Справа № 160/33791/24
Суддя: Ремез Катерина Ігорівна
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіРемез К.І.
за участі секретаря судового засіданняАнтонової А.Ю.
представника позивача Бруснік Т.Г. представника відповідача Стець А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
23.12.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 23.09.2024 №863/32-00-07-03-19 форми В1, відповідно до якого ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» зменшено суму бюджетного відшкодування в розмірі 33 982 489,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 16 991 244,50 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 27.09.2024 ним було отримано податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платникам податків від 23.09.2024 № 863/32-00-07-03-19 форми В1, відповідно до якого ПАТ «АМКР» встановлено завищення бюджетного відшкодування податку на додану вартість та зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у сумі 33 982 489,00 грн та застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 16 991 244,50 грн.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа розподілена судді К.І. Ремез.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.12.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.
Зазначені докази долучені до матеріалів справи.
13.01.2025 через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач підтримав позицію, викладену у позові.
Позивач зазначив, що згідно з п. 2 розділу II Порядку №1204 у разі якщо за результатами перевірок виявлено відсутність права на отримання платником податку бюджетного відшкодування, то відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за формою «В3». Позивач наголошує, що податкове повідомлення-рішення, яким не підтверджується право на бюджетне відшкодування має форму В3, а у цій справі оскаржується податкове повідомлення-рішення форми В1, яким позивачу було зменшено суму бюджетного відшкодування, задекларовану на рахунок платника у банку у податковій декларації з ПДВ за жовтень 2023.
Позивач наголошує, що відповідач протиправно зменшив бюджетне відшкодування по контрагентам ТОВ «ПРОФ-ГАРАНТ», ТОВ «ІНКОМГРУПП», ТОВ «БІО ТРАНС СЕРВІС», оскільки в податковій декларації по ПДВ за жовтень 2023 року позивач не заявляв їх до відшкодування, що підтверджує Додаток 3 до податкової декларації з ПДВ за жовтень 2023 року «Розрахунок суми бюджетного відшкодування» містить перелік суб`єктів господарювання платників податку на додану вартість, по яким заявлено бюджетне відшкодування та суми по цим конкретним платникам податку й серед заявлених сум на бюджетне відшкодування відсутні контрагенти ТОВ «ПРОФ-ГАРАНТ», ТОВ «ІНКОМГРУПП», ТОВ «БІО ТРАНС СЕРВІС».
20.01.2025 через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшли заперечення (на відповідь на відзив), у яких відповідач заперечував проти позову, посилаючись на судову практику, на інформацію щодо контрагентів позивача, яка свідчить про нереальність правочинів та господарської діяльності цих контрагентів.
Позивач зазначає, що у цьому випадку при прийнятті податкового повідомлення-рішення від 23.09.2024 №863/32-00-07-03-19 форми В1 контролюючий орган вийшов за межі предмету перевірки, що є недопустимим та є порушенням норм Податкового Кодексу України та прийняв податкове повідомлення-рішення неправильної форми.
Також позивач наголошував, що відповідач протиправно зменшив бюджетне відшкодування по контрагентам ТОВ «ПРОФ-ГАРАНТ», ТОВ «ІНКОМГРУПП», ТОВ «БІО ТРАНС СЕРВІС», оскільки в податковій декларації по ПДВ за жовтень 2023 року позивач не заявляв суми податку на додану вартість по податковим накладним складеними та зареєстрованими зазначеними контрагентами до відшкодування.
Позивач наголошує, що Додаток 3 до податкової декларації з ПДВ за жовтень 2023 року «Розрахунок суми бюджетного відшкодування» містить перелік суб`єктів господарювання платників податку на додану вартість, по яким заявлено бюджетне відшкодування та суми по цим конкретним платникам податку й серед заявлених сум на бюджетне відшкодування відсутні контрагенти ТОВ «ПРОФ-ГАРАНТ», ТОВ «ІНКОМГРУПП», ТОВ «БІО ТРАНС СЕРВІС».
На бюджетне відшкодування подано лише ТОВ «БК «МЕТКОМ ІНВЕСТ» й лише в сумі 14 039 179,20 грн, тоді як зменшена сума бюджетного відшкодування по даному контрагенту становить 23 708 253,61 грн, на 9 669 074,41 грн більше, ніж заявлено позивачем в податковій декларації ПДВ за жовтень 2023 року, що є протиправним.
