Справа № 285/1147/25
Суддя: Сташків Т. Б.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/1147/25

провадження у справі №2-а/0285/50/25

29 квітня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді

Сташківа Т.Б., за участі секретаря судового засідання Павлюк Т.П., та осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представника ОСОБА_1 ,

відповідача: представника Ковальова О.Р.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної екологічної інспекції Поліського округу про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

28.02.2025 ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати незаконною та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності від 19.02.2025, а провадження у справі закрити, стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначає, що постановою державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Поліського округу від 19.02.2025 його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 77-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3060 грн. за те, що ОСОБА_2 здійснював роботи з вирізання дерев та здійснював спалювання природної (деревної) рослинності, у тому числі гілок на земельній ділянці сільськогосподарського призначення за межами села Теснівка Брониківської сільської територіальної громади Звягельського району Житомирської області без дозволу центрального органу виконавчої влади що забезпечує формування політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, чим порушив вимоги ст. 27 Закону України «Про рослинний світ». Однак, відповідачем не доведено, що подія відбулась саме на землях сільськогосподарського призначення. Позивач, виконуючи завдання роботодавця ФГ «Аделаїда» здійснював розчищення Теснівського меліоративного каналу біля земельних ділянок, які є у користуванні фермерського господарства. У процесі здійснення робіт у працівників виникла необхідність розпалити багаття задля підвищення температури землі, полегшення проведення робіт та з ціллю зігрітися, оскільки у той день температура становила -8 °C. Спалення листя і деревини відбулося саме в межах меліоративного каналу, а не в межах земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 77-1 КУпАП. Крім того, у оспорюваній постанові не зазначено які саме нормативно-правові вимоги порядку спалення насаджень, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, порушено позивачем. Також, відповідачем в силу вимог 280 КУпАП не було враховано пом`якшувачі обставини, зокрема те, що позивач є багатодітним батьком.

У відзиві на позов представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його необґрунтованість. Зазначає, що спалювання природної (деревної) рослинності, у тому числі гілок здійснювалось позивачем на земельних ділянках сільськогосподарського призначення за межами села Теснівка, кадастрові номери :02:000:0125 та :02:000:0090. Також, під час розгляду адміністративного матеріалу позивач не вказував на ту обставину, що він є багатодітним батьком. Відповідно до п. 2 розділу ІІ Порядку випалювання сухої рослинності або її залишків, затверджених наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України № 541 від 12.08.2021, випалювання залишків сухої рослинності допускається у наступних випадках: для приготування їжі (у печі, на мангалі чи за допомогою іншого обладнання), обігріву оселі (дрова, хмиз, брикети); у традиційно-культурних цілях (багаття на Івана Купала, тощо). Таке випалювання здійснюється за попереднім узгодженням місця та часу з органами місцевого самоврядування. Забороняється проводити будь-які випалювання у вітряну погоду, окрім випалювання залишків сухої рослинності у закритих приміщеннях. Розпалювання багать для випалювання залишків сухої рослинності має проводитись у відповідності до Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року № 1417 та інших норм законодавства. Оскільки згідно п. 2 розділу ІІ Порядку № 541 випалювання сухої рослинності або її залишків допускається лише у випадках для приготування їжі, обігріву оселі, або у традиційно-культурних цілях, а у всіх інших випадках здійснюється виключно пожежно-рятувальними підрозділами, то в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 77-1 КУпАП.

У відповіді на відзив позивач вказує, що відповідачем не доведено факту розпалювання багаття позивачем саме на землях сільськогосподарського призначення і як наслідок складу адміністративного правопорушення, тому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, в якому останній просить відмовити у задоволенні позову, оскільки підстави для складання протоколу відносно позивача були належними, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є обгрунтованою.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяв.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову з підстав викладених у відзиві на позов.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Поліського округу від 19.02.2025 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 77-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3060 грн. за те, що ОСОБА_2 здійснював роботи з вирізання дерев та здійснював спалювання природної (деревної) рослинності, у тому числі гілок на земельній ділянці сільськогосподарського призначення за межами села Теснівка Брониківської сільської територіальної громади Звягельського району Житомирської області без дозволу центрального органу виконавчої влади що забезпечує формування політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, чим порушив вимоги ст. 27 Закону України «Про рослинний світ».

Згідно із п. 2 розділу ІІ Порядку випалювання сухої рослинності або її залишків, затверджених наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України № 541 від 12.08.2021, випалювання залишків сухої рослинності допускається у наступних випадках: для приготування їжі (у печі, на мангалі чи за допомогою іншого обладнання), обігріву оселі (дрова, хмиз, брикети); у традиційно-культурних цілях (багаття на Івана Купала, тощо). Таке випалювання здійснюється за попереднім узгодженням місця та часу з органами місцевого самоврядування. Забороняється проводити будь-які випалювання у вітряну погоду, окрім випалювання залишків сухої рослинності у закритих приміщеннях. Розпалювання багать для випалювання залишків сухої рослинності має проводитись у відповідності до Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року № 1417 та інших норм законодавства.

Відповідно до ст. 27 ЗаконуУкраїни «Про рослинний світ» випалювання сухої рослинності або її залишків здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Статтею 40 Закону України «Про рослинний світ» передбачено, що порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні, зокрема, у протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу.

Статтею 77-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за випалювання стерні, луків, пасовищ, ділянок із степовою, водно-болотною та іншою природною рослинністю, рослинності або її залишків та опалого листя на землях сільськогосподарського призначення, у смугах відводу автомобільних доріг і залізниць, у парках, інших зелених насадженнях та газонів у населених пунктах без дотримання порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У позовній заяві ОСОБА_2 заперечував факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 77-1 КУпАП, оскільки він здійснював спалення листя і деревини відбулося саме в межах меліоративного каналу, а не в межах земельної ділянки сільськогосподарського призначення.

Статтею 77-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за випалювання рослинності або її залишків та опалого листя, зокрема на землях сільськогосподарського призначення.

Однак матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, що випалювання рослинності або її залишків та опалого листя здійснювалось позивачем на землях сільськогосподарського призначення. При цьому позивач вказував, що таке випалювання проводилось в межах меліоративного каналу, а не в межах земельної ділянки сільськогосподарського призначення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Свій обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення відповідач не виконав, не надав суду належні, допустимі та достатні докази на підтвердження факту випалювання позивачем залишків рослинності та опалого листяв межах земель сільськогосподарського призначення.

Відображення розташування земельної ділянки із сервісу Google maps та на кадастровій карті, а також фотокартки проведення робітниками фермерського господарства робіт із розчищення меліоративного каналу та завантаження зрізаних дерев на вантажний автотранспорт не підтверджують факт вчинення позивачем вищевказаного адміністративного правопорушення (а.с. 20 21, 35, 36).

Крім того, оспорювана постанова Державної екологічної інспекції складена з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки у постанові не зазначено час вчинення адміністративного правопорушення

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачем складено оспорювану постанову про накладення адміністративного стягнення за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 77-1 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, враховуючи відсутність доказів, які підтверджують наявність події і складу адміністративного правопорушення, а також те, що відповідачем не були вжиті заходи щодо повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Указаний критерій застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд приходить до висновку, що наданими до суду доказами фактичний обсяг витрат на правову допомогу у зазначеній справі представником позивача частково обґрунтовано, і з огляду на незначну складність самої справи, суд вважає, що понесені позивачем витрати є не співмірними із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг. У зв`язку з вищезазначеним, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 2500 грн., що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір.

Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 134, 139, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення № 128-3.2 від 19.02.2025 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 77-1 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції Поліського округу (вул. Леха Качинського, 12-А, м. Житомир, 10014, ) судовий збір в розмірі 484 гривні 48 копійок, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішенні складено 30.04.2025.

Суддя Т.Б. Сташків