Справа № 500/1390/25
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1390/25

30 квітня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі, відповідач), в якому просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати позивачу пенсії виходячи з розміру 89% грошового забезпечення, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок та здійснити виплату пенсії позивачу ОСОБА_1 , з 01 лютого 2025 року відповідно до розмірів грошового забезпечення, викладених у довідках №11/1/9164 від 13.05.2024, №1 1/1/14530 від 30.07.2024, №11/1/14529 від 30.07.2024, що надані ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262- XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виходячи з 89% грошового забезпечення, врахованого для обчислення розміру пенсії при її призначенні, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01 лютого 2025 року виплату пенсії ОСОБА_1 , без обмеження її максимальним розміром.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачу призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ). З 01.02.2025 відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача та зменшено основний розмір пенсії ОСОБА_1 з 89% до 70% сум грошового забезпечення, а також застосовано обмеження пенсії максимальним розміром, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 17.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач своїм правом не скористався та відзиву на позов не подав.

Частиною шостою статті 162 КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області, позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.08.2018 у справі №1940/1433/18, яке набрало законної сили 24.09.2018, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 щодо зменшення розміру пенсії за вислугу років з 89% на 70% грошового забезпечення, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 89% грошового забезпечення.

Також, рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 у справі №500/1905/21, яке набрало законної сили 30.07.2021, позов задоволено, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з 89% від відповідних сум грошового забезпечення до 70% від відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.10.2020 року №10/2/6925, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за вислугу років на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.10.2020 року №10/2/6925, виходячи з 89% від відповідних сум грошового забезпечення, з врахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.10.2024 у справі №500/5259/24, яке набрало законної сили 26.11.2024, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено в повному обсязі, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2021, з 01.02.2022, з 01.02.2023 з урахуванням довідок ІНФОРМАЦІЯ_3 довідок №11/1/9164 від 13.05.2024, №11/1/14530 від 30.07.2024, №11/1/14529 від 30.07.2024 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській щодо застосування з 01.03.2024 ОСОБА_1 обмеження максимального розміру пенсії, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2021, з 01.02.2022, з 01.02.2023 з урахуванням довідок ІНФОРМАЦІЯ_3 №11/1/9164 від 13.05.2024, №11/1/14530 від 30.07.2024, №11/1/14529 від 30.07.2024 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, з урахуванням раніше виплачених сум, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01.03.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження пенсії максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, із врахуванням раніше виплачених сум.

Частиною четвертою ст. 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім цього, як слідує з Протоколу про перерахунок пенсії до пенсійної справи №ХЕ10586 - Міноборони, станом на 01.06.2024, основний розмір пенсії позивача складає 89% грошового забезпечення (вислуга років 33).

Також, у відповідності до Протоколу про перерахунок пенсії до пенсійної справи №ХЕ10586 - Міноборони, станом на 01.02.2025, підсумок пенсії позивача становить 23610 грн.. в тому числі доплата до попереднього розміру пенсії в сумі 2763,99 грн.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 20.02.2025 позивача повідомлено про те, що після проведеного перерахунку на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.10.2024 у справі №500/5259/24, у відповідності до якого проведено перерахунок пенсії позивача з 01.02.2021, 01.02.2022 та 01.02.2023 на підставі оновлених довідок, розмір пенсії не змінився, крім цього до пенсії сформована доплата до попереднього розміру пенсії в сумі 2763,99 грн. Відповідач вказав, що відповідно до статті 13 Закону України №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Преамбулою Закону України №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України, зокрема, із числа осіб, які перебували на військовій службі. Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України. Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до положень статті 13 Закону №2262-XII (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; тим же особам, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт б статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення.

При цьому частиною другою цієї статті визначено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

У подальшому стаття 13 Закону №2262-XII неодноразово була змінена в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VІ були внесені зміни до частини другої статті 13, а саме цифри "90" замінено цифрами "80".

Згодом Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 №1166-VII були внесені зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-XII, а саме цифри "80" замінено цифрами "70". Тобто, за змістом цих змін загальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Судом встановлено, що позивачу пенсія була призначена у розмірі 89% грошового забезпечення.

Суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.10.2019 у зразковій справі №240/5401/18 дійшла висновку, що призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 відсотків, а потім 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям осіб має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Застосування іншого показника (70%) до перерахунку пенсії стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, з огляду і на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

При цьому в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС, частини третьої статті 291 КАС України суд враховує такі правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи №240/5401/18.

Таким чином, на підставі викладеного та висновків Великої Палати Верховного Суду у справі №240/5401/18, враховуючи, що позивачу була призначена пенсія у розмірі 89% грошового забезпечення, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо здійснення позивачу перерахунку та виплати його пенсії у розмірі 70% сум грошового забезпечення є протиправними.

Щодо позовних вимог щодо обмеження пенсії максимальним розміром, суд зазначає наступне.

Питання щодо виплати пенсії з 01.02.2025 без обмеження максимальним розміром є похідним, а тому повинне вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок, виходячи з 89% розміру грошового забезпечення позивача.

Суд зазначає, що судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому.

Так, згідно протоколу про перерахунок пенсії позивача станом на 01.02.2025 на підставі рішення суду, підсумок пенсії позивача становить 23610,00 грн, та відсутні відомості про обмеження пенсії максимальним розміром.

Також відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання рішення суду у даній справі, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Отже, суд вважає, що в задоволенні позову в частині здійснення перерахунку та виплати пенсії без обмеження максимальним розміром слід відмовити, оскільки така вимога, на думку суду, є передчасною.

Підсумовуючи свої висновки, суд задовольняє позовні вимоги частково.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 89% до 70% сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку з 01.02.2025.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області здійснити з 01.02.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 89% сум грошового забезпечення, з врахуванням раніше виплачених сум

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 30 квітня 2025 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ),

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл.,46001 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.