07.02.2025 через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшли пояснення на заперечення, у яких відповідач наголошує на дефектності контрагентів позивача ТОВ «ПРОФ-ГАРАНТ», ТОВ «ІНКОМГРУПП», ТОВ «БІО ТРАНС СЕРВІС», ТОВ «БК «МЕТКОМ ІНВЕСТ».
07.02.2025 через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про долучення доказів: перепустки по ТОВ «БІО ТРАНС СЕРВІС», перепустки по ТОВ «БК МЕТКОМ ІНВЕСТ», відомості проходження інструктажів по ТОВ «БІО ТРАНС СЕРВІС», відомості проходження інструктажів по ТОВ «БК МЕТКОМ ІНВЕСТ», відомості проходження інструктажів по ТОВ «ПРОФ-ГАРАНТ», відомості проходження інструктажів по ТОВ «ІНКОМГРУПП».
Зазначені докази долучені до матеріалів справи.
17.02.2025 через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшли клопотання про долучення до матеріалів справи відповіді Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці вх. від 14.02.2025 № 1154/5 та пояснення, у яких відповідач просить суд звернути увагу на додаткові докази дефектності контрагента позивача.
Зазначені докази долучені до матеріалів справи.
10.03.2025 через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшли клопотання про долучення відповіді Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці вх. від 10.01.2025 № 134/5 та судової практики, а також додаткові пояснення, у яких відповідач просить суд звернути увагу на додаткові докази дефектності контрагента позивача.
Зазначені докази долучені до матеріалів справи.
У судових засіданнях представник позивача підтримала позицію, викладену у позові.
Представник відповідача заперечувала проти заявлених позовних вимог та просила відмовити у задоволенні позову повністю з підстав, вказаних у відзиві на позов.
Доповівши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено наступне.
Східним МУ ДПС по роботі з ВПП в період з 21.12.2023 по 10.01.2024 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 000,00 грн, по декларації з податку на додану вартість за жовтень 2023 року з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків.
За результатами перевірки 17.01.2024 складено акт № 24/32-00-50-02/24432974.
Перевіркою встановлено порушення ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» вимог пп. 16.1.5 п. 16.1 ст. 16, п. 44.1, п. 44.3, п. 44.5, п. 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85, пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, абз. б) п. 200.4 ст. 200 ПКУ, внаслідок чого позивачем завищено податковий кредит за жовтень 2023 року на суму ПДВ 49 925 477,00 грн, що призвело до завищення суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню, на суму ПДВ 49 925 477,00 грн; а також позивач не надав посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, за результатами чого складено акт про ненадання до перевірки оригіналів, належним чином завірених копій первинних, фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів від 10.01.2024 № 1/32-00-50-02-15/24432974.
Проведеною вибірковою перевіркою відображеного ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» показника у рядку 10.1 декларації з податку на додану вартість за жовтень 2023 року на підставі наданих документів, встановлено його завищення на суму ПДВ 28343537,00 грн, внаслідок встановленого порушення ст. 44, ст. 192, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» при відображенні в податковій звітності взаємовідносин з контрагентами, які декларують господарські операції при відсутності можливості їх здійснення (недостатня кількості персоналу для надання послуг/виконання робіт; відсутність (або незначна наявність) основних засобів; відсутність технічної та матеріальної бази для виконання робіт/ послуг, постачання ТМЦ; неможливість виробництва ТМЦ, відсутність фактичних виробників по ланцюгу придбання/реалізації товарів, робіт/послуг; неможливість реального здійснення платником податків господарських операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг тощо), а саме: ТОВ «АЛЬФА ПРЕМІУМ ГРУП», ТОВ «БІО ТРАНС СЕРВІС», ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «МЕТКОМ ІНВЕСТ», ТОВ «КАЙМАН», ТОВ «КОМЕРЦІЙНА КОМПАНІЯ «МЕГАЛІТ», ТОВ «ПРОМХІМТЕХ ЛТД», ТОВ НВП «ТЕХНОЕКС», ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ», ТОВ «ПРОФ-ГАРАНТ», ТОВ «ПРОМИСЛОВА ФІРМА «ДНІПРОПЕТРОВСЬКА ТРУБНА КОМПАНІЯ», ТОВ «БІП «ІНВЕСТИТОР», ТОВ «ШКОМГРУПП», ТОВ «ВІЛКОМ ЛТД», ТОВ «ТЕХНОЕКСПОРТ», ТОВ НВП «СПЕЦІНСТРУМЕНТ», ТОВ «МГРУПТЕХНОЛОГІЯ», ТОВ «ВП «ІРБІС», ТОВ «АВТО БУС-МАРКЕТ», ТОВ «НІКОПРОГРЕСБУД», ТОВ «МЕТРОТАЙЛ-УКРАЇНА», ТОВ «ВП «ЕЛЕКТРОАПАРАТ», ТОВ «СТІЛ ІНВЕСТ ЮКРЕЙН».
