грн та складається з:

- податку на доходи фізичних осіб (код 11010500) 51 955,08 грн.;

- військового збору (код 11011000/11011001) 22 266,46 грн.

Ця сума є залишком несплачених грошових зобов`язань, які виникли відповідно до податкової декларації від 30.04.2024.

Відповідно до пункту 179.7 статті 179 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Відповідно до пп. 1.4 п. 16№ підрозділу 10 розділу XX ПКУ, нарахування, утримання та сплата (перерахування) військового збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 ПКУ, за ставкою, визначеною пп. 1.3 цього пункту.

Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені ст. 176 ПКУ для податку на доходи фізичних осіб.

Отже, термін сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за декларацією від 30.04.2024 (за 2023 рік) сплив 31.07.2024.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПКУ, податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Як підтверджується матеріалами справи, відповідач не сплатила у встановлений ПКУ строк (до 01.08.2024) узгоджені податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, визначені нею у декларації від 30.04.2024, внаслідок чого виникла заборгованість у загальній сумі 74 221,54 грн.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПКУ, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу.

Позивачем сформовано та надіслано відповідачу податкову вимогу від 07.11.2024 року № 0-1301.

У постанові Верховного Суду від 14 липня 2022 року у справі № 120/479/21-а, колегія суддів касаційної інстанції звертає увагу, що добросовісний платник податків, зобов`язаний забезпечити отримання кореспонденції, у разі невиконання цього обов`язку, платник не вправі посилатись на неотримання ним документів, як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних наслідків.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 20.10.2020 у справі № 140/30/20.

Згідно п. 42.2 статті 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Верховний Суд у постанові від 04 червня 2020 року по справі №826/11455/15 дійшов висновку, що не виконання платником податків обов`язку щодо повідомлення контролюючого органу про зміну податкової адреси позбавляє його можливості посилатися у спорі з контролюючим органом, що документи, правомірності яких стосується спір, не були йому вручені, якщо буде встановлено, що документи були направлені в установленому законом порядку на його податкову адресу, навіть у випадку повернення цих документів підприємством поштового зв`язку через неможливість їх вручення. Такий правовий наслідок висновується з норми п. 42.2 статті 42 ПК України. Однак, цей наслідок не може бути поширений на випадок, коли контролюючий орган володіє достовірною інформацією про зміну платником місця проживання.

З урахуванням того, що у контролюючого органу відсутні відомості щодо зміни податкової адреси відповідача, а матеріалами справи не встановлена будь-яка інша адреса платника податків, направлення податкової вимоги на адресу місця реєстрації відповідача свідчить про дотримання вимог п. 42.2 статті 42 ПК України.

Пунктом 87.11 статті 87 ПКУ встановлено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Відповідач не надала суду доказів спростування наявності податкового боргу або доказів його сплати.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Львівській області є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 27 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи звільняються від сплати судового збору за подання позовів щодо стягнення сум податкового боргу.

Згідно зі статтею 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а інших судових витрат у справі не понесено, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 126, 139, 162, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

1. Позов Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) податковий борг до бюджету в сумі 74 221 (сімдесят чотири тисячі двісті двадцять одна) гривня 54 копійки.

3. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 28.04.2025.

Суддя Коморний О.І.