Справа № 460/4954/24
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/4954/24 пров. № А/857/22213/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Затолочного В.С., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року у справі №460/4954/24 за адміністративним позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу «ОБГІВ» до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання дії та бездіяльності протиправними,

суддя в 1-й інстанції Борискін С.А.

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення 05 серпня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Сільськогосподарський виробничий кооператив «Обгів» (далі також СВК «Обгів», позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі також відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Рівненській області, яке оформлено у листах від 26.02.2024 №1846/6/17-00-04-03-09 та від 19.03.2024 №2727/6/17-00-04-03-09, про не підтвердження для Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Обгів» статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Рівненській області підтвердити для Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Обгів» статус платника єдиного податку четвертої групи з 01 січня 2024 року, шляхом включення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що не підтвердження для Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Обгів» статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки СВК «Обгів» вчасно та в повному обсязі подавалася податковому органу уся необхідна звітність. Окрім того, наголошував, що контролюючим органом повинна була проводитися документальна перевірка платника податків з прийняттям рішення про анулювання реєстрації шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку. Однак, ГУ ДПС у Рівненській області документальна перевірка в СВК «Обгів» не проводилася. Просив позов задовольнити повністю.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління ДПС у Рівненській області, щодо відмови, оформленої у листах від 26.02.2024 №1846/6/17-00-04-03-09 та від 19.03.2024 №2727/6/17-00-04-03-09, у підтвердженні для Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Обгів» статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Рівненській області підтвердити для Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Обгів» статус платника єдиного податку четвертої групи з 01 січня 2024 року, шляхом включення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Стягнуто на користь Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Обгів» судовий збір в сумі 2422,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Рівненській області.

Не погодившись із вказаним рішенням його оскаржив в апеляційному порядку відповідач. Вважає рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як таке, що прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, не відповідає обставинам справи та прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що відповідно до підпункту 5 п. 299.10 ст. 299 ПК України 299.10. реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України.

Апелянт вказує, що анулювання статусу платника єдиного податку четвертої групи відбулося з підстав передбачених підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України, отже Головне управління ДПС у Рівненській області відповідно до чинного законодавства анулювало статус платника єдиного податку четвертої групи СВК «Обгів» шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням без проведення документальної перевірки.

Звертає увагу апеляційного суду, що СВК «ОБГІВ» подав загальні декларації з податку на поточний рік із зазначенням КАТОТТГ за місцем розташування земельних ділянок, тим самим не дотримав вимоги пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України (котрі є умовою перебування на четвертій групі платника єдиного податку), зокрема не подано звітні податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи за місцем розташування земельних ділянок, Головне управління ДПС у Рівненській області не підтвердило статус платника єдиного податку четвертої групи СВК «ОБГІВ» на 2024 рік.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У відповідності до частини першої статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Частиною 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що СВК «Обгів» є зареєстрованою юридичною особою з основним видом діяльності за КВЕД «01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур».

Не є спірною обставина того, що у період 2019-2023 років СВК «Обгів» мав статус платника єдиного податку 4 групи, що підтверджується довідками Головного управління ДПС у Рівненській області від 07.05.2024 за № 986/АП/17-00-04-03-12, № 987/АП/17-00-04-03-12, №988/АП/17-00-04-03-12, №989/АП/17-00-04-03-12, №991/АП/17-00-04-03-12.

20.02.2024, з метою щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку 4 групи на 2024 рік, позивач через «Електронний кабінет платника» подав пакет податкової звітності, а саме:

-Розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2023 рік (подається до Податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2024 рік);

- Податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік та додатки до них - Відомості про наявність земельних ділянок на 2024 рік та Розрахунки загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2023 рік:

1. по Повчанській ТГ (код адміністративно-територіальної одиниці за місцем розташування земельної(их) ділянки(ок) за КАТОТТГ - UA0064519, рядок 9 декларації);

2. по Варковицькій ТГ (КАТОТТГ - UA0074861, р.9);

3. по Привільненській ТГ (КАТОТТГ - UA0014394, р.9);

4. по Семидубській ТГ (КАТОТТГ- UA0052028, р.9);

5. по Тараканівській ТГ (КАТОТТГ - UA0014945, р.9).

Фактичне отримання цієї звітності Державною податковою службою України 20.02.2024 підтверджується квитанціями №2 від 20.02.2024 із реєстраційними номерами , , , , , .

