Справа № 600/547/25-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/547/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Лелюка О.П., за участю: секретаря судового засідання Біля Я.Ф., представника позивача Поляк М.В., представника відповідача Фуштея М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 у наданні відстрочки ОСОБА_1 , оформлену протоколом №2 від 23 січня 2025 року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 оформити відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі пункту 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

В обґрунтування позову позивач посилався на наявність у нього права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Так, позивач зазначив, що він є єдиною особою, яка може здійснювати постійний догляд за своєю бабусею - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Інші члени сім`ї першого ступеня споріднення, які могли би здійснювати догляд за ОСОБА_2 , відсутні. Натомість відповідач, відмовляючи у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, вказав про не доведення факту родинних зв`язків другого ступеня споріднення (внук-баба), а також не вказав відомостей про наявність інших невійськовозобов`язаних осіб, які можуть здійснювати догляд (брат-сестра). З указаною відмовою позивач не погоджується і вважає її протиправною, оскільки, на його думку, ним дотримано процедуру звернення до територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про надання (оформлення) відстрочки і подано всі документи, які в повній мірі підтверджують наявність у позивача права на відстрочку.

Ухвалою суду від 11 лютого 2025 року відкрито провадження у цій справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін; встановлено строки для подання заяв по суті справи; витребувано докази у відповідача.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідно до вимог Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 (далі - Порядок №560), комісією було розглянуто надані позивачем документи і встановлено невідповідність задекларованого/зареєстрованого місця проживання особи, яка потребує постійного догляду. Зокрема, як вбачається з акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду №841 від 18 листопада 2024 року, місцем проживання особи, за якою здійснюється постійний догляд, вказано адресу: АДРЕСА_1 . Натомість висновки №215/1 та №215/2 від 22 липня 2024 року містять вже зовсім іншу адресу місця проживання особи, яка потребує постійного догляду - Івано-Франківська область, Косівський район, с. Старі Кути. Крім цього, вказано, що позивачем не було надано для розгляду документів на підтвердження родинного зв`язку його матері та бабусі. Натомість у наданих до заяви про надання відстрочки документах, зокрема, у свідоцтві про народження, вказано прізвище матері « ОСОБА_3 », в той час як у паспорті зазначено прізвище « ОСОБА_4 ». При цьому у паспорті бабусі позивача зазначено прізвище « ОСОБА_5 ». Вказане унеможливило відповідача достовірно встановити наявність родинного зв`язку між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 . Вважаючи оскаржувану відмову законною, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому вказано про безпідставність посилань відповідача на відсутність факту доведення родинних зв`язків між матір`ю та бабусею позивача. Звертав увагу на те, що ним було подано до заяви про надання відстрочки докази розірвання шлюбу між його батьками - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . При цьому мати позивача виявила бажання залишити прізвище « ОСОБА_4 », однак вона не може здійснювати догляд за своєю матір`ю ОСОБА_2 , оскільки сама потребує постійного догляду. Стосовно посилань відзиву на розбіжність у документах щодо місця проживання особи, яка потребує догляду, позивач (його представник) вказав, що довідки ВЛК №215/1 та №215/2 були видані раніше, ніж акт встановлення постійного догляду. Крім цього, відомості щодо місця проживання ОСОБА_2 містяться у витязі з реєстрі територіальної громади від 20 серпня 2024 року, і адресою її проживання вважається АДРЕСА_1 .

У поданих до суду запереченнях відповідачем викладено доводи щодо безпідставності позову, аналогічні доводам відзиву на позовну заяву.

У судовому засіданні представники сторін свої вимоги та заперечення підтримали, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені у заявах по суті справи.

Представник позивача просив суд позовні вимоги задовольнити повністю, натомість представник відповідача просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши осіб, які з`явилися у судове засідання, перевіривши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 22 листопада 2024 року направив засобами поштового зв`язку на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву про надання (оформлення) відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вказавши при цьому про відсутність інших членів сім`ї першого (першого та другого) ступеня споріднення особи з інвалідністю І або ІІ групи, зазначеної у пункті 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

