Справа № 127/23396/24
Суддя: Бессараб Н. М.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/57/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2025 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Конончук І.В.,

з участю представника позивача - адвоката Гінгуляка О.М.,

представника відповідача Скляра О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про скасування рішення про примусове видворення з України, -

В С Т А Н О В И В :

12.07.2024 ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, у якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області №1 від 13.01.2024 «Про примусове видворення з України громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Позовні вимоги мотивовані тим, що Рішенням №1 від 13.01.2024 Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області було вирішено примусово видворити за межі країни громадянина Республіка Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіка Молдова, національний паспорт НОМЕР_1 , виданий 19.06.2013 року, уповноваженим органом Республіка Молдова термін дії до 15.04.2033 року, посвідчення на повернення громадянина Республіки Молдова НОМЕР_2 , виданий 05.01.2024 року уповноваженим органом Ambasada RM in Kiev, UA терміном дії до 04.02.2024 року. В подальшому 15.01.2024 року відділом організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення УДМС у Вінницькій області було прийнято рішення про заборону позивачу на в`їзд в Україну строком на 5 років. Вказане рішення обґрунтоване тим, що в ході проведення заходів, направлених на протидію нелегальній міграції, співробітниками Могилів-Подільського відділу УДМС у Вінницькій області 13.01.2024 року в м. Могилів-Подільський виявлено громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 . За результатами перевірок встановлено обставини, які слугували підставою для винесення рішення про примусове видворення позивача з України, а саме у відповідності до вимог ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», за наявності обґрунтованих підстав вважати, що позивач ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення. На обґрунтування оскаржуваного рішення відповідач послався на те, що позивачем у встановлений строк без поважних причин не виконано рішення Мурованокуриловецького сектору УДМС у Вінницькій області №3 від 28.08.2018 року про його примусове повернення до країни походження або третьої країни. Згідно з вказаним рішенням ОСОБА_2 зобов`язувався покинути територію держави до 26.09.2018 року. Однак, позивач зазначає, що йому абсолютно не було відомо про наявність прийнятого Мурованокуриловецьким сектором УДМС у Вінницькій області рішення №3 від 28.08.2018 року про його примусове повернення до країни походження або третьої країни. Інших підстав які слугували для прийняття оскаржуваного рішення відповідачем не зазначено. Більше того, про прийняте оскаржуване рішення позивач дізнався тільки 24.04.2024 року під час спроби в`їзду на територію України з Республіки Молдова, де відносно позивача Державною прикордонною службою України було прийнято рішення про відмову в перетині державного кордону України. Так, 13.01.2024 року позивач перебуваючи в приміщенні Могилів-Подільського відділу УДМС у Вінницькій області отримав усну інформацію від працівника відділу про те, що йому необхідно виїхати з території України строком на 3 місяці, у зв`язку із тим, що він прострочив термін перебування на території України. Після спливу трьох місячного строку йому було повідомлено, що він може назад повернутись на територію України. На вказану процедуру виїзду позивач погодився та добровільно виїхав з території України, з метою подальшого повернення після спливу трьох місячного строку. Повернення позивача на територію України зумовлює наявність в останнього на території України неповнолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 25.07.2013 року. Місце реєстрації (проживання) неповнолітнього ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , де останній наразі проживає зі своєю матір`ю.

Після вказаних вище обставин, уповноваженою особою Державної міграційної служби України Могилів-Подільського відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області (Жеребнюк М.М.) було винесено постанову серії ПН МВН №002398 від 13.01.2024 року про накладення адміністративного стягнення в розмірі 3400 грн. за порушення вимог ч. 2 ст. 203 КУпАП. Штраф позивачем було сплачено добровільно та в повному обсязі, однак, про прийняте оскаржуване рішення позивачу не було відомо, копії не було вручено. Як вказує позивач, що підпис позивача в наявній в матеріалах справи розписці від 13.01.2024 року позивачу було тільки роз`яснено про те, що він розписується про отримання постанови про накладення адміністративного стягнення та повідомлення про необхідність виїхати з території України. Таким чином, позивач не отримував від відповідача копію рішення №1 від 13.01.2024 року «Про примусове видворення з України громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