26.02.2024 ГУ ДПС у Рівненській області надіслало для СВК «Обгів» лист за №1846/6/17-00-04-03-09, у якому повідомило, що згідно з пп.298.8.1 п.298.8 ст.298 ПКУ саме подання не пізніше 20 лютого поточного року загальної та звітної податкових декларацій з єдиного податку четвертої групи з додатками, розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва є підставою для розгляду питання щодо можливості переходу / щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи. Враховуючи норми пп.298.8.1 п.298.8 ст.298 ПКУ та те, що Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Обгів» не подано звітну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи, Головне управління ДПС у Рівненській області не підтверджує статус платника єдиного податку четвертої групи що Сільськогосподарському виробничому кооперативу «Обгів» на 2024 рік.

09.03.2024, ураховуючи усні роз`яснення уповноваженого працівника ГУ ДПС у Рівненській області, позивачем через «Електронний кабінет платника» подано пакет уточнюючої податкової звітності: уточнюючу загальну Податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи за 2024 рік; уточнюючі Податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік та додатки до них - уточнюючі Відомості про наявність земельних ділянок на 2024 рік та уточнюючі Розрахунки загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2023 рік у розрізі територіальних громад: Повчанській, Варковицькій, Привільненській, Семидубській, Тараканівській.

Отримання цієї уточнюючої звітності Державною податковою службою України 09.03.2024 підтверджується квитанціями №2 від 09.03.2024 із реєстраційними номерами відповідно: , , , , , .

Отримавши уточнюючі податкові декларації платника єдиного податку 4 групи на 2024 рік від 09.03.2024, органом податкової служби 09.03.2024 в «Електронному кабінеті платника податків» для СВК «Обгів» було нараховано сплату єдиного податку на 2024 рік.

18.03.2024, ураховуючи прийняття уточнюючих декларацій платника єдиного податку 4 групи на 2024 рік та нарахування до сплати суми єдиного податку на 2024 рік, СВК «Обгів» звернулося до ГУ ДПС у Рівненській області з листом за вихідним №1, у якому повторно заявило клопотання про підтвердження для, СВК «Обгів» статусу платника єдиного податку 4 групи на 2024 рік.

19.03.2024 ГУ ДПС у Рівненській області надіслало позивачеві листа за №2727/6/17-00-04-03-09, у якому повідомило про те, що СВК «Обгів» подано загальні декларації із зазначенням КАТОТТГ за місцем розташування земельних ділянок. Разом з тим, СВК «Обгів» не подано звітні податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи за місцем розташування земельних ділянок, а саме по Повчанській ТГ, Варковицькій ТГ, Привільненській ТГ, Семидубській ТГ, Тараканівській ТГ. Вказано, що враховуючи норми пп.298.8.1 п.298.8 ст.298 ПК України, Головне управління ДПС у Рівненській області листом від 26.02.2024 №1846/6/17-00-04-03-09 повідомило СВК «Обгів» про не підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік. Поданій 20.02.2024 податковій звітності по єдиному податку четвертої групи присвоєно статус «історія подання». Зважаючи на викладене вище, Головним управлінням ДПС у Рівненській області поданими уточнюючим деклараціям по єдиному податку четвертої групи на 2024 рік присвоєно статус «історія подання».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої зазначив, що відповідач, покликаючись на вимоги пп.298.8.1 п.298.8 ст.298 ПК України щодо недотримання позивачем строку подання загальної та звітної податкових декларацій, не підтверджує статус позивача як платника четвертої групи, фактично анулювавши такими діями такий статус позивача у 2024 році, що не узгоджується з вищезазначеними вимогами ПК України.

Крім цього, судом першої інстанції зазначено, податковим законодавством не передбачено пропуск встановленого пп.298.8.1 п.298.8 ст.298 ПК України строку подання пакету документів для підтвердження статусу платника єдиного податку у якості підстави для не підтвердження такого статусу у відповідному періоді та виключення з реєстру платників.

Суд першої інстанції зауважив, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку четвертої групи).

Вказав, що враховуючи досліджені обставини справи можна зробити висновок про безпідставність та протиправність дій податкового органу щодо непідтвердження позивачу статусу платника єдиного податку четвертої групи у 2024 році, що свідчить про недоведення податковим органом дотримання ним як суб`єктом владних повноважень способу реалізації владних управлінських функцій.

