Справа № 523/5686/25
Суддя: Малиновський О. М.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/5686/25
Провадження №2-а/523/64/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2025 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М. ,

за участю секретаря Березніченко В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ

Адвокат Земляков О.А. діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернувся 02.04.2025р. через систему «Електронний суд» до суду з адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову серії ОДП № 8308744 від 24.03.2025р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП. Просить закрити провадження у адміністративній справі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначив, що ухвалена постанова є незаконною, так як в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. Такі твердження мотивовані тим, що належний ОСОБА_1 легковий транспортний засіб марки «Zeekr 001» р/н НОМЕР_1 24.03.2025р. здійснив стоянку біля будинку №11 по вул. Леонтовича в м. Одесі, на краю тротуару, де для руху пішоходів залишилося значно більше ніж 2 м., без перешкоди для руху інших транспортних засобів та/або пішоходів, не на газоні, де поблизу відсутні залізничні переїзди та контейнери для збирання побутових відходів. При цьому вказаний транспортний засіб був розташований таким чином, що від автомобіля до паркану відстань складає 4,8м., що значно перевищує обмеження у 2м., передбачене п.п. «в» п.15.10. Правил дорожнього руху. Крім того ОСОБА_1 не могла вичинити правопорушення, оскільки з 14.03. до 01.04.2025р. перебувала за кордоном України.

Позивач вважає вказану постанову незаконною і необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Ухвалою судді 09.04.2025р. було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовними вимогами ОСОБА_1 .

Представника Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради у відзиві на позовну заяву, посилаючись на безпідставність пред`явленого позову, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник зазначає, що оскаржувана постанова викладена з зазначенням всіх необхідних реквізитів. Здійснена позивачем стоянка та зупинка належного їй транспортного засобу відбулася з порушенням вимог Правил дорожнього руху, зокрема п.п. «в» п.15.10 ПДР, а саме на тротуарі (не на краю) за адресою: м. Одеса, вул. Леонтовича, буд.11. Порушення було зафіксовано в режимі фотозйомки. За вказаних обставин вважає, що дії посадових осіб відповідача під час винесення оскаржуваної постанови є законними, а тому в задоволенні позову просить відмовити.

Представник позивача в відповіді на відзив вважає, що відповідач не спростував доводів позивача, викладених у позовні заяві. Надані відповідачем фотознімки підтверджують, що транспортний засіб марки «Zeekr 001» р/н НОМЕР_1 знаходиться на краю тротуару біля газону. Вважає, що відповідачем неправильно надано тлумачення поняттю «край тротуару», так як п. 15.10 ПДР не містить уточнення з якого саме боку краю тротуару дозволено стоянку.

Позивач в призначене судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином. Від її представника адвоката Землякова О.А. надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляду справи за їх відсутності.

Представник відповідача посилаючись на доводи викладені у відзиві на позовну заяву просить проводити розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанціях.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до постанови серії серії ОДП № 8308744 від 24.03.2025р., складеної інспектором з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркування управління розвитку транспортної інфраструктури Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Ткачуком О.О. (далі за текстом інспектор Ткачук О.О.) у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП з накладанням адміністративного стягнення в розмірі 340,00грн.

Ухвалюючи постанову інспектором Ткачуком О.О. у мотивувальній частині постанови значено, що 24.03.2025р. об 12.12 годині в м. Одесі на вулиці Леонтовича, буд.11 водій транспортного засобу марки «Zeekr 001» р/н НОМЕР_1 здійснив стоянку на тротуарі (не на краю), чим порушив п.п. «в» п. 15.10 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 122 КУпАП.

Наведене порушення було зафіксовано фотозйомкою на пристрій Lenovo ТВ-8505Х.

Факт належності ОСОБА_1 транспортного засобу марки «Zeekr 001» р/н НОМЕР_1 сторонами по справі не оспорюється.

Вирішуючи виниклий між сторонами спір, суд виходить з наступного обґрунтування.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами частини першої статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Приписами п.п. «в» п. 15.10 Правил дорожнього руху визначено, що стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Згідно п.1.10 ПДР терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення:

тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном;

проїзна частина - елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги;

край проїзної частини (для нерейкових транспортних засобів) - видима умовна чи позначена дорожньою розміткою лінія на проїзній частині в місці її прилягання до узбіччя, тротуару, газону, розділювальної смуги, смуги для руху трамваїв, велосипедної або пішохідної доріжки;

крайнє положення на проїзній частині - положення транспортного засобу на відстані від краю проїзної частини (середини проїзної частини або розділювальної смуги), яка не дає можливості рухатися попутному транспортному засобу (у тому числі двоколісному) ще ближче до краю проїзної частини (середини проїзної частини або розділювальної смуги);

стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Статтею 14-2 КпАП України передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі встановлюються статтями 279-1-279-4 КУпАП.

