Справа № 160/28619/24
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідач-1), ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 (відповідач-2) про визнання протиправним дій та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду за допомогою підсистеми "Електронний суд" надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідач-1), ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 (відповідач-2), в якому позивач просить суд (з урахуванням уточненого позову та клопотання про заміну неналежного відповідача):
- визнати протиправними дії службових/посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у протиправному затриманні, доставлянні та утриманні позивача в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_1 , в проміжок час з 26.09.2024 року по 27.09.2024 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 , утриматись від вчинення дій, які полягають у протиправному затриманні, доставлянні та утриманні позивача проти його волі в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати рішення військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняте в проміжок часу з 26.09.2024 по 27.09.2024 року, щодо визнання позивача придатним до військової служби, яке було прийнято формально, проти волі позивача, не оглянувши останнього лікарями відповідно до вимог Положення про військово - лікарську експертизу у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства Оборони України № 402 від 14.08.2008 року.
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 , які полягають у призові позивача на військову службу під час мобілізації без проходження медичного огляду ВЛК;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 , утриматись від призову позивача на військову службу під час мобілізації без проходження медичного огляду ВЛК з урахуванням дійсного стану здоров`я та хвороб позивача.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача проти його волі було затримано та доставлено до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 , де його протиправно та незаконно утримували не маючи на те законних підстав. В теперішній час позивач проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 . Позивач стверджує, що 26.09.2024 року 27.09.2024 року, за рішенням військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 , він визнаний придатним до військової служби за станом здоров`я. ОСОБА_2 стверджує, що ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час визнання його придатним до військової служби, не було проведено повного, всебічного та об`єктивного медичного обстеження стану його здоров`я, його взагалі не було оглянуто жодним із лікарів, та не було прийнято до уваги його дійсний стан здоров`я та медичні діагнози не було враховано, огляд було проведено формально. ОСОБА_2 вважає себе не придатним до військової служби за станом здоров`я, та до виконання обов`язків військової служби і бойових завдань. Порушені права позивача, підлягають захисту, та відновленню у судовому порядку.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Станом на 10.01.2025 року відзив від ІНФОРМАЦІЯ_6 на адресу суду не надходив.
20.01.2025 року від представника позивача надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.2025 року поновлено провадження у справі.
20.02.2025 року від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що 26 вересня 2024 року громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 був запрошений до адміністративної будівлі ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою уточнення облікових даних. Відповідно до внесеної інформації до системи Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, позивач відстрочкою від призову на військову службу під час мобілізації на підставі статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не користувався, тобто підстав бути непризваним на військову службу під час мобілізації не мав. При уточненні наявних облікових даних через електронну систему, з 20 серпня 2019року Позивач перебував на військовому обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_10 як громадянин, який переданий з військового обліку призовників, який досяг 25 річного віку (аб. 9 п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Відповідно до внесеної інформації до електронної системи Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, військовозобов`язаний позивач медичний огляд по встановленню групи придатності до військової служби з часу постановки на військовий облік (20.08.2019 року) не проходив жодного разу. Тобто, в період з 18 травня 2024 року по 17 липня 2024 року гр. ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем перебування на військовому обліку для уточнення свої облікові дані. 26 вересня 2024 року громадянин ОСОБА_1 отримав направлення для проходження військово-лікарської комісії. За результатами проходження військово-лікарської комісії, та наданих медичних документів, Голова військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 дійшов висновку, що на підставі графи ІІ Розладу хвороб, військовозобов`язаний ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби. При проходженні військово-лікарської комісії скарг на стан здоров`я зі сторони позивача, не надходило. Довідка ВЛК зареєстрована в книзі протоколів військово-лікарської комісії 26 вересня 2024 року за Протоколом № 40 п.1318 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.09.2024 року № 452 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації в складі команди НОМЕР_1 » військовозобов`язаний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , призваний на військову службу під час загальної мобілізації.
Від ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 (відповідач-2) відзив на позов не надходив.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд встановив наступне.
Відповідно до Картки обстеження та медичного огляду для визнання ступеня придатності до військової служби (Протокол №40 п.1318 від 26.09.2024 ІНФОРМАЦІЯ_11 ), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 солдат:
Відомості про перебування на обліку (психоневрологічний, наркологічний, протитуберкульозних) - не перебуває. Проведено лабораторні дослідження крові, сечі, флюорографічний. Обстежений спеціалістами: терапевт (придатний), хірург (придатний), невропатолог (придатний), лор (придатний), психіатр (придатний), офтальмолог. Діагноз та постанова ВЛК: здоровий, придатний до військової служби.
Згідно довідки військово-лікарської комісії від 26.09.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_1 , солдат ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_9 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_12 (третій відділ у АДРЕСА_4 ). Проведено медичний огляд ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_13 26.09.2024 Пр.№40 п.1318. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) Здоровий. Придатний до військової служби.
Згідно Витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 27.09.2024 №452 Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації в складі команди № НОМЕР_1 , на виконання Указу Президента України від 06.05.224 року №271/2024 "Про продовження строку загальну мобілізацію", Указу Президента України від 06.05.2024 №272/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", відповідно до Законів України "Про військовий обов`язок і військову службу", Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та нарядів ІНФОРМАЦІЯ_14 на призов військовозобов`язаних під час мобілізації, для комплектування команди № НОМЕР_1 наказано заступнику начальника ОТЦК та СП - начальнику мобілізаційного відділення призвати та направити для проходження військової служби під час загальної мобілізації, військовозобов`язаних відповідно до поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані і відправлені в складі команди № НОМЕР_1 - солдат ОСОБА_1 (3 відділ смт Софіївка).
Не погоджуючись діями відповідача щодо призову позивача на військову службу, рішенням ВЛК про його придатність до військової служби, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.
Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Відповідно до ст. 106 Конституції України Президент України, зокрема, приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Надалі, воєнний стан був продовжений і діє на сьогоднішній день.
Крім цього, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, указом Президента України № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Укази Президента України про мобілізацію щоразу затверджувала Верховна Рада України відповідними законами.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України "Про військову службу і військовий обов`язок" (далі - Закон № 2232-XII).
Відповідно до статті 1 цього Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частини перша-третя статті 1 Закону).
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) (частина сьома статті 1 Закону № 2232-XII).
Згідно з частиною дев`ятою статті 1 №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до частини десятої статті 1 Закону №2232-XII громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.
Відповідно до частини 10 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі по тексту - Положення №402).
Згідно з абз.1-7 п.2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
ВЛК приймають постанови у тому числі на виїзних засіданнях та, в окремих випадках (лікування за кордоном) - дистанційно.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.
Постанова ВЛК скасовується у випадках, коли попередня постанова ВЛК на дату її прийняття не відповідала законодавству та/або була прийнята на підставі недійсних документів.