З таким рішення відповідача позивач не погоджується, вважає його прийнятим без врахуванням всіх обставин справи та з порушенням вимог чинного законодавства України, зокрема, з порушенням вимог Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом МВС від 23.04.2012 року №353/271/150. Крім цього, в оскаржуваному рішенні відповідачем не зазначено, які саме наявні обґрунтовані підстави вважати, що позивач ухилятиметься від виконання зазначеного рішення, а наведені обставини, які на думку відповідача, слугували підставою для прийняття оскаржуваного рішення від 13.01.2024 про примусове видворення, не можуть бути належною правовою підставою для прийняття оскаржуваного рішення, оскільки як вже зазначалось вище, рішення Мурованокуриловецького сектору УДМС у Вінницькій області №3 від 28.08.2018 року про його примусове повернення до країни походження або третьої країни позивач не отримував і йому не було відомо про існування такого рішення. Позивач вважає оспорюване рішення неправомірним і таким, що порушує законні права та інтереси позивача, а тому підлягає скасуванню.

19.07.2024 на адресу суду від Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 39-43), відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Відзив на позовну заяву мотивований тим, що громадянин Молдови ОСОБА_2 , згідного його пояснень, перетнув державний кордон України у напрямку «в`їзду» 24.04.2018 року з приватною метою. Відповідно до ст. 1 Угоди між Кабінетом Міністрів України і Урядом Республіки Молдова про безвізові поїздки громадян від 27.12.2001 року, громадяни України та Республіки Молдова, незалежно від місця постійного проживання, можуть в`їжджати-виїжджати, прямувати транзитом та перебувати на території держави іншої Сторони без віз з дотриманням правил перебування і реєстрації, чинних в цій державі, по документах, зазначених у Додатку до цієї Угоди, в тому числі по паспорту громадянина Республіки Молдови та паспорту громадянина Республіки Молдови для виїзду за кордон. У Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150, (далі Порядок) зазначено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в`їзду з держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Відповідно до пункту 6 Порядку продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України продовжується у разі, коли вони прибули з держав з безвізовим порядком в`їзду за наявності обґрунтованих підстав (лікування, вагітність чи пологи, догляд за хворим членом родини, оформлення спадщини, подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України, виконання службових обов`язків іноземним кореспондентом або представником іноземного засобу масової інформації тощо) та за умови подання підтверджувальних документів - на період існування таких підстав, але не більш як 180 днів з дати останнього в`їзду в Україну. В пункті 8 Порядку зазначено, що заяви про продовження строку перебування на території України подаються іноземцями та особами без громадянства і приймаючою стороною не раніше, ніж за десять та не пізніше, ніж за три робочі дні до закінчення такого строку до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання. З часу прибуття на територію України ОСОБА_2 не виїжджав з території України в тому числі до Молдови. Для продовження строку перебування на території України громадянин ОСОБА_5 до територіальних підрозділів правління ДМС України у Вінницькій області не звертався, також відповідач не звертався до підрозділу згідно вимог частини 2 статті 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а саме як той іноземець, який не має законних підстав для перебування в Україні або який не може виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа, відповідні особи можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій. Одночасно, слід звернути увагу суду, що продовження терміну перебування не є безграничне, воно може бути продовжено за наявності достатніх обґрунтованих підстав лише на період існування таких підстав, але не більше як 180 днів з дати останнього в`їзду до України, отже іноземець не може безкінечно проживати на території України та порушувати міграційне законодавство навіть коли у нього є родичі (діти) на території України. За порушення встановлених правил перебування на території України, громадянин Молдови ОСОБА_2 , Могилів Подільським відділом УДМС у Вінницькій області був притягнутий до адміністративної відповідальності, а саме 28.08.2018 року на громадянина Молдови ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ч. 1 ст. 203 КУпАП та винесена постанова про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 гривень, який було сплачено у добровільному порядку, чим визнав порушення міграційного законодавства України. З метою забезпечення вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», завідувачем Мурованокуриловецького сектору УДМС у Вінницькій області, 28.08.2018 року затверджено рішення про примусове повернення з України громадянина Молдови ОСОБА_1 . З відповідним рішенням громадянин Молдови ознайомлений 28.08.2018 року, від перекладача та