Враховуючи зазначені висновки суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову та зазначає таке.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до Закону України від 28 грудня 2014 року № 71 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» (набрав чинності з 01 січня 2015 року) фіксований сільськогосподарський податок трансформовано в єдиний податок (виділено в окрему 4 групу).

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку встановлені гл. І «Спрощена система оподаткування, обліку та звітності» р. XIV «Спеціальні податкові режими» ПК України.

Пунктом 291.4 статті 291 ПК України визначено, що суб`єкти господарювання, сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, належать до 4 групи платників єдиного податку.

Підпунктом 298.8.4 пункту 298.8 статті 298 ПК України врегульовано, що у разі коли у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва становить менш як 75 відсотків, сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа сплачує податки у наступному податковому (звітному) році на загальних підставах.

Відтак, до платників 4 групи єдиного податку можуть належати сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Платники єдиного податку 4 групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу (пп. 295.9.1 п. 295.9 ст. 295 ПК України).

Порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування, або відмови від спрощеної системи оподаткування встановлюється ПК України, п. 298.8 якої передбачено, що порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування платниками єдиного податку четвертої групи здійснюється відповідно до підпунктів 298.8.1-298.8.4 цієї статті.

Відповідно до пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року:

- загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);

- звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи);

- розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

- відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок. У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).

За змістом внесених з 01 січня 2015 року у ПК України змін, окрему четверту групу єдиного податку створено замість фіксованого сільськогосподарського податку, і основною умовою для набуття сільськогосподарським підприємством статусу платника єдиного податку є наявність частки сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) період, що дорівнює або перевищує 75 %, а не необхідність встигнути до 20 лютого подати пакет документів.

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначений ст. 299 ПК України, відповідно до п. 299.1 якої, реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Пунктом 299.10 ст. 299 ПК України встановлено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, зокрема, у разі якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 цього Кодексу.

Системний аналіз норм доводить, що реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку та є безстроковою. ПК України передбачає підстави для анулювання реєстрації платника єдиного податку або підстави, з яких платник не може бути платником єдиного податку 4 групи, але не містить норму, відповідно до якої платник, який до 20 лютого не подав звітність, зазначену у пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України, не може бути, або втрачає статус платника єдиного податку 4 групи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року у справі № 814/1394/15.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пунктом 299.6 статті 299 ПК України встановлено, що підставами для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку є виключно: 1) невідповідність такого суб`єкта вимогам, встановленим статтею 291 цього Кодексу; 2) наявність у суб`єкта господарювання, який утворюється у результаті реорганізації (крім перетворення) будь-якого платника податку, непогашених податкових зобов`язань чи податкового боргу, що виникли до такої реорганізації; 3) недотримання таким суб`єктом вимог, встановлених підпунктом 298.1.4. пункту 298.1 статті 298 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає вірним твердження суд першої інстанції про те, що направлені на адресу позивача листи Головного управління ДПС у Рівненській області 26.02.2024 №1846/6/17-00-04-03-09 та від 19.03.2024 №2727/6/17-00-04-03-09, не є рішеннями контролюючого органу про анулювання реєстрації платника єдиного податку, оскільки не містять висновку відповідача про таке анулювання.

Слід зауважити, що способом реалізації владних управлінських функцій за наявності встановлення обставин, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), є прийняття податковим органом рішення саме про анулювання реєстрації платника єдиного податку, а таке анулювання, у свою чергу, вже реалізується шляхом виключення з реєстру платників цього податку.

Разом із цим, відповідачем не приймалося рішення про анулювання реєстрації позивача, а спірним рішення відповідач зазначив, що позивача вже виключено з реєстру платників єдиного податку четвертої групи без анулювання реєстрації, що не відповідає суті повноважень податкового органу.

Також суд зазначає, що згідно з пп. 5 п. 299.10 ст. 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 цього Кодексу.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, з 2019 року по 2023 рік мав статус платника єдиного податку четвертої групи. При цьому, відповідного рішення податкового органу про анулювання такої реєстрації відповідачем не приймалося, а тому 01.01.2024 позивач автоматично повинен був набути статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік. Також матеріалами справи підтверджується, що з метою підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи позивачем скеровувалася до контролюючого органу відповідна податкова звітність, яка була отримана відповідачем.

Пунктами 48.1 статті 48 ПК України установлено, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Відповідно до пункту 48.7 статті 48 ПК України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Зазначеною нормою визначені повноваження податкового органу не визнавати податкову звітність податковою декларацією у разі порушення будь-якої норми статті 48 ПК України, зокрема, у разі відсутності обов`язкових реквізитів (у тому числі коду органу місцевого самоврядування за КОАТУУ, якщо це передбачено формою податкової декларації).

Пунктами 49.8, 49.9 статті 49 ПК України встановлено, що прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

За приписами пункту 49.15 статті 49 ПК України податкова декларація вважається неподаною за умови порушення норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48, абзаців першого - третього пункту 49.4 статті 49 цього Кодексу та надання або надсилання контролюючим органом платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації, зокрема засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» для податкових декларацій, поданих у такий спосіб.

Податковим органом не було встановлено невідповідності поданих податкових декларації вимогам статті 48 ПК України.

Основні організаційно-правові засади обміну електронними документами між суб`єктами електронного документообігу визначає Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 06 червня 2017 року №557 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2017 року за №959/30827, у редакції наказу Міністерства фінансів України від 01 червня 2020 року №261; далі Порядок №557).

Відповідно до пунктів 7, 8, 11 розділу ІІ Порядку №557 автоматизована перевірка електронного документа включає, зокрема, перевірку обов`язкових реквізитів. У першій квитанції, що формується за результатами автоматизованої перевірки, зазначеної у пункті 7 цього розділу, повідомляється про результати такої перевірки. У разі негативних результатів автоматизованої перевірки у першій квитанції повідомляється про неприйняття електронного документа із зазначенням причин, у такому випадку друга квитанція не формується. Друга квитанція є підтвердженням про прийняття (реєстрацію) або повідомленням про неприйняття в контролюючому органі електронного документа. В другій квитанції зазначаються реквізити прийнятого (зареєстрованого) або неприйнятого (із зазначенням причини) електронного документа, результати обробки в контролюючому органі (дата та час прийняття (реєстрації) або неприйняття, реєстраційний номер, дані про автора та підписувача (підписувачів) електронного документа та автора квитанції). У разі наявності другої квитанції про прийняття електронного документа датою та часом прийняття (реєстрації) електронного документа контролюючим органом вважаються дата та час, зафіксовані у першій квитанції.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачем через «Електронний кабінет платника» подано пакет уточнюючої податкової звітності: уточнюючу загальну Податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи за 2024 рік; уточнюючі Податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік та додатки до них - уточнюючі Відомості про наявність земельних ділянок на 2024 рік та уточнюючі Розрахунки загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2023 рік у розрізі територіальних громад: Повчанській, Варковицькій, Привільненській, Семидубській, Тараканівській.

Щодо твердження апелянта що позивачем не дотримано вимоги пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України (котрі є умовою перебування на четвертій групі платника єдиного податку), зокрема не подано звітні податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи за місцем розташування земельних ділянок, Головне управління ДПС у Рівненській області не підтвердило статус платника єдиного податку четвертої групи СВК «ОБГІВ» на 2024 рік, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що таке рішення є неправомірним, оскільки пункт 299.10 статті 299 ПК України передбачає повноваження контролюючого органу щодо прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників цього податку, а не підтвердження чи відмови у підтвердженні статусу такого платника.

Крім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що передбачена податкова звітність все ж була прийнята 20 лютого 2024 року, тому виходячи із системного аналізу приписів статей 298-299 ПК України відсутні підстави стверджувати про настання умов для анулювання ліцензії згідно з підпунктом 5 пункту 299.10 статті 299 ПК України (яким передбачено можливість анулювання статусу платника єдиного податку четвертої групи у випадку неподання звітності взагалі).

Отже вірним є висновок суду першої інстанції про рішення контролюючого органу про анулювання реєстрації позивача платником єдиного податку четвертої групи вказує на не доведення податковим органом дотримання ним як суб`єктом владних повноважень способу реалізації владних управлінських функцій, а також свідчить про безпідставність та протиправність дій податкового органу щодо не підтвердження позивачу статусу платника єдиного податку четвертої групи у 2024 році.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінюючи наведені скаржниками доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Колегія суддів також вважає за доцільне зауважити, що у пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року у справі № 460/4954/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді В. С. Затолочний
Т. В. Онишкевич