Постанова ВЛК відміняється у випадках, коли необхідно привести зміст попередньої постанови ВЛК (яка була прийнята правильно) у відповідність до чинного законодавства.

Відповідно до абз.1-3 п. 2.2 глави 2 розділу І Положення № 402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать:

Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК);

ВЛК регіону.

Згідно з положеннями підпункту 2.5.1, 2.5.4 пункту 2.5 глави 2 розділу І Положення № 402 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК Десантно-штурмових військ; ВЛК Сухопутних військ Збройних Сил України; ІНФОРМАЦІЯ_15 ; ВЛК ТЦК та СП; ВЛК інших закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності.

Штатні і позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) з питань військово-лікарської та лікарсько-льотної експертизи підпорядковуються вищим штатним ВЛК.

Як передбачено вимогами п.п. 2.3.4 п. 2.3 глави 2 розділу I Положення № 402 ЦВЛК має право оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України; надавати роз`яснення щодо формулювання постанов ВЛК (ЛЛК).

Згідно з п.п. 2.3.5 п. 2.3 глави 2 розділу I Положення № 402 рішення, постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Відповідно до пп. 2.4.5 п. 2.4 глави 2 розділу І Положення № 402 ВЛК регіону має право: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати, відміняти або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК.

Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку (п. 2.4.10. п. 2.4 глави 2 розділу І Положення № 402).

Згідно з п.п. 2.5.11. п.2.5 глави 2 розділу І Положення № 402 документи позаштатних ВЛК скріплюються печаткою закладу охорони здоров`я (установи), військової частини, в яких ці комісії утворені.

Відповідно до п.п. 2.8.1., 2.8.2. п.2.8 глави 2 розділу І Положення № 402 ВЛК ТЦК та СП створюється при районному (міському) ТЦК та СП.

Для керівництва і контролю за діяльністю цих комісій при ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя створюються відповідно Кримська республіканська, обласні, Київська міська та Севастопольська міська ВЛК.

Роз`яснення ВЛК регіону та ЦВЛК з питань військово-лікарської експертизи є обов`язковими для виконання ВЛК ТЦК та СП.

ВЛК ТЦК та СП має право приймати постанови відповідно до цього Положення.

Згідно з пп.2.8.3., 2.8.4. п.2.8 глави 2 розділу І Положення № 402 ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міста Києва мають право переглядати постанови ВЛК районного (міського) ТЦК та СП, крім постанов, які згідно з цим Положенням підлягають розгляду, контролю та затвердженню ЦВЛК, ВЛК регіону.

На ВЛК районного (міського) ТЦК та СП покладається огляд громадян відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I, пункту 1.4 глави 1 розділу II цього Положення. Рішенням ВЛК регіону на ВЛК ТЦК та СП покладається огляд інших громадян.

Разом з тим, згідно із п.п.3.3. та 3.4 глави 3 розділу І Положення № 402 скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення».

Штатні ВЛК перевіряють відповідність прийнятих позаштатними ВЛК постанов встановленому діагнозу та вимогам цього Положення, на підставі доданих до звернення оригіналів медичних документів або належним чином завірених їх копій, а також наявних медичних записів та висновків у відповідних реєстрах електронної системи охорони здоров`я.

Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_16 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим.

Дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних (Київського міського, ІНФОРМАЦІЯ_17 , ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, оскаржуються в штатних ВЛК.

Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.

У разі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (відміни, скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК.

Таке рішення є обов`язковим до виконання та має бути реалізовано не пізніше ніж в місячний строк з дати прийняття.

У разі визнання штатною ВЛК звернення необґрунтованим, воно повертається заявнику (скаржнику) з відповідними роз`ясненнями, у строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».

У разі прийняття рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд, військовослужбовці та інші особи, зазначені у пункті 1.2 глави 1 цього розділу, направляються для проходження медичного огляду ВЛК в інший заклад охорони здоров`я, ніж той, в якому проводився медичний огляд ВЛК, постанова якої оскаржується.

Таким чином, із наведених вище норм Положення № 402 слідує, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються штатні та позаштатні військово-лікарські комісії, які проводять медичний огляд осіб, передбачених п. 1.1 розділу І Положення № 402, зокрема, з метою визначення ступеня придатності до військової служб, за результатами якого приймають постанови, що оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання ВЛК. До штатних ВЛК належать, зокрема, ВЛК регіону, до повноважень яких належить розгляд скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи. ВЛК регіону також мають право оглядати військовослужбовців, скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК та направляти військових на контрольний медичний огляд, а також за їх рішенням може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд. Постанови регіональних ВЛК можуть бути оскаржені до ЦВЛК або до суду.

