Справа № 160/24853/24
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 160/24853/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Лукманової О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.11.2024 в адміністративній справі №160/24853/24 (суддя Серьогіна О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В:

У верені 2024 року 16.09.2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Коваль Олександр Володимирович звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив суд:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправними у відмові в призначенні пенсії за віком ОСОБА_2 , скасувавши рішення про відмову в призначенні пенсії від 23.07.2024 року №46 та від 30.08.2024 року №46;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплатити пенсію за віком ОСОБА_2 з дати звернення, а саме з 15.07.2024 року, зарахувавши до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 11.06.1980 року по 25.10.1986 року, відповідно до трудової книжки від 23.06.1980 року серії НОМЕР_1 та періоди роботи з 01.01.2004 року по 14.01.2004 року, з 06.02.2008 року по 15.04.2008 року та з 18.04.2008 року по 15.12.2014 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.11.2024 адміністративний позов здоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 23.07.2024 року №46 про відмову в призначенні пенсії за віком.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 30.08.2024 року №46 про відмову в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, м. Луцьк, Київський майдан, буд. 6, ) зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) період роботи з 11.06.1980 року по 25.10.1986 року, відповідно до трудової книжки від 23.06.1980 року серії НОМЕР_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) періоди роботи з 01.01.2004 року по 14.01.2004 року, з 06.02.2008 року по 15.04.2008 року та з 18.04.2008 року по 15.12.2014 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, м. Луцьк, Київський майдан, буд. 6, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) від 15.07.2024 року №12529 про призначення з пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням висновків суду.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) від 23.08.2024 року про призначення з пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, де просили скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що стаж особи для права на пенсію становить 18 років 2 місяці 5 днів. До загального стажу не враховано періоди роботи: періоди згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 23.06.1980 року з l1.06.1980 року по 25.10.1986 року, оскільки виявлено необумовлене виправлення в даті наказу про прийняття; періоди роботи в Азербайджані починаючи з 2004 року, оскільки відсутні відомості про сплату страхових внесків.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини по справі, колегія суддів, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджено, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15.07.2024 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою №12529 щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 23.07.2024 № 46, прийнятим в порядку екстериторіальності, відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зазначено наступне. Згідно наданих до заяви документів про стаж, страховий стаж становить 8 років 4 місяці 25 днів. До страхового стажу згідно наданих документів не зараховано періоди згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 23.06.1980 року: з 11.06.1980 року по 25.10.1986 року, оскільки виявлено необумовлене виправлення в даті наказу про прийняття; періоди роботи з 01.03.1994 року, які зазначені іноземною мовою, оскільки відомості зазначені в перекладі трудової книжки НОМЕР_3 від 23.06.1980 року не відповідають оригіналу документу, а саме невірно зазначена дата видачі трудової книжки та відсутня дата та номер наказу про звільнення в записі №13 та №16.

23.08.2024 року ОСОБА_3 повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 30.08.2024 № 46, прийнятим в порядку екстериторіальності відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного стажу та зазначено наступне. Вік заявника 63 роки. Стаж особи для права на пенсію становить 18 років 2 місяці 5 днів. До загального стажу не враховано періоди роботи: періоди згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 23.06.1980 року з l1.06.1980 року по 25.10.1986 року, оскільки виявлено необумовлене виправлення в даті наказу про прийняття; періоди роботи в Азербайджані починаючи з 2004 року, оскільки відсутні відомості про сплату страхових внесків.

На адвокатський запит представника позивача вх. №41012/8 від 05.09.2024 року) Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надало відповідь від 06.09.2024 року № 0400-010307-8/181839, в якій зазначено, що до загального страхового стажу заявника не було зараховано: період роботи з 11.06.1980 року по 25.10.1986 року, відповідно до трудової книжки від 23.06.1980 року серії НОМЕР_1 , оскільки запис про прийняття на роботу містить виправлення в наказі, що суперечить вимогам Інструкції № 162; періоди роботи в Азербайджані з 01.01.2004 року по 14.01.2004 року, з 06.02.2008 року по 15.04.2008 року та з 18.04.2008 року по 15.12.2014 року, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків за зазначені періоди.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 № 110 (далі Інструкція № 58) встановлено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637) визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Станом на час внесення спірних записів, зокрема, діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затверджена 20.06.1974 № 162 ДК СРСР по праці і соціальним питанням (далі Інструкція № 162), пункт 2.3 якої містить положення, подібні положенням пункту 2.4 Інструкції № 58.

Пунктом 1.4 Інструкції № 162 визначалося, що питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання та обліку, регулюються постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС віл 06.09.1973 року № 656 "Про трудові книжки працівників та службовців" (далі - Порядок № 656) та цією Інструкцією.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції № 162 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по-батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції № 58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

На підставі пункту 4.1 Інструкції № 58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 656 відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, що призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а у передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Крім того, аналогічні норми містяться і у постанові Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року "Про трудові книжки працівників" № 301, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Таким чином, законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення періодів роботи до його страхового (пільгового) стажу і на отримання пенсії з їх врахуванням.

Отже, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 року у справі № 677/277/17, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства,установи,організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки, тому відсутні підстави для неврахування спірних періодів до страхового (пільгового) стажу позивача.

Як вбачається з копії трудової книжки позивача серії від 23.06.1980 року серії НОМЕР_1 та перекладу з азербайджанської мови на українську мову у спірні періоди позивач працював:

- з 11.06.1980 року по 25.10.1986 року апаратником (далі мовою оригіналу) в Сумгаитском производственном обьединении Органический синтез им. 50-летия Октябрьськой революции;

- з 18.07.1995 року по 14.01.2004 року майстром праці в Ремонтно-будівельному управлінні №1 Спільноти людей з обмеженими можливостями Ясамальського району міста Баку;

- з 06.02.2008 року по 15.04.2008 року - продавцем в магазині Солодощів фізичної особи ОСОБА_4 ;

- з 18.04.2008 року по 15.12.2014 року робочим майстром за терміновим трудовим договором у ВАТ Азеркорпу.

Щодо періодів роботи з 11.06.1980 року по 25.10.1986 року, які відповідачами не зараховано до страхового стажу позивача, виявлено необумовлене виправлення в даті наказу про прийняття, суд зазначає наступне.

Обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків покладено на страхувальника, та вказані внески підлягають сплаті незалежно від його фінансового стану.

Особа не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування пенсійним органом до страхового стажу особи при призначенні пенсії періоду її роботи, відносно яких відсутні відомості про сплату страхових внесків.

Отже, відсутність даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії позивачу за спірний період не є підставою для позбавлення позивача права на призначення йому пенсії.

Вказаний висновок узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 1 листопада 2018 року у справі № 199/1852/15-а, від 30 липня 2019 року у справі № 373/2265/16-а.

Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 23.07.2024 року №46 про відмову в призначенні пенсії та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 30.08.2024 року №46 про відмову в призначенні пенсії протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає, що у частині зобовязання слід зазначити Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, як суб`єкта владних повноважень, який допустив прийняття неправомірного рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції слід змінити у частині зобов`язання здійснити відповідні дії.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.11.2024 року у адміністративній справі №160/24853/24 змінити, абзац п`ятий, сьомий резолютивної частини рішення суду викласти в наступній редакції:

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, м. Луцьк, Київський майдан, буд. 6, ) зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) періоди роботи з 01.01.2004 року по 14.01.2004 року, з 06.02.2008 року по 15.04.2008 року та з 18.04.2008 року по 15.12.2014 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, м. Луцьк, Київський майдан, буд. 6, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) від 23.08.2024 року про призначення з пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова

суддя О.М. Лукманова