Відповідно до статті 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі, посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

Відповідальна особа, зазначена у частині 1 цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статті 279-3 цього Кодексу.

Статтею 279-3 КУпАП передбачено, що відповідальна особа, зазначена у ч. 1ст. 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

У справі яка розглядається, судом встановлено, що інспектором Ткачуком О.О. 24.03.2025р. о 12.12 годині за допомогою фотозйомки зафіксовав транспортний засіб марки «Zeekr 001» р/н НОМЕР_1 , який здійснив стоянку на тротуарі, біля будинку № 11 на вулиці Леонтовича в м. Одесі.

З оглянутих судом фотознімків вбачається, що автомобіль марки «Zeekr 001» р/н НОМЕР_1 здійснив зупинку та стоянку між дворовим парканом, з лівого боку, та проїзною частиною дороги. При цьому з правого боку автомобіль та проїзна частина дороги розмежовуються газоном (зелені насадження). Наведене вказує, що означений автомобіль здійснив зупинку та стоянку на тротуарі для руху пішоходів, а не з його краю, як то дозволяє друге речення п.п. «в» п. 15.10 Правил дорожнього руху.

Отже, надані відповідачем докази (фотозйомка) підтверджують порушення позивачем пп. «в» п.15.10 ПДР України, оскільки з таких фотоматеріалів можливо ідентифікувати транспортний засіб, можливо встановити місце розташування транспортного засобу та можливо зробити висновок про те, що транспортний засіб розташований на тротуарі, як елементу дороги, призначений для руху пішоходів, який відокремлений від проїзної частини газоном (зелені насадження). При цьому, дорожні знаки, які б дозволяли стоянку у вказаному місці, відсутні, позивачем протилежного не доведено.

З огляду на вказане слід дійти висновку, що надані відповідачем фотоматеріали, які є належними та допустимими доказами у справі про адміністративне правопорушення, підтверджують порушення позивачем вимог п.п. «в» п. 15.10 Правил Дорожнього руху України.

За таких обставин інспектором Ткачуком О.О. за допомогою належного обладнання встановлено та зафіксовано порушення п.п. «в» п. 15.10 Правил дорожнього руху водієм автомобіля марки «Zeekr 001» р/н НОМЕР_1 , правильно кваліфіковане таке порушення, та правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в межах санкції частини першої статті 122 КУпАП.

Суд відхиляє та вважає помилковими доводи позивача про те, що нормами права, які регулюють виниклі правовідносини, не передбачено поняття краю тротуару, з зовнішнього боку або з боку полоси для руху транспорту. Таке спростовується мотивами зазначеними судом вище.

Щодо посилання ОСОБА_1 про те, що вона не вчиняла такого правопорушення, оскільки перебувала за кордоном, то таке не спростовує факту вчинення правопорушення, а з урахуванням особливостей розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) (статті, 14-2, 279-1 КУпАП), а також наявністю підстав для звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, від адміністративної відповідальності за правопорушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) (стаття 279-3 КУпАП), на теперішній час не втратила право заявити про особу, якій вона передала транспортний засіб у користування, а також клопотати перед органом, який ухвалив постанову, з метою внесення змін щодо визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису).

Крім того, з цього приводу слід також заначити, що з системного аналізу наведених вище норм КУпАП слідує, що за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.

При цьому, слід зауважити про те, що така особа може бути звільнена від адміністративної відповідальності лише в 2-х випадках:

- якщо надасть документальне підтвердження того факту, що до моменту вчинення адміністративного правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

- якщо особа, яка фактично керувала транспортним засобом і вчинила адміністративне правопорушення на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Суд констатує, що позивачем не було надано суду жодних доказів дотримання нею умов звільнення від адміністративної відповідальності, як власника вказаного автомобіля, які прямо передбачені вищенаведеними положеннями статті 279-3 КУпАП, і не посилається на факт вчинення дій, які, згідно з цією статтею, необхідно було вчинити для звільнення її від відповідальності.

Не вчинення ж таких обов`язкових дій, передбачених статтею 279-3 КУпАП, не дає правових підстав для її звільнення від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до приписів статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно пункту 1 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Зважаючи на викладене, приймаючи до уваги, що відповідачам доведена правомірність притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, суд дійшов висновку про залишення постанови серії ОДП № 8308744 від 24.03.2025р. без змін та відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.286 КАС України, ст.ст.256,268,288, 293 КУпАП,

ВИРІШИВ

Відмовити у повному обсязі у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 29 квітня 2025р.

Суддя