Пунктом 1.1 розділу ІІ Положення № 402 передбачено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності:

до військової служби призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти);

військовослужбовців, призовників, військовозобов`язаних та резервістів до служби в Десантно-штурмових військах, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті, підрозділах спеціального призначення;

військовослужбовців до військової служби;

військовослужбовців до військової служби за військовою спеціальністю;

військовослужбовців, призовників, військовозобов`язаних та резервістів до служби в Десантно-штурмових військах, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті, підрозділах спеціального призначення.

Відповідно до п. 1.2 розділу ІІ Положення № 402 постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ-10).

Згідно з п. 1.4 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд громадян, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення та допризовників, проводиться в порядку, визначеному таблицею.

Як передбачено п.2.1 та п.2.2 розділу ІІ Положення № 402 організація медичного огляду призовників і допризовників покладається на районні (міські) комісії з питань приписки і районні (міські) призовні комісії, в областях - на обласні призовні комісії та призовні комісії Автономної Республіки Крим і міста Києва.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій службових/посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 , які полягають у протиправному затриманні, доставлянні та утриманні позивача в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 , утриматись від вчинення дій зазначених дій, суд зазначає наступне.

Як зазначено в обґрунтуванні позовної заяви, 26 вересня 2024 року, близько 09:00 години ранку, невідомі особи в кількості 4-5 осіб чоловічої статі, двоє з яких одягнуті в однострій Національної поліції України, а двоє у формений одяг Збройних Сил України, знаходячись на зупинці громадського транспорту «кільце 44 кварталу), що у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, Україна, протиправно (незаконно), із застосуванням зовнішніх засобів психологічного впливу/тиску (людина зі зброєю), в супереч волі позивача, протиправно/незаконно викрали та під суворим супроводом привезли його до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , де протиправно/незаконно утримували (позбавили волі), не маючи на те законних підстав (протокол затримання, тощо) до 08:00 години 27.09.2024 року, після чого під вартою озброєних людей у форменому одязі Збройних сил України, протиправно від конвоювали позивача до м. Дніпро.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем доказів на підтвердження заявлених позовних вимог разом з позовною заявою надано не було. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовані вимоги позивача суд враховує, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на зазначене, заявлені позивачем позовні вимоги недоведені належними засобами доказування.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з матеріалами справи, позивач 26.09.2024 пройшов медичний огляд ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 , результати якого оформлені постановою у формі довідки від 26.09.2024 р. із висновками про придатність позивача до військової служби.

В свою чергу, норми Положення № 402 не передбачають право особи, що проходила медичний огляд, оскаржувати постанови штатних (позаштатних) ВЛК (в даному випадку ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у судовому порядку.

Згідно з Положенням № 402, у разі непогодження із постановами штатних (позаштатних) ВЛК, особа має право звернутися до ВЛК вищого рівня із скаргою на дії чи рішення ВЛК.

У свою чергу, ВЛК регіону мають право скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК та направляти військових на контрольний медичний огляд, а також за їх рішенням може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.

Разом з цим, постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що перевірка рішень ВЛК на предмет того, чи дотримані всі умови та критерії, передбачені Положенням № 402 при проведенні медичного огляду військового, належить до функцій ВЛК регіону чи ЦВЛК, а остаточного рішення, яке підлягає судовому оскарженню, з приводу придатності позивача до військової служби ВЛК регіону чи ЦВЛК (в межах справи) не приймали, а тому позивачем не дотримано вимоги Положення № 402 щодо процедури оскарження результатів медичного огляду, що є окремою підставою для відмови у задоволенні вимог адміністративного позову.

Відповідна позиція викладена у постановах Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2024 р. у справі №560/7864/24 та від 10.02.2025 р. у справі № 560/8886/24.

Поряд з цим, обґрунтовуючи протиправність висновку ВЛК, позивач вказує, що наявні у нього хвороби є такими, які виключають його придатність до військової служби.

Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 у справі № 806/526/16 зазначив: "…що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі".

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки, як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Разом з тим, суд зазначає, що питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача, врахування тих чи інших медичних документів при формуванні висновку та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Згідно із висновками Верховного Суду, у постанові Верховного Суду від 12 червня 2020 року у справі №810/5009/18 надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.

