Справа № 520/23808/21
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 квітня 2025 року

м. Київ

справа №520/23808/21

адміністративне провадження № К/990/15373/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Уханенка С.А.,

суддів: Кашпур О.В., Соколова В.М.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2025 року у справі за позовом Міністерства внутрішніх справ України, Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Міністерство внутрішніх справ України, Національна академія Національної гвардії України звернулись до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії Національної гвардії України суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 у Національній академії Національної гвардії України у період з 22 серпня 2019 року по 01 листопада 2021 року у розмірі 332813,33 грн (триста тридцять дві тисячі вісімсот тринадцять).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2024 року у задоволенні позовної заяви відмовлено повністю.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2025 року апеляційну скаргу Національної академії Національної гвардії України задоволено. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2024 року скасовано. Прийнято нове судове рішення, яким позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Національної академії Національної гвардії України суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 у Національній академії Національної гвардії України у період з 22 серпня 2019 року по 01 листопада 2021 року у розмірі 332813,33 грн.

11 квітня 2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» відповідач надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2025 року у цій справі.

Предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 у Національній академії Національної гвардії.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, як виняток, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами "а" - "г" цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, справа розглянута Харківським окружним адміністративним судом в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскаржуючи постанову суду апеляційної інстанції у справі, яка розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, скаржник у касаційній скарзі послався на підпункти «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

В обґрунтування підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України скаржник зазначає, що відповідь касаційного суду мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Суд касаційної інстанції відхиляє зазначені доводи скаржника, позаяк останнім не обґрунтовано в чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розумінні та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин. У поданій касаційній скарзі відсутні посилання на конкретні справи або їх кількісні показники, які б свідчили про те, що судами сформульовано різну правову позицію при вирішенні справ з аналогічним предметом та подібними обставинами справи. Доводи скаржника щодо фундаментального значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики зводяться виключно до припущень скаржника та не містять належного обґрунтування.

Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

В обґрунтування підпункту «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України скаржник зазначає, що ця справа має виняткове значення для нього, з огляду на те, що сума яка підлягає стягненню з останнього значно вища за матеріальне становище відповідача з огляду на його доходи за 2024 рік, що підтверджується довідкою з ДРФО.

Верховний суд відхиляє викладені доводи, оскільки певні матеріальні труднощі, які виникають у разі ухвалення судових рішень не на користь особи, не свідчать безумовно про винятковість цієї справи для останнього, а лише вказують на певну матеріальну скруту, що не обов`язково призводить до незворотних наслідків. Доводи, які викладені в касаційній скарзі, не підтверджують про настання для заявника незворотних наслідків через стягнення з нього витрат, пов`язаних з утриманням останнього у вищому навчальному закладі.

Також скаржник зазначає, що ця справа становить значний суспільний інтерес, оскільки 11 вересня 2024 року колегія суддів відкрила конституційне провадження у справі за конституційним поданням Верховного Суду щодо конституційності окремого положення абзацу другого пункту 3 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року № 261 (далі - Порядок №261).

Разом з цим скаржник вказує, що в ЄДРСР є величезна кількість справ про стягнення грошового забезпечення військових курсантів на різних стадіях судового процесу.

Верховний Суд наголошує, що кількість подібних справ в ЄДРСР не свідчить та не доводить про наявність заінтересованої необмеженої кількості осіб в результатах розгляду справи, в якій подана ця касаційна скарга, у зв`язку з чим колегія суддів відхиляє викладені доводи.

Також Верховний Суд відхиляє доводи скаржника щодо відкриття конституційного провадження стосовно конституційності окремого положення абзацу другого пункту 3 Порядку №261, оскільки у справі, в якій подано цю касаційну скаргу, судами застосовано Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964, а не Порядок №261. Разом з цим Верховний Суд наголошує, що саме по собі відкриття конституційного провадження у справах аналогічного змісту не свідчить про наявність суспільного інтересу до справи, в якій подається відповідна касаційна скарга.

Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункти» «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Відтак, Суд дійшов висновку, що у касаційній скарзі скаржником не наведено обґрунтованих підстав можливості допуску касаційної скарги до перегляду судових рішень, прийнятих за наслідками розгляду справи за правилами спрощеного провадження.

З огляду на відхилення Верховним Судом зазначених заявником виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2025 року у справі за позовом Міністерства внутрішніх справ України, Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості.

2. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіС.А. Уханенко О.В. Кашпур
В.М. Соколов