Також, перевіркою відображеного показника у рядку 16 (Колонка Б) «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» декларації з податку на додану вартість за жовтень 2023 року у сумі 21 581 940,00 грн, встановлено порушення п. 44.1 ст. 44, ст. 192, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 ПКУ, внаслідок наступного: до декларації з ПДВ віднесено податкове повідомлення - рішення від 14.09.2023 № 000/867/32-00-07-01-19, яке винесено за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодуванню з бюджету по взаємовідносинам із ТОВ «БК «МЕТКОМ ІНВЕСТ», ТОВ «БІО ТРАНС СЕРВІС».
Крім цього, актом перевірки зафіксовано, що за результатами наданих документів та проведеної перевірки складено акт від 10.01.2024 № 1/32-00-50-02-15/24432974 про ненадання до перевірки оригіналів, належним чином завірених копій первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів при проведенні позапланової документальної невиїзної перевірки ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» по декларації з податку на додану вартість за жовтень 2023 року.
За висновками, викладеними в Акті перевірки, Східним МУ ДПС по роботі з ВПП винесені податкові повідомлення-рішення: форми «В1» від 15.02.2024 № 83/32-00-50-02, яким підприємству зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на 49 925 477,00 грн, та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 24 962 739,00 грн; форми «ПС» від 15.02.2024 № 84/32-00-50-02, яким до підприємства застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 2 040,00 гривень.
01.03.2024 позивачем подано скаргу до Державної податкової служби України № 9 851-12/32.
ДПС України було розглянуто скаргу ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» на податкові повідомлення-рішення Східного МУ ДПС по роботі з ВПП від 15.02.2024 № 83/32-00- 50-02, № 84/32-00-50-02. Рішенням ДПС від 13.03.2024 № 6996/6/99-00-06-01-04-06 продовжено строк розгляду скарги до 29.04.2024 (включно).
ДПС України за результатами розгляду скарги було скасовано податкове повідомлення-рішення Східного МУ ДПС по роботі з ВПП від 15.02.2024 № 83/32-00-50-02 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «ТЕХНОЕКСПОРТ», ТОВ «БК «МЕТКОМ ІНВЕСТ», ТОВ «ПРОФ-ГАРАНТ», ТОВ «ІНКОМГРУПП», ТОВ «КАЙМАН», ТОВ «БІО ТРАНС СЕРВІС» та у відповідній частині застосовані штрафні санкції, а в іншій частині зазначене ППР та ППР Східного МУ ДПС по роботі з ВПП від 15.02.2024 № 84/32-00-50-02 залишено без змін.
Водночас, ДПС України зобов`язало Східне МУ ДПС по роботі з ВПП вжити заходи відповідно до пп. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78 ПКУ в частині віднесення в розрахунок бюджетного відшкодування сум ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ «БК «МЕТКОМ ІНВЕСТ», ТОВ «ПРОФ-ГАРАНТ»,ТОВ «ІНКОМГРУПП», ТОВ «БІО ТРАНС СЕРВІС» за жовтень 2023 року.
За результатами перевірки складено акт від 26.08.2024 № 787/32-00-07-03-14/24432974, яким зафіксовано порушення позивачем вимог п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, абз. «б» п. 200.4 ст. 200 ПКУ з урахуванням норм п. 44.1 ст. 44 ПКУ, що призвело до завищення підприємством податкового кредиту у жовтні 2023 року на загальну суму ПДВ 33982489,00 грн, та, як наслідок, завищення на цю ж суму бюджетного відшкодування у жовтні 2023 року.