До вказаної зави позивач надав такі документи: нотаріально посвідчену копію паспорта ОСОБА_1 ; нотаріально посвідчену копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 ; нотаріально посвідчену копію витягу № 304 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 20.08.2024 р; нотаріально посвідчену копію акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8) від 16.09.2024 р.; нотаріально посвідчену копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ; нотаріально посвідчену копію довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №584181 від 10.01.2024 р.; нотаріально посвідчену копія паспорта ОСОБА_6 ; нотаріально посвідчену копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_8 ; нотаріально посвідчену копію повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу №9 від 11.10.2024 р.; нотаріально посвідчену копію довідки ЛКК №289, виданої КНП «Кутська міська лікарня» від 14.11.2024 р.; нотаріально посвідчену копію висновку №289/1 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 14.11.2024 р.; нотаріально посвідчену копію паспорту ОСОБА_2 ; нотаріально посвідчену копію РНОКПП ОСОБА_2 ; нотаріально посвідчену копію свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 ; нотаріально посвідчену копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №9 від 19.09.2024 р.; нотаріально посвідчену копію виписки з акта огляду МСЕК №061017 від 03.02.1992 р.; нотаріально посвідчену копію довідки ЛКК № 215, виданої КНП «Кутська міська лікарня» від 22.07.2024 р.; нотаріально посвідчену копію висновку №215/1 про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 22.07.2024 р.; нотаріально посвідчену копію висновку №215/2 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 22.07.2024 р.; нотаріально посвідчену копію посвідчення № НОМЕР_5 ; нотаріально посвідчену копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № від 19.09.2024 р.; нотаріально посвідчену копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 ; повідомлення про оновлення військово-облікових даних ОСОБА_1 від 22.11.2024 р.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, заяву ОСОБА_1 від 22 листопада 2024 року про надання (оформлення) відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації отримано відповідачем (його уповноваженою особою) 26 листопада 2024 року.

У зв`язку з відсутністю відомостей щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 22 листопада 2024 року та ненаданням відповідної інформації також і на адвокатські запити представника ОСОБА_1 - адвоката Поляк М.В., у січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому він просив суд: визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 у не розгляді заяви ОСОБА_1 про відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації від 22.11.2024 року; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 оформити відстрочку від призову під час мобілізації громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року (справа №600/87/25-а) відкрито провадження у даній справі та встановлено строки для подання заяв по суті справи.

27 січня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_1 надіслав на адресу представника позивача - адвоката Поляк М.В. листа №1/283, в якому вказано, що комісією було розглянуто заяву ОСОБА_1 і протоколом від 23 січня 2025 року №2 ухвалено рішення про відмову у наданні йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з огляду на відсутність документів, які належним чином підтверджується родинні зв`язки другого ступеня споріднення (внук-баба), наявність іншої особи, яка в змозі здійснювати догляд.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року у справі №600/87/25-а закрито провадження у даній адміністративній справі на пункту 8 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається з доданого до відзиву у даній справі повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23 січня 2025 року №1/255 за формою, затвердженою Додатком 7 до Порядку №560, рішенням комісії, оформленим протоколом №2 від 23 січня 2025 року, ОСОБА_1 було відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з підстав відсутності документів, які належним чином підтверджується родинні зв`язки другого ступеня споріднення (внук-баба), наявність іншої особи, яка в змозі здійснювати догляд.

За таких обставин, не погоджуючись із відмовою відповідача у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

На момент виникнення спірних у цій справі відносин, як станом і на час розгляду цієї адміністративної справи, строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 року №389-VIII (в редакції станом на час виникнення спірних відносин), воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України №69/2022 "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 було оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва, яка триває по даний час.

Згідно пункту 4 Указу №69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Законом, який встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів, є Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543-XII (далі - Закон №3543-ХІІ у редакції на час виникнення спірних відносин).

Статтею 1 Закону №3543-ХІІ визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 22 Закону №3543-XII визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, а статтею 23 Закону №3543-XII передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Зокрема, відповідно до пункту 14 частини першої статті 23 Закону №3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані - члени сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи). У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи.

Згідно матеріалів справи саме на положення указаної норми посилався позивач у своїй заяві, яка була направлена на адресу відповідача засобами поштового зв`язку 22 листопада 2024 року з низкою документів, які, на думку ОСОБА_1 , підтверджують наявність у нього права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Однак рішенням, оформленим протоколом від 23 січня 2025 року №2, Комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 по оформленню військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації згідно статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відмовлено позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період з підстав відсутності документів, що належним чином підтверджують родинні зв`язки другого ступеня споріднення (внук-баба); наявність іншої особи, як в змозі здійснювати догляд.

Відповідно до частини п`ятої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Кабінетом Міністрів України постановою від 16 травня 2024 р. №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок №560 у редакції на час виникнення спірних відносин).

Згідно приписів пунктів 56, 57 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Абзацом першим пункту 58 Порядку №560 визначено, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Відповідно до абзаців першого - восьмого пункту 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.

Підтвердження достовірності та/або перевірка відомостей, зазначених у заяві, здійснюються шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних.

Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

У разі коли комісія надіслала відповідні запити до органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, строк розгляду заяви та документів, що підтверджують право військовозобов`язаного на відстрочку, не перевищує 15 календарних днів. У разі неотримання від органу державної влади, іншого державного органу відповіді на запит комісія не пізніше ніж на п`ятнадцятий день з дати реєстрації заяви приймає рішення на підставі поданих заявником документів. Про відсутність відповіді від органу державної влади, іншого державного органу на запит зазначається в протоколі.

Про прийняте комісією рішення заявникові повідомляється у спосіб, зазначений військовозобов`язаним у заяві про надання відстрочки, засобами телефонного, електронного або поштового зв`язку не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному видається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою згідно з додатком 6.

Про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляється письмово із зазначенням причини відмови за формою згідно з додатком 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

Отже, військовозобов`язаний має право на особисте подання на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки заяви за встановленою формою з доданими до неї документами, які підтверджують право на відстрочку, а комісії, утворені при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період зобов`язані, зокрема, вивчити отриману заяву та додані до неї документи, оцінити законність підстав для надання відстрочки, й фактично розглянути такі документи протягом семи днів з дати їх надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади. Така комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки, що оформляються протоколом. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за встановленою формою.

Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначені Додатком 5 до Порядку №560.

Зокрема, відповідно до підпункту 14 пункту 1 Додатку 5 до Порядку №560 особи, які претендують на надання (оформлення) відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зобов`язані подати:

1) військовозобов`язаний, який зайнятий постійним доглядом за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I чи II групи:

- документи, що підтверджують родинні зв`язки другого ступеня споріднення (рідні брати та сестри, баба та дід з боку матері і з боку батька, онуки);

- один із таких документів, що підтверджує неможливість членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьки, чоловік (дружина), діти, у тому числі усиновлені) здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю I чи II групи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу члена сім`ї першого ступеня споріднення в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, а також документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8);

2) військовозобов`язаний, який зайнятий постійним доглядом за членом сім`ї третього ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I чи II групи:

- документи, що підтверджують родинні зв`язки третього ступеня споріднення (дядьки, тітки, племінники та племінниці);

- один із таких документів, що підтверджує неможливість членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю I чи II групи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу члена сім`ї першого або другого ступеня споріднення в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, а також документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8);

3) для особи, за якою здійснюється догляд, один із таких документів, що підтверджує інвалідність особи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або пенсійне посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики.

Таким чином, наведеними вище нормами передбачено перелік документів, які подаються військовозобов`язаним на розгляд комісією для вирішення питання про надання (оформлення) відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини першої статті 23 Закону №3543-XII.

Дослідивши зміст наданих позивачем документів до заяви про надання (оформлення) відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, суд зазначає, що такими дійсно не було підтверджено того, що ОСОБА_6 є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що у свою чергу свідчило би про те, що остання є бабусею позивача ОСОБА_1 , тобто членом його сім`ї другого ступеня споріднення у розумінні підпункту 14 пункту 1 Додатку 5 до Порядку №560.

Так, з доданих до заяви про надання (оформлення) відстрочки документів вбачається те, що 01 січня 1964 року між громадянами ОСОБА_9 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, внаслідок чого ОСОБА_2 було присвоєно прізвище « ОСОБА_3 ». Даний шлюб було розірвано 14 лютого 1975 року. У період існування цього шлюбу у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 народилась донька - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після припинення шлюбу ОСОБА_10 повернула дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ». Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 від 10 червня 1991 року батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які у період до 02 вересня 1992 року перебували між собою у шлюбі.

Водночас доказів того, що прізвищем матері позивача до укладення шлюбу було прізвище ОСОБА_3 , а прізвищем після укладення шлюбу стало прізвище ОСОБА_4 , що давало би змогу відповідачу встановити те, що мати ОСОБА_1 дійсно є донькою ОСОБА_2 , позивачем до заяви про оформлення відстрочки не надано.

Зокрема, позивачем не було надано свідоцтва про укладення шлюбу між його матір`ю ( ОСОБА_6 ) та батьком ( ОСОБА_7 ), з якого можна було б встановити, що дошлюбне прізвище ОСОБА_6 було саме Б`єнь.

З огляду на викладене, суд погоджується із твердженнями відповідача про те, що подані позивачем до заяви документи не давали змоги встановити родинні зв`язки його матері ОСОБА_6 із ОСОБА_11 , відповідно, не давали змоги встановити родинні зв`язки другого ступеня споріднення (внук-баба).