представника відмовився, примірник даного рішення отримав про, що свідчить його власноручний підпис у та розписці про отримання рішення від 28.08.2018 року. Вказаним рішенням відповідача було зобов`язано покинути територію України у термін в тридцятидений термін до 28.09.2018 року, однак позивач у визначений термін добровільно не виїхав за межі території України, саме рішення про примусове повернення з України до суду не оскаржив. ОСОБА_2 грубо ігнорував виконання рішення від 28.08.2018 року про примусове повернення його до країни походження, та всяко ухилявся для виїзду з України, в свою чергу створював перешкоди УДМС у Вінницькій області для виконання даного рішення шляхом вигадування різних причин в тому числі відсутність коштів та переховування. Громадянин ОСОБА_5 законних джерел доходу на території України не має, підстав для тимчасового проживання, встановлених частинами 4-12 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», не виявлено. Також не виявлено підстав, які б забороняли примусово видворити з України в країну громадської належності чи третю країну, передбачених статтею 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» громадянина Молдови ОСОБА_1 . Позивач не є біженцем та за статусом біженця не звертався. Беручи до уваги той факт, що відповідач був притягнутий до відповідальності за порушення встановлених правил перебування іноземців на території України, не виконав рішення про примусове повернення його в країну походження, яке не оскаржено позивачем та проживає без документів на право проживання в Україні, своїми діями грубо порушує вимоги Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» що дало обґрунтовані підстави УДМС у Вінницькій області, 13.01.2024 року прийняти рішення про примусове видворення іноземця з території України. Рішення про примусове видворення з території України позивач отримав 13.01.2024 року від перекладача та представника відмовився, про що свідчить його власноручний підпис у розписці від 13.01.2024 року. Лише після прийняття УДМС у Вінницькій області рішення про примусове видворення позивача з території України, було усунуте порушення міграційного законодавства та 13.01.2024 року громадянин Молдови був примусово видворений з території України, про що свідчить інформація з Інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи «Аркан» про те, що відповідач перетнув кордон України у напрямку «Виїзд» 13.01.2024 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.08.2024 (суддя Воробйов В.В.) позов ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про скасування рішення про примусове видворення з України - залишено без розгляду.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01 серпня 2024 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.11.2024 заяву судді Вінницького міського суду Вінницької області Воробйова В.В. про самовідвід задоволено. Справу №127/23396/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про скасування рішення про примусове видворення з України, передати до відділу прийому та реєстрації Вінницького міського суду Вінницької області для авторозподілу справи між суддями відповідно до вимог ст. 31 КАС України.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.11.2024 (суддя Федчишен С.А.) визнано причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до суду неповажними. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про скасування рішення про примусове видворення з України залишено без розгляду.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопада 2024 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.03.2025 заяву судді Вінницького міського суду Вінницької області Федчишена С.А. про самовідвід задоволено. Справу №127/23396/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про скасування рішення про примусове видворення з України, передати до відділу прийому та реєстрації Вінницького міського суду Вінницької області для авторозподілу справи між суддями відповідно до вимог ст. 31 КАС України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2025, справу №127/23396/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про скасування рішення про примусове видворення з України розподілено судді Бессараб Н.М.

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області Бессараб Н.М. від 13.03.2025 прийнято до свого провадження справу №127/23396/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про скасування рішення про примусове видворення з України.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Гінгуляк О.М. позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просив позов задоволити.

Представник відповідача Скляр О.В. позов не визнав, надав пояснення аналогічні змісту відзиву на позовну заяву (а.с. 39-43). Вважає, що оспорюване рішення №1 від 13.01.2024 «Про примусове видворення з України громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 » є законним і скасуванню не підлягає.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 24.04.2018 громадянин ОСОБА_5 перетнув державний кордон України з приватною метою.