На підставі висновків, викладених в Акті перевірки, Східним МУ ДПС по роботі з ВПП було прийнято податкове повідомлення-рішення форми «В1» від 23.09.2024 № 863/32-00-07-03-19, яким підприємству зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на 33982489,00 грн, та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 16 991 244, 50 гривень.
Не погодившись із вказаним, позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає про таке.
Згідно з абз. 1 пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПКУ документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
В абз. 4 пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПКУ документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Згідно з абз. 6 пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПКУ документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Відповідно до п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
У свою чергу статтею 200 пунктом 200.11 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган має право протягом 40 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями: за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками; з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статі 209 цього Кодексу.
Крім того, у пункті 37 абзаці 1 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України чітко визначено, що контролюючі органи не здійснюють документальні позапланові виїзні перевірки щодо достовірності сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, заявлених платниками у звітних періодах, що настають після 1 липня 2015 року, крім випадків, визначених пунктом 200.11 статті 200 цього Кодексу.
Тлумачення норми підпункту 78.1.8 ПК України свідчить про два окремі випадки проведення документальної позапланової перевірки: перша - подання декларації, в якій заявлено до відшкодування з бюджету суми податку на додану вартість; друга - подання декларації з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
При цьому у першому випадку позапланова перевірка проводиться за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V ПК України.
Вживання в тексті норм підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78, та пункту 200.11 статті 200 ПК України словосполучень «відшкодування з бюджету податку на додану вартість», «сума бюджетного відшкодування» поряд із «від`ємне значення з податку на додану вартість» свідчить про те, що встановлена підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України умова перевищення 100 тис. гривень як підстава для проведення позапланової документальної перевірки стосується від`ємного значення з податку на додану вартість, як окремого від суми бюджетного відшкодування показника податкового обліку.
Відповідно до пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України, платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування саме за результатами камеральної перевірки, і тільки у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами позапланової документальної перевірки, яка проводиться протягом 40 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації.
Відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Абзац «б» п.200.4 ст.200 ПКУ наголошує, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.
Саме на порушення цих норм Податкового кодексу України наполягає контролюючий орган в спірному податковому повідомленні-рішенні.
Проте, відповідно до наказу від 06.06.2024 №134-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки» перевірка проведена з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис.грн., по декларації з податку на додану вартість за жовтень 2023 року.
Тобто, предметом перевірки є законність декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. по декларації з податку на додану вартість за жовтень 2023 року.
Податкове повідомлення-рішення від 23.09.2024 №863/32-00-07-03-19 форми В1, яке є предметом спору по цій справі, зменшує суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, тоді як предметом перевірки було законність декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис.грн., по декларації з податку на додану вартість за жовтень 2023 року.
Тобто, при прийнятті податкового повідомлення-рішення від 23.09.2024 №863/32-00-07-03-19 форми В1 контролюючий орган вийшов за межі предмету перевірки, що є порушенням норм Податкового Кодексу України, внаслідок чого прийняв податкове повідомлення-рішення невідповідної форми.
Суд погоджується з доводами позивача, що відповідач протиправно зменшив бюджетне відшкодування по контрагентам ТОВ «ПРОФ-ГАРАНТ», ТОВ «ІНКОМГРУПП», ТОВ «БІО ТРАНС СЕРВІС», оскільки в податковій декларації по ПДВ за жовтень 2023 року позивач не заявляв їх до відшкодування, оскільки Додаток 3 до податкової декларації з ПДВ за жовтень 2023 року «Розрахунок суми бюджетного відшкодування» містить перелік суб`єктів господарювання платників податку на додану вартість, по яким заявлено бюджетне відшкодування та суми по цим конкретним платникам податку й серед заявлених сум на бюджетне відшкодування відсутні контрагенти ТОВ «ПРОФ-ГАРАНТ», ТОВ «ІНКОМГРУПП», ТОВ «БІО ТРАНС СЕРВІС».
