Справа № 320/11013/24
Суддя: Діска А.Б.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 року № 320/11013/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Діски А. Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, , Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 15.01.2024 № 93 щодо відмови ОСОБА_1 в призначені та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії починаючи з 11.01.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській област здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 11.01.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що перебуває на обліку в територіальному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 1 згідно з Законом України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення (надалі Закон № 1788-ХІІ).

Поруч з цим, відповідно до частини першої статті 10 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування 09.07.2003 № 1058-ІV (надалі Закон № 1058-IV) особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Керуючись своїм правом, позивачка звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за останні три роки перед зверненням за призначенням пенсії за віком.

Відповідач розглянув вказану заяву та прийняв рішення про відмову в призначені пенсії за віком, оскільки позивачу вже була призначена пенсія за віком на пільгових умовах по Списку № 1 відповідно до Закону № 1058-ІV та статті 13 Закону № 1788-ХІІ.

Вважаючи вказане рішення незаконним та необґрунтованим, прийнятим усупереч положенням чинного законодавства, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У відзиві на позовну заяву ГУ ПФУ в Донецькій області зазначило, що рішення є правомірним, належним чином обґрунтованим та скасуванню не підлягає, оскільки пенсія за віком та пенсія за віком на пільгових умовах є пенсіями одного й того ж виду.

До суду також надійшов відзив від ГУ ПФУ у Київській області, в якому представник заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки позивачу вже було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 09.07.2003 1058-IV, тому у відповідача відсутні правові підстави для застосування показника середньої заробітної плати по Україні за останні три роки, бо показник середньої заробітної плати по Україні застосовуються лише при первинному призначенні пенсії. Виходячи із вищезазначеного, дії відповідача не суперечать чинному законодавству України, тому, підстави для задоволення вимог позивача повністю відсутні.

Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач з 16.06.2005 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Київській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2023 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), що вбачається з протоколу про призначення пенсії.

Позивач через портал електронних послуг звернулася до відповідача із заявою про перехід на пенсію за віком на Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2023 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

З урахуванням принципу екстериторіальності, заява позивача була опрацьована ГУ ПФУ в Донецькій області, рішенням якого від 15.01.2024 № 93 позивачу відмовлено у проведенні заявленого перерахунку, оскільки позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, призначену відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, а Законом №1058-IV не передбачено переведення з пенсії за віком на пільгових умовах на пенсію за віком із застосовуванням середньої заробітної плати, визначеної частиною другою статті 40 цього Закону №1058-IV для призначення пенсії.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України №1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону №1058-ІV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Умови призначення пенсії за віком (в тому числі переведення на цей вид пенсії) визначені статтею 26 Закону №1058-ІV.

За приписами частини другої статті 40 Закону України №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії можливе лише у випадку зміни виду пенсії (пенсія за вислугу років та пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника).

Як встановлено судом, позивач з 16.06.2005 отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України №1058-IV за Списком № 1.

Поряд із цим, позивач після досягнення 60 років виявила бажання на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2021-2023 роки.

Ключовим питанням у цій справі є наявність правових підстав для призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, у випадку призначення раніше пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону № 1058-ІV.

Суд зазначає, що подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.

Зокрема, у постанові від 17.05.2021 у справі № 185/1473/17 Верховний Суд, дійшов такого висновку:

« у випадку задоволення заяви позивача про переведення (призначення) його на пенсію за віком на загальних підставах, буде відсутнє переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки пенсія за віком на пільгових умовах, призначена йому відповідно до статті 13 Закону №1788-ХІІ є різновидом пенсії за віком зі зменшенням загального пенсійного віку, що унеможливлює призначення позивачу пенсії за віком на загальних підставах повторно у зв`язку з досягненням загального пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-ІV.

Частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що визначена частиною другою статті 40 цього Закону середня заробітна плата (дохід) для призначення пенсії, тобто за три календарні роки, що передують року звернення, застосовуються лише у випадку переведення з одного виду пенсії на інший або призначення пенсії вперше.

З огляду на викладене, заява позивача до пенсійного органу стосувалась призначення того ж виду пенсії (пенсії за віком), що призначена йому у 2007 році, а тому такий самий вид пенсії не може бути призначений повторно на підставі положень Закону №1058-ІV та, відповідно, не може бути застосований при обчисленні пенсії показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три останні роки.»

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15 травня 2020 року справа № 334/13/16-а (2а/334/85/16), від 17 травня 2021 року у справі № 185/1473/17, від 30 листопада 2023 року у справі № 580/3792/23, а також підтримана у постанові від 18 червня 2024 року у справа № 280/4122/23.

Враховуючи зазначені вище висновки Верховного Суду, суд зазначає, що оскільки заява позивача від 11.01.2024 фактично стосувалась призначення того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була призначена в 2005 році, то вона не може бути призначена повторно відповідно до Закону № 1058-ІV з урахуванням положень статті 40 Закону №1058-ІV щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021-2023 роки.

Крім того, суд враховує висновки судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 22.10.2024 у справі №300/5450/23.

Стосовно посилань представника позивача на висновки Верховного Суду у відповідних постановах, суд зазначає, що застосуванню до цих правовідносин підлягає саме останній висновок Верховного Суду, викладений, зокрема, у постанові від 18 червня 2024 року у справі № 280/4122/23.

Крім того, посилання позивача на практику судів апеляційної інстанції суд не бере до уваги, оскільки відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені саме в постановах Верховного Суду.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2024 у справі № 580/2045/24, на яку він посилається у додаткових поясненнях, 24.10.2024 була скасована Верховним Судом, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03.04.2024 про відмову в задоволенні позову - залишено в силі.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що оскаржуване рішення відповідача відповідає критеріям правомірності, визначених в ч. 2 ст. 2 КАС України, у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позовних вимог питання щодо розподілу судових витрат у даній справі щодо судового збору не вирішується.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Діска А.Б.