28.08.2018 Мурованокуриловецьким РС УДМС України у Вінницькій області відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 203 КУпАП, відповідно до якого 28.08.2018 о 10.38 год. було встановлено, що гр. Молдови ОСОБА_2 перебував на території України понад встановлений законодавством термін перебування іноземців на території України. У поясненнях до протоколу ОСОБА_2 зазначив: «Я, громадянин Молдови ОСОБА_2 приїхав в Україну 24.04.2018 та по теперішній час (28.08.2018) не виїхав за її межі, по питанню реєстрації та отримання імміграції не звертався (а.с. 49).

Постановою Мурованокуриловецького РС УДМС України у Вінницькій області від 28.08.2018 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн. за те, що 28.08.2018 о 10.38 год. було встановлено, що гр. Молдови ОСОБА_2 перебував на території України понад встановлений законодавством термін перебування іноземців на території України (а.с. 50).

28.08.2018 Мурованокуриловецьким РС УДМС України у Вінницькій області було прийнято рішення №3 про примусове повернення в країну походження гр. ОСОБА_5 . Зобов`язано вказаного іноземця покинути територію України у 30-денний термін (а.с. 57).

Розпискою ОСОБА_1 від 28.08.2018 підтверджується, що гр. Молдови ОСОБА_6 , повідомлено, що відповідно до законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства прийнято рішення про його примусове повернення в країну походження. Він зобов`язався не пізніше 26.09.2018 року залишити територію України. З вимогами ст.ст. 26, 30, 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 року ознайомлений, суть зрозумів. Йому роз`яснено, що я він має право негайно повідомити про прийняте стосовно нього рішення захиснику, дипломатичному представнику своєї держави чи іншу особу, а також дане рішення може оскаржити у суді. Примірник рішення про примусове повернення в країну походження отримав (а.с. 58).

У своїх поясненнях від 28.08.2018 ОСОБА_2 вказував, що він, громадянин Молдови ОСОБА_2 , приїхав в Україну 24.04.2018 в гості до ОСОБА_7 та поселився в її будинку, що знаходиться за адресою: Вінницька обл., Мурованокуриловецький р-н, с. Жван та по закінченню терміну перебування іноземців на території України не виїхав за її межі, тому що дана громадянка є його ружиною, але вони з нею розлучені і він вирішив залишитися тут проживати та по питанню реєстрації чи продовження терміну перебування на території України не звертався. В країні його постійного проживання Молдови немає загрози життю та здоров`ю. В Україні він не знаходиться під судом чи слідством та інших обмежень виїзду за територію України немає. До адміністративної чи кримінальної відповідальності в Україні не притягувався. Українську мову розумію, пояснення дає з власної волі без перекладача (а.с. 58).

Постановою Могилів-Подільського відділу УДМС України у Вінницькій області від 13.01.2024 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. за те, що 13.01.2024 об 11.30 год. за адресою: м. Могилів Подільський, проспект Незалежності, 11 виявлено громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який ухилився від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 3, ч.3 ст. 9 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 року, п/п 2 п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та ОБГ на території України, затвердженого постановою КМУ №150 від 15.02.2012 року. Копію цієї постанови ОСОБА_2 отримав 13.01.2024, що підтверджується його підписом (а.с. 14-15).

Рішенням Могилів-Подільського відділу УДМС України у Вінницькій області №1 від 13.01.2024 вирішено примусово видворити за межі країни громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказане рішення обгрунтоване тим, що в ході здійснення заходів, направлених на протидію нелегальній міграції, співробітниками Могидів-Подільського відділу УДМС у Вінницькій області 13.01.2024 в м. Могилів-Подільському Вінницької області виявлено громадянина Республіки Молдови ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який тимчасово проживає/перебуває за адресою АДРЕСА_1 . За результатами перевірок встановлено обставини, які слугують підставою для винесення рішення про примусове видворення з України громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 у відповідності з вимогами частини 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року (з останніми змінами, внесеними Законом України №2952-ІХ віл 24.02.2023 року і (далі - Закон №3773-VI), а саме як особи, яка не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення Мурованокуриловецького сектору УДМС у Вінницькій області №3 від 28.08.2018 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни. Згідно із зазначеним рішенням ОСОБА_2 зобов`язувався покинути територію держави до 26.09.2018 року. Рішення Мурованокуриловецького сектору УДМС у Вінницькій області №3 від 28.08.2018 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянином Республіки Молдова ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не оскаржувалося. У громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не виявлено обставин, на підставі яких він не може бути примусово видворений з України (а.с. 25-28).