До бюджетного відшкодування заявлено ТОВ «БК «МЕТКОМ ІНВЕСТ» у сумі 14 039 179,20 грн, при цьому зменшена сума бюджетного відшкодування по контрагенту становить 23 708 253,61 грн, що на 9 669 074,41 грн більше, ніж заявлено позивачем в податковій декларації ПДВ за жовтень 2023 року, що є протиправним.
Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податковою обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений к порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.
Відповідно до п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно з п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених Кодексом.
За порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна. Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з цим Кодексом, застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів). Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, може застосовуватися у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені (статті 111 ПК України).
Як убачається з податкового повідомлення-рішення від 23.09.2024 №863/32-00-07-03-19 до позивача застосовано штрафну санкцію у виді штрафу у розмірі 50 %, що відповідає положенням п.123.3 ст.123 Податкового кодексу України.
Пункт 123.3 ст.123 Податкового кодексу України наголошує, що діяння, передбачені пунктом 123.2 цієї статті, вчинені повторно протягом 1095 календарних днів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.
Тобто кваліфікуючі ознаки застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 50% є повторність вчиненого умисно діянь платником податків, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу.
Відповідно до статті 1 ПК України порядок справляння податків і зборів їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, встановлюється цим Кодексом.
Законом України від 16.01.2020 №466-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» (далі - Закон №466) внесено зміни до Кодексу, у тому числі, в частині кваліфікації податкового правопорушення саме як протиправного, винного (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.
Також, Законом №466 визначено, у яких випадках діяння вважається таким, що вчинене умисно, а також зазначено, що необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення, у випадках, визначених пунктом 119.3 статті 119, пунктами 123.2 - 123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125-1.2 - 125-1.4 статті 125-1 Кодексу, є встановлення контролюючими органами вини особи.
Податковим правопорушенням, у відповідності із п. 109.1 ст. 109 Податкового кодексу України, є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (у т. ч. осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 112.1, п. 112.2 ст. 112 ПК України особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.
Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.
Отже, невжиття платником податків достатніх заходів щодо дотримання правил та норм податкового законодавства, або якщо контролюючий орган доведе що вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються не достатніми, платник податків вважається винною у вчиненні правопорушення.
Суд відмічає, що ПК України не містить визначення поняття «вина», однак умови, за яких особа вважається винною, наведені у пунктах 112.1, 112.2 ст. 112 ПК України та полягають у тому, що особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.
При цьому, необхідно враховувати, що вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.
Отже, умовами, які визначають вину особи, у розумінні ст. 112 Кодексу є:
- встановлення можливості дотримання особою правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжиття цією особою достатніх заходів щодо їх дотримання;
- доведення контролюючим органом того, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.
Саме можливість особою дотримуватися правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, однак не вжиття нею достатніх заходів щодо їх дотримання, через вчинення дій, які можуть бути кваліфіковані як нерозумні, недобросовісні та без належної обачності, за умови доведення цього контролюючим органом, є свідченням вини особи, у вчинені податкового правопорушення.
Отже, обов`язок доведення вини, ПК України покладено на контролюючий орган, без виконання якого, особу неможливо притягнути до фінансової відповідальності за податкове правопорушення, для кваліфікації якого, умовою є наявність вини.
Суд зазначає, що разом із цим, необхідно враховувати, що згідно п. 109.3 ст. 109 Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи, лише у випадках визначених пунктом 119.3 статті 119, пунктами 123.2 - 123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125-1.2 - 125-1.4 статті 125-1 цього Кодексу.
У всіх інших випадках визначених Кодексом, за які передбачена фінансова відповідальність, обов`язок встановлення вини особи на контролюючі органи не покладений. Підставою для притягнення особи до фінансової відповідальності є виключно не дотримання нею вимог Кодексу, за які така відповідальність встановлена.
Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених ПКУ та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (абзац другий п. 109.1 ст. 109 ПК України).
У випадках, визначених пунктом 119.3 статті 119, пунктами 123.2 - 123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125 1.2 - 125 1.4 статті 125 1 цього Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи (абзац другий п. 109.3 ст. 109 ПКУ).