Таким чином, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду від 12.02.2021 у справі №820/5570/16.

В контексті наведеного, визначаючись в частині вимог стосовно визнання протиправними дії відповідача-1, які полягають у призові позивача на військову службу під час мобілізації без проходження медичного огляду ВЛК та зобов`язання утриматись від призову позивача на військову службу під час мобілізації без проходження медичного огляду ВЛК з урахуванням дійсного стану здоров`я та хвороб позивача, суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За загальним правилом, діями суб`єкта владних повноважень є сукупність вчинків здійснених у межах наданих чинним законодавством повноважень. Отже, під протиправними діями суб`єкта владних повноважень слід розуміти активну форму поведінки, пов`язану з виконанням дій, які такий суб`єкт не мав права вчинювати відповідно до його повноважень, за відсутності обставин, з якими пов`язана необхідність вчинення певної дії або з порушенням процедури.

До адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено, оскільки підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод. Однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу саме позивача. При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення можливості чи неможливість реалізації її законного права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Згідно Витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 27.09.2024 №452 Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації в складі команди № НОМЕР_1 , наказано заступнику начальника ОТЦК та СП - начальнику мобілізаційного відділення призвати та направити для проходження військової служби під час загальної мобілізації, військовозобов`язаних відповідно до поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані і відправлені в складі команди № НОМЕР_1 - солдат ОСОБА_1 (3 відділ смт Софіївка).

Відтак, позивача вже призвано на військову служу під час мобілізації.

Враховуючи, що зазначені вище вимоги заявлені до відповідача є похідними від позовних вимог щодо оскарження довідки (рішення) про придатність позивача, то, ураховуючи висновок суду про відсутність підстав для її скасування, суд не вбачає підстав для визнання дій відповідача щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації протиправними, зокрема і наказ про призов на військову службу по мобілізації.

Крім тог, суд зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права щодо визнання протиправними дії відповідача-1, які полягають у призові позивача на військову службу під час мобілізації без проходження медичного огляду ВЛК та зобов`язання утриматись від призову позивача на військову службу під час мобілізації без проходження медичного огляду ВЛК з урахуванням дійсного стану здоров`я та хвороб позивача, є неефективним, адже не вирішує правомірності призову на військову службу та дій органу ТЦК та СП.

Суд натомість зазначає, що у відповідності до висновків, які зроблені Верховним Судом в Постанові від 5 лютого 2025 року у справі № 160/2592/23 (провадження № К/990/35899/24) зазначено, що відновлення порушеного права повинне відбуватися в межах спірних правовідносин за участю їх учасників. Водночас зобов`язання військової частини звільнити особу з військової служби виходить за межі правовідносин між районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки й позивачем щодо порядку його призову на військову службу під час мобілізації, яка є предметом розгляду в цій справі.

У спірних правовідносинах порушеним було право позивача на належну процедуру його призову на військову службу під час мобілізації. Обраний же позивачем спосіб захисту порушеного права, який надалі застосували суди обох інстанцій за наслідками розгляду справи, звільнення з військової служби є неефективним, адже не вирішує правомірності акта, який приймається за результатом проведеної процедури призову позивача на військову службу. Такий спосіб захисту порушеного права втручатиметься в інші правовідносини, які врегульовані іншими правовими нормами, що не досліджувалися судами попередніх інстанцій, і створюватиме ситуацію невиконуваності судового рішення.

Верховний Суд наголосив, що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу.

Згідно частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам позивачем не надано достатньо належних доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відсутні підстави для здійснення розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_5 ) до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ), ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_8 (КП «Софіївська Центральна лікарня» Софіївської селищної ради, смт. Софіївка, вул. Карпенка, 1, 53100. ) про визнання протиправними дій, рішення та зобов`язання вчинити певні дії,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова