Справа № 187/563/25
Суддя: Соловйов І. М.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/563/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2025 р.

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Соловйова І.М., за участі секретаря судового засідання Столяренко Н.П., розглянувши в селищі Петриківка за правилами, передбаченими статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянув адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження,

ВСТАНОВИВ:

15.04.2025 (документ сформовано в системі «Електронний суд» 14.04.2025) до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

1. постанову відповідача від 14.02.2025 № 28-ССЗ у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) - скасувати а справу про адміністративне правопорушення щодо позивача закрити.

Позов подано адвокатом Щербиною Максимом Володимировичем (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №22 від 15.12.2020), який діє на підставі ордеру серії АР №1234048 від 14.04.2025.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.02.2025 на підставі постанови начальника районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП (порушення правил військового обліку), та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень. Підставою для прийняття зазначеної постанови стало те, що позивач начебто не з`явився на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з тим, позивач стверджує, що повістки та поштового повідомлення про виклик він не отримував. Позивач вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення. Так, відповідно до електронного військово-облікового документа, сформованого 15.07.2024, актуальна адреса проживання позивача: АДРЕСА_1 . Водночас адреса на яку йому надіслали повістку вказана інша адреса « АДРЕСА_1 , яка не відповідає фактичному місцю проживання позивача. Таким чином, повістка була направлена на неправильно зазначену адресу, а отже - об`єктивно не могла бути отримана. Позивач також зазначає: що не мав умислу ухилятися від з`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 ; не був належним чином повідомлений про виклик; не отримував повістку № 1375041 та відповідно поштове відпралвення №260. З огляду на викладене, позивач вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки не було належного повідомлення, що виключає наявність вини. Отже постанова про накладення стягнення має бути скасована, а провадження у справі про притягнення його до відповідальності закрито.

Ухвалою суду від 21.04.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні та повідомлено учасників про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст. 268 КАС України.

Ухвала отримана сторонами 22.04.2025, яка доставлена до їх електронних кабінетів в системі «Електронний суд».

29.04.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позову. Відповідач вважає, що постанова стосовно позивача винесена з дотримання законодавства України, оскільки відповідно до п. 10 ст. Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних сил України, зобов`язані: прибувати за викликом до районних, міських районних у містах, територіальних центів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікового документа, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-ІХ внесені зміни до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які вступили в законну силу 11.05.2024. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. Позивачу було направлено засобами поштового зв`язку повістку запаковану у спеціальному конверті «Укрпошти» з відміткою «повістка ТЦК вручити особисто». На конверті наявний круглий штемпель відправлення пошти з датою 07.12.2024. До ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшло поштове повідомлення №260 адресат ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Таким чином відповідач вважає, що постанова винесена законно.

Позивач позов підтримав.

Представник відповідача 29.04.2025 надіслав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти позову заперечують в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади, №2025/000193563 від 07.01.2025, а також копією паспорта на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з військово-облікового документу «Резерв+» встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 має відстрочку до 15.07.2025, відповідно до постанови ВЛК від 17.03.2023 вказано, що останній непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, звання рядовий, адреса проживання вказано: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки № 1090 від 10.04.2025 видана ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 , про те що останньому надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 2 частини 1 статті 23 Закону України « про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» «Заявник зайнятий постійним доглядом за хворою матір`ю» на строк до 09,05.2025.

Відповідно до повістки № 1375041 від 23.11.2024 яка адресована позивачу була відправлена на адресу АДРЕСА_1 , вказано, шо останньому потрібно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 (Петриківка) 08.12.2024 для уточнення даних.

Як зазначає відповідач у відзиві, до ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшло поштове повідомлення №260 адресат ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Тобто конверт надсилався на адресу по «вулиці», а не по «провулку».

Згідно даних сайту УКРПОШТИ (відповідна роздруківка долучена представником позивача) відслідковування поштових відправлень, відомості про зберігання відправлення №260 у відділенні поштового зв`язку не значяться.

Відповідно до рапорту ПОГ СВГ ВП Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області, майора поліції Печеного В.М. від 06.02.2025 встановлено, що під час патрулювання ним території був виявлений ОСОБА_1 , який при перевірці по «Цунамі» встановлено, що останній розшукується ІНФОРМАЦІЯ_2 як особа, яка порушує законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, встановлені правила військового обліку.

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення №28 від 06.02.2025 офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтенантом ОСОБА_2 встановлено факт неприбуття ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 08.12.2024, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

14.02.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 винесено постанову № 28-ССЗ по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 . Опис обставин, установлених під час розгляду справи, у постанові викладено таким чином: « ОСОБА_1 відповідно до абзацу другого пункту першого Правил військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів передбаченими додатком 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 повинний був з`явитися для уточнення даних. До ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшло поштове повідомлення № 260 разом з конвертом Укрпошти відправник ІНФОРМАЦІЯ_2 . Адресат ОСОБА_1 за адресою проживання « АДРЕСА_1 з довідкою про причини повернення Ф 20 з відміткою «адресат відмовився, відсутній за вказаною адресою» 08.12.2024 військовозобов`язаний не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 без поважних причин, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП». Застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. Адресою проживання позивача зазначено: АДРЕСА_1 .

Оскаржувану постанову позивачем отримано 07.04.2025, що відповідачем не заперечується, отже строки оскарження не пропущено.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною третьою статті 210 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з ч.2ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа(прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 цієї статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Як встановлено судом та фактично не заперечується відповідачем (що підтверджується його відзивом), повістка №1375041 хоча й містить коректну адресу проживання позивача, проте була направлена поштовим відправленням №260 не на «провулок», а на «вулицю» у с. Хутірське Дніпропетровської області, у зв`язку з чим об`єктивно не могла бути отримана позивачем, а тому він не міг бути обізнаний про необхідність з`явитися до відповідного ТЦК та СП.

Відтак в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Окрім цього, судом встановлено, що при складання протоколу про адміністративне правопорушення та постанови, містяться розбіжності щодо викладення обставин вчинення правопорушення, що є неприпустимим.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, недотримання відповідачем процедурних приписів законодавства України про адміністративні правопорушення, передбачених, зокрема, статтями 278, 279, 283 КУпАП, тягне за собою недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної постанови та є підставою для скасування постанови та відповідно закриття провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено КАС України. При цьому він не завжди є юридичною особою.

Відповідно до Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є структурними підрозділами територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя. Даних, які б свідчили, що ІНФОРМАЦІЯ_4 має самостійний баланс, самостійного фінансового органу, банківських рахунків, які відкриті в органах Державної казначейської служби України матеріали справи не містять.

Таким чином, суд позбавлений можливості вирішити питання про стягнення з цього органу витрат по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 268, 286, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутність складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_4 ; місце знаходження АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено та підписано 30.04.2025.

Суддя І.М. Соловйов