Тому суд вважає, що відповідачем правомірно було відмовлено позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Щодо іншої підстави, указаної в протоколі №2 від 23 січня 2025 року, - "наявність іншої особи, яка в змозі здійснювати догляд", то така, з огляду на вказану вище обґрунтовану підставу для відмови у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, уже не має значення для правильного вирішення цієї справи, а тому оцінці не підлягає.

Крім цього, не підлягають правовій оцінці і додані до відповіді на відзив рішення Ковельського районного суду Волинської області від 02 вересня 1992 року у справі №2-121/1992 та відповідь Усть-Путильської сільської ради Розтоківського старостинського округу від 07 березня 2025 року №83, адже вказані документи позивачем не подавалися відповідачу до заяви від 22 листопада 2024 року та, як наслідок, не були предметом розгляду комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 по оформленню військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації згідно статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час розгляду заяви позивача від 22 листопада 2024 року. Тобто, оскільки вказані документи не були предметом розгляду при прийнятті оскаржуваного рішення, то суд не вправі надавати їм оцінку при вирішенні питання законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення.

Доводи ж позивача про те, що відповідач не був позбавлений можливості перевірити відомості відносно ОСОБА_1 шляхом взаємодії з іншими органами державної влади для отримання інформації, що підтверджує наявність у позивача права на відстрочку, шляхом подання відповідних запитів до таких органів або ж отримання необхідної інформації з публічних електронних реєстрів, суд оцінює критично, адже подання комісією територіального центру комплектування та соціальної підтримки запитів до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право військовозобов`язаного на відстрочку, або ж використання інформації з публічних електронних реєстрів є її правом, а не обов`язком.

Буквальне тлумачення змісту абзацу 1 пункту 60 Порядку №560 (в редакції, яка діяла на час прийняття рішення відносно ОСОБА_1 , оформленого протоколом №1/255 від 23 січня 2025 року), свідчить про те, що комісія територіального центру комплектування та соціальної підтримки може скористатися передбаченим цим пунктом правом «за потреби», тобто вирішуючи на свій розсуд, чи достатньо для визначення законності підстав для надання військовозобов`язаному відстрочки лише тих документів, які були наданим ним до заяви про надання відстрочки, або ж що при вирішенні питання про надання (оформлення) військовозобов`язаному відстрочки необхідно отримати додаткову інформацію (відомості, документи) шляхом використання права подання відповідних запитів та використання інформації з публічних електронних реєстрів.

До того ж, на переконання суду, відповідач і не мав об`єктивної можливості встановити факт наявності рішення Ковельського районного суду Волинської області від 02 вересня 1992 року у справі №2-121/1992 про розірвання шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на яке посилається позивач у відповіді на відзив в обґрунтування своїх вимог, оскільки станом на момент прийняття оскаржуваного рішення про відмову у наданні (оформленні) відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації від 23 січня 2025 року відповідачу не було відомо ані про суд загальної юрисдикції, яким було прийнято рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ані реквізити судової справи про розірвання шлюбу між батьками позивача.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про правомірність оскаржуваної відмови відповідача у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку із неподанням позивачем до заяви від 22 листопада 2024 року документів, які б підтверджували родинні зв`язки його матері ОСОБА_6 із ОСОБА_11 , відповідно, які б підтверджували родинні зв`язки другого ступеня споріднення (внук-баба).

У спірних відносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Порядком №560. Правові підстави для задоволення даного позову відсутні.

Водночас суд вважає за необхідне наголосити, що не підлягають оцінці дії відповідача та його уповноважених осіб, вчинені під час розгляду заяви ОСОБА_1 про надання відстрочки, поданої вже у квітні 2025 року під час судового розгляду цієї справи, та, відповідно, не підлягає оцінці і рішення, оформлене протоколом від 24 квітня 2025 року №23, яким ОСОБА_1 фактично вдруге було відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (ці документи подані відповідачем до суду 29 квітня 2025 року перед початком судового засідання), оскільки вказані дії та рішення не є предметом цього позову.

У разі ж, якщо ОСОБА_1 вважає, що прийнятим відносно нього рішенням ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24 квітня 2025 року №23 було порушено його право на надання (оформлення) відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, то він не позбавлений права оскаржити таке рішення в судовому порядку.

До того ж, на переконання суду, у зв`язку із прийняттям відповідачем 24 квітня 2025 року указаного рішення про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» фактично вичерпується дія оскаржуваного у цьому позові рішення від 23 січня 2025 року про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Отже, суд відмовляє у задоволенні даного позову.

Керуючись статтями 9, 72, 73, 74-76, 77, 90, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 30 квітня 2025 року.

Повне найменування учасників процесу: позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ); відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_9 ).

Суддя О.П. Лелюк