Юридичним фактом, з яким законодавець пов`язує відповідальність у вигляді штрафу на підставі пункту 123.3 ст. 123 Податкового кодексу України, є обов`язок доведення контролюючим органом умислу платника податків, а саме, що платник податків мав можливість вжити заходи щодо дотримання правил та норм Податкового кодексу України, але умисно не вчиняв певні дії щодо сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.
У разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, то останній не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Водночас, положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків (п. 112.7 ст. 112 ПКУ).
Отже, не вжиття платником податків достатніх заходів щодо дотримання правил та норм податкового законодавства, або якщо контролюючий орган доведе що вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються не достатніми, платник податків вважається винною у вчиненні правопорушення.
Зважаючи на зазначене, суд вказує, що відповідальність за скоєння податкового правопорушення, що передбачена, у тому числі пунктом 123.3 ст.123 ПК України настає лише у разі, коли контролюючий орган доведе, що платник податків мав можливість вжити заходи щодо дотримання правил та норм ПК України, але не вчиняв певні дії або допускаючи бездіяльність, діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.
Отже, обов`язок доведення вини, ПК України покладено на контролюючий орган, без виконання якого, платника податку не можливо буде притягнути до фінансової відповідальності за податкове правопорушення, для кваліфікації якого, умовою є наявність вини.
Виходячи з аналізу положень пункту 123.3 ст.123 ПК України, юридичним фактом, з яким пов`язується відповідальність у вигляді штрафу, є обов`язок доведення контролюючим органом скоєння платником податків податкового правопорушення, а саме: що платник податків мав можливість вжити заходи щодо дотримання правил та норм ПК України, але платником податків умисно не вчиняв певні дії або допускаючи бездіяльність, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, умисно вчинив ці дії.
Судом встановлено, що відповідачем у акті перевірки не зазначено жодних обґрунтувань, чому до позивача необхідно застосувати положення пункту 123.3 ст.123 ПК України, та з яких підстав відповідач дійшов висновку, що позивач діяв умисно, а також не наведено такого у межах провадження по даній справі.
Суд зауважує, що акт перевірки взагалі не містить посилань на пункт статті 124 ПК України, яким мала бути визначена штрафна санкція щодо позивача.
Надані відповідачем пояснення, акт перевірки та оскаржувані податкові повідомлення-рішення не дають змоги дійти висновку, яким чином контролюючий орган ухвалив рішення щодо застосування певного виду штрафу, що, на думку суду, позбавляє позивача можливості сформулювати відповідні заперечення та уникати у майбутньому аналогічних порушень податкового законодавства.
Відсутність в акті перевірки інформації, яка характеризує таку ознаку виявленого діяння як умисність, вказує на необґрунтованість прийняття в подальшому податкового повідомлення-рішення на підставі пунктів 124.2, 124.3 статті 124 ПК України.
Суд зауважує, що позивачем надано повні, змістовні та логічні пояснення на підтвердження позовних вимог.
Доводи відповідача суд відхиляє, оскільки вони неконкретизовані, не містять зауважень щодо наданих позивачем пояснень та документів. Відповідачем не доведено, що ним не було здійснено виходу за межі предмету податкової перевірки, не доведено, що позивач умисно вчинив дії, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи.
Відтак, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
Суд не вважає доцільним аналізувати реальність господарських операцій позивача із контрагентами ТОВ «ПРОФ-ГАРАНТ», ТОВ «ІНКОМГРУПП», ТОВ «БІО ТРАНС СЕРВІС» та ТОВ «БК «МЕТКОМ ІНВЕСТ», оскільки з боку відповідача при проведенні перевірки мали місце саме процедурні порушення, які є настільки суттєвими, що, на думку суду, вже має наслідком незаконність висновків.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
У той же час, ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивача, виходячи з вимог вищенаведеного чинного законодавства України та обставин, встановлених в ході розгляду справи.
Згідно із частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно положень частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з пунктами 1, 2 частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Керуючись ст. 132, 134, 143, 241-246, 252, 255, 295 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 23.09.2024 № 863/32-00-07-03-19 форми В1, відповідно до якого Публічному акціонерному товариству "АрселорМіттал Кривий Ріг" зменшено суму бюджетного відшкодування в розмірі 33982489,00 грн та застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 16 991 244,50 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 18 квітня 2025 року.

Суддя К.І. Ремез