У розписці ОСОБА_1 від 13.01.2024 року зазначено, що йому відомо про прийняте рішення про його примусове видворення з України. Йому роз`яснено, що він має право повідомити про прийняте стосовно рішення захиснику, дипломатичному представнику своєї держави чи іншу особу, дане рішення у встановленому законом порядку може оскаржити у суді. Він не має наміру оскаржувати рішення про своє примусове видворення з України. Підтверджує, що немає потреби інформувати про прийняте відносно нього рішення про примусове видворення Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області. Зобов`язується самостійно виконати прийняте відносно нього рішення про примусове видворення з України. Його попереджено, що у разі невиконання рішення про примусове видворення на підставі судового рішення він може бути затриманий та поміщений до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства. Підтверджує, що за межами України відсутня загроза здоров`ю, життю чи свободі. Другий примірник рішення про його примусове видворення з України отримав (а.с. 18).

Рішенням УДМС у Вінницькій області від 15.01.2024 заборонено громадянину Республіки Молдова ОСОБА_6 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в`їзд в Україну строком на 5 (п`ять) років, як особі, відносно якої прийнято рішення про примусове видворення з України (а.с. 22-23).

Позивач ОСОБА_2 не погодився з рішенням Могилів-Подільського відділу УДМС України у Вінницькій області №1 від 13.01.2024 про примусове видворення за межі країни громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому оскаржив його до суду в порядку ст. 288 КАС України.

Предметом доказування у даній справі є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, зокрема, підстави для примусового видворення за межі України, доведення рішення органу УДМС про примусове видворення за межі України, зобов`язання про добровільний виїзд з України у визначений строк, причини невиконання рішення, тощо.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначаються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а також міжнародними нормами.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України визначені ст. 288 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави (ч. 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Згідно з ч. 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянство» встановлює, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство України з прикордонних питань про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Частина 5 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянство» передбачає, що іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Іноземцям та особам без громадянства, зазначеним у цій статті, забороняється подальший в`їзд в Україну строком на п`ять років. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня прийняття такого рішення та додається до строку заборони в`їзду в Україну, який особа мала до цього.

При цьому, порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства (далі - іноземців), їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України визначає Інструкція про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року №353/271/150 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції у цій Інструкції терміни «примусове повернення» та «примусове видворення» означають систему адміністративно-правових заходів, спрямованих на примушування іноземців, які незаконно перебувають в Україні, покинути територію України всупереч їх волі і бажанню.

Пунктом 5 розділу 1 Інструкції передбачено підстави для прийняття рішення про примусове повернення іноземців до країни походження або третьої країни зокрема: дії, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; дії, що суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України; затримання іноземців органами охорони державного кордону у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України.

Пунктом 1-5 розділу 2 Інструкції визначено, що рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства (додаток 1) (далі - рішення про примусове повернення) готує у двох примірниках посадова особа органу ДМС, органу охорони державного кордону та органу СБУ і затверджує начальник (заступник начальника) відповідного органу/ підрозділу або особа, яка виконує його обов`язки, за наявності підстав, зазначених у пункті 5 розділу І цієї Інструкції, з подальшим повідомленням щодо рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства (додаток 2) упродовж 24 годин прокурора за територіальністю про підстави прийняття такого рішення. Рішення про примусове повернення оголошується іноземцю протягом 72 годин з дати його ухвалення, за винятком випадків, коли місцезнаходження іноземця не встановлено, в присутності перекладача та/або законного представника (на вимогу особи) під підпис та обліковується посадовою особою органу ДМС, органу охорони державного кордону та органу СБУ, яка уповноважена складати документи для примусового повернення, у журналі обліку прийнятих рішень про примусове повернення та видворення з України іноземців та осіб без громадянства (додаток 3). У разі відмови іноземця від особистого підпису в рішенні про примусове повернення посадова особа робить про це запис у рішенні про примусове повернення в присутності двох свідків. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, упродовж якого іноземець зобов`язаний виїхати з України, який не має перевищувати 30 днів з дня прийняття такого рішення. Один з примірників рішення про примусове повернення видається іноземцю, стосовно якого воно прийнято, інший залишається в органі, який його прийняв.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Рішення про примусове видворення іноземця або особи без громадянства виконується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, крім рішень, прийнятих органами охорони державного кордону, що виконуються такими органами. Контроль за правильністю і своєчасністю виконання рішення про примусове видворення здійснює орган, який прийняв таке рішення. З метою контролю за виконанням іноземцем або особою без громадянства рішення про примусове видворення службові особи органу охорони державного кордону або центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, здійснюють супровід такого іноземця або особи без громадянства/

Згідно з Порядком продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150, (далі Порядок), іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в`їзду з держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Відповідно до пункту 6 Порядку продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України продовжується у разі, коли вони прибули з держав з безвізовим порядком в`їзду за наявності обґрунтованих підстав (лікування, вагітність чи пологи, догляд за хворим членом родини, оформлення спадщини, подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України, виконання службових обов`язків іноземним кореспондентом або представником іноземного засобу масової інформації тощо) та за умови подання підтверджувальних документів - на період існування таких підстав, але не більш як 180 днів з дати останнього в`їзду в Україну.

В пункті 8 Порядку зазначено, що заяви про продовження строку перебування на території України подаються іноземцями та особами без громадянства і приймаючою стороною не раніше, ніж за десять та не пізніше, ніж за три робочі дні до закінчення такого строку до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.04.2018 громадянин ОСОБА_5 перетнув державний кордон України з приватною метою.

Постановою Мурованокуриловецького РС УДМС України у Вінницькій області від 28.08.2018 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн. за те, що гр. Молдови ОСОБА_2 перебував на території України понад встановлений законодавством термін перебування іноземців на території України.

28.08.2018 Мурованокуриловецьким РС УДМС України у Вінницькій області було прийнято рішення №3 про примусове повернення в країну походження гр. ОСОБА_5 . Зобов`язано вказаного іноземця покинути територію України у 30-денний термін.

ОСОБА_2 примірник рішення про примусове повернення в країну походження отримав, зобов`язався не пізніше 26.09.2018 залишити територію України, що підтверджується його розпискою.

Проте, ОСОБА_2 у визначений термін до 26.09.2018 та в подальшому, територію України не покинув, для продовження строку перебування на території України до територіальних підрозділів правління ДМС України у Вінницькій області не звертався.

Постановою Могилів-Подільського відділу УДМС України у Вінницькій області від 13.01.2024 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП, оскільки він ухилився від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 3, ч.3 ст. 9 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 року, п/п 2 п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та ОБГ на території України, затвердженого постановою КМУ №150 від 15.02.2012 року.

Рішенням Могилів-Подільського відділу УДМС України у Вінницькій області №1 від 13.01.2024 вирішено примусово видворити за межі країни громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 примірник рішення про примусове видворення за межі країни отримав, що підтверджується його розпискою і виконав дане рішення у той же день.

Разом з тим, позивач не надав суду належних доказів у підтвердження існування в нього законних джерел доходу на території України та підстав для тимчасового проживання, встановлених частинами 4-12 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

За таких обставин, враховуючи вимоги закону та оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що відповідач довів належними доказами правомірність рішення Могилів-Подільського відділу УДМС України у Вінницькій області №1 від 13.01.2024 про примусове видворення за межі країни громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки громадянин Республіки Молдова ОСОБА_2 втратив законні підстави перебування на території України та порушував міграційне законодавство, а тому адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Щодо строку звернення позивача з даним адміністративним позовом до суду, то суд враховує висновки Сьомого апеляційного адміністративного суду, які викладені в постановах від 07.10.2024 та від 25.02.2025 щодо недопущення ситуації позбавлення права особи на допуск до правосуддя.

Керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 5, 6-11, 13-15, 90, 268-271, 288 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про скасування рішення про примусове видворення з України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: