Справа № 380/22955/24
Суддя: Андрусів Уляна Богданівна
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2025 рокусправа № 380/22955/24

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Андрусів У. Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Чернівецькій області), у якому просить:

- визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за №66 від 11.09.2024 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах (за Списком №1) через відсутність необхідного пільгового стажу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати (обчислити) ОСОБА_1 період робити, починаючи з 22.10.2022 по 04.09.2024, здобутий на посаді електрослюсара підземного на дільниці шахтного транспорту ВП шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» до пільгового стажу (за Списком 1), що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 2019 року дотепер працює у сфері видобутку вугілля на відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля». Констатує, що має право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до Списку №1 (зі зниженням пенсійного віку). Зважаючи на це, у вересні 2024 року звернувся до ГУ ПФУ в Чернівецькій області із відповідною заявою, однак отримав відмову. Підставою для прийняття такого рішення слугувала відсутність достатнього пільгового стажу. Зокрема до стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці не зараховано періоди роботи з 22.10.2022 згідно з довідкою від 03.09.2024 №23-к/373, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про сплату внесків страхувальника. Позивач стверджує, що про факт наявності необхідного пільгового стажу для призначення пенсії свідчать записи трудової книжки, яка, в силу приписів порядку №637, є основним документом, що підтверджує стаж роботи. Вважаючи оскаржуване рішення протиправним та таким, що порушує його право на належний соціальний захист, позивач пред`явив цей позов.

Ухвалою судді від 18.11.2024 відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок до ухвалення судового рішення у справі №380/22955/24.

Ухвалою судді від 18.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

04.12.2024 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву із викладом заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову. Свою позицію мотивує тим, що за принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуло ГУ ПФУ в Чернівецькій області та прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії від 11.09.2024 №66 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, який відповідно до ст. 114 Закону №1058-IV повинен становити не менше 10 років на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1. Стверджує, що до пільгового стажу позивача відповідно до довідки від 03.09.2024 №23-к/373 не зараховано період роботи з 22.10.2022, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про сплату страхових внесків страхувальників. Констатує, що пільговий стаж позивача становить 02 роки 08 місяців 00 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Тому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Частиною 5 ст. 262 КАС України унормовано, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутнє клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на які сторони покликаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

04.09.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З метою підтвердження наявного трудового стажу для призначення пільгової пенсії за віком позивачем подано:

- трудову книжку серії НОМЕР_1 від 28.07.1987;

- довідку від 02.09.2024 №23-к/373 відокремленого підрозділу «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З цієї довідки вбачається, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля»:

- за період з 16.09.2019 по 21.10.2019 (00 років 01 місяць 05 днів) виконував гірничі роботи на поверхні шахти за професією, посадою учень гірника підземного на дільниці шахтного транспорту, як працівник зайнятий повний робочий день на підземних роботах, що передбачено Списком 1;

- за період з 26.10.2019 по 05.05.2022 (02 роки 06 місяців 09 днів) виконував гірничі роботи на поверхні шахти за професією, посадою гірник підземний на дільниці шахтного транспорту як працівник зайнятий повний робочий день на підземних роботах, що передбачено Списком 1;

- за період з 09.08.2022 по 17.10.2022 (00 років 02 місяці 08 днів) виконував гірничі роботи на поверхні шахти за професією, посадою учень електрослюсаря підземного на дільниці шахтного транспорту, як працівник зайнятий повний робочий день на підземних роботах, що передбачено Списком 1;

- за період з 22.10.2022 по 03.09.2024 (01 рік 10 місяців 11 днів) виконував гірничі роботи на поверхні шахти за професією, посадою електрослюсар підземний на дільниці шахтного транспорту, як працівник зайнятий повний робочий день на підземних роботах, що передбачено Списком 1.

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення визначено ГУ ПФУ в Чернівецькій області.

За результатами розгляду заяви 11.09.2024 відповідач прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії №66.

За змістом оскаржуваного рішення: «Вік заявника 55 років. Страховий стаж особи становить 37 років 3 місяці 17 днів (з урахуванням кратності 39 років 3 місяці 17 днів).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди.

До пільгового стажу роботи не зараховано періоди роботи з 22.10.2022 згідно довідки від 03.09.2024 №23-к/373, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про сплату страхових внесків страхувальником».

Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач за захистом своїх прав звернувся до суду з цим позовом.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з незарахуванням періоду роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці до пільгового стажу (за Списком 1), що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Надаючи правову оцінку цим правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд застосовує такі норми чинного законодавства та робить висновки по суті спору.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз цієї норми дає змогу виснувати, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За приписами ч. 1, 3 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, є Закон України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Частиною 1 ст. 9 Закону № 1058-IV унормовано, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За правилами ч. 1 ст. 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Спірним у розглядуваній справі є питання щодо зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці на відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля», зокрема, з 22.10.2022 до 04.09.2024.

Як вбачається з оскаржуваного акту індивідуальної дії, підставою для відмови щодо часткового незарахування пільгового стажу позивача згідно довідки від 03.09.2024 №23-к/373 слугувало те, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про сплату страхових внесків страхувальником.

У контексті цього, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, яке діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

За приписами ст. 20 Закону №1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (ч. 10 ст. 20 Закону №1058-IV).

Згідно зі ст. 106 Закону №1058-IV виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів; ухилення від взяття на облік або несвоєчасне подання заяви про взяття на облік страхувальника як платника страхових внесків.

Із системного аналізу наведених нормативних приписів суд висновує, що обов`язок щодо внесення даних в індивідуальні відомості про застраховану особу та внесення відомостей по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Тобто відповідальність за невнесення індивідуальних відомостей про застраховану особу та несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки воно здійснює нарахування страхових внесків, їх сплату (утримання) із заробітної плати застрахованої особи.

Внаслідок невиконання страхувальником обов`язку по внесенню індивідуальних відомостей та сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Отже, відсутність в інформаційній базі індивідуальних відомостей та в системі персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків за оскаржуваний період не є підставою для незарахування пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Суд наголошує, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи на такому підприємстві.

Зазначений висновок корелюється з правовими висновками Верховного Суду, сформульованими у постановах від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 01.11.2018 у справі № 199/1852/15-а, від 17.07.2019 у справі №144/669/17.

Водночас суд звертає увагу, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - порядок №637).

Пунктом 1 порядку № 637 регламентовано, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Приписами п. 3 порядку №637 унормовано, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених нормативних положень дає змогу дійти висновку, що основним документом, який підтверджує наявність у особи трудового стажу, є трудова книжка. При цьому, чинним законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах, а також необхідність надання уточнюючих довідок, наказів, відомостей тощо підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження трудового стажу лише у випадку, коли відсутня трудова книжка або в трудовій книжці відсутні відповідні відомості або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 позивач у період з 22.10.2022 і дотепер працює на відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» (копія трудової книжки засвідчена на підприємстві 29.10.2024).

Зазначені записи в трудовій книжці є чіткими, перекреслень, виправлень чи дописок, які б змінювали суть записів або перекручували б їх зміст не містять, мають реквізити наказів, містять печатки. Жодних зауважень стосовно записів трудової книжки позивача відповідач не навів.

Стаж роботи у період з 22.10.2022 до 04.09.2024 на відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» також підтверджується довідкою від 03.09.2024 №23-к/373, зі змісту якої вбачається, що за спірний період позивач обіймав посаду електрослюсаря підземного на дільниці шахтного транспорту, як працівник зайнятий повний робочий день на підземних роботах, що передбачено Списком №1.

Зважаючи на викладене, суд доходить висновку, що відповідач протиправно не зарахував позивачу до пільгового стажу період роботи з 22.10.2022 до 04.09.2024 на відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля».

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Оцінюючи оскаржуваний акт індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень, суд виснує, що він не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, тому рішення ГУ ПФУ в Чернівецькій області від 11.09.2024 №66 суд визнає протиправними та таким, що підлягає скасуванню.

Частиною 3 ст. 245 КАС України унормовано, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи протиправність незарахування позивачу до пільгового стажу спірного періоду на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, суд уважає за потрібне зобов`язати відповідача зарахувати позивачу період роботи з 22.10.2022 до 04.09.2024 на відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» до пільгового стажу (за Списком 1), що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За правилами ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Перевіривши обґрунтованість доводів позивача, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

На стадії відкриття провадження у цій справі суд відстрочив ОСОБА_1 сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі №380/22955/24.

За пред`явлення цього позову позивачу належало сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна вимога немайнового характеру).

Частиною 2 ст. 133 КАС України регламентовано, що якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Оскільки сплату судового збору у цій справі в розмірі 1211,20 грн відстрочено судом до ухвалення судового рішення у справі і станом на момент його ухвалення вказана сума судового збору позивачем не сплачена, суд, керуючись приписами ч.2 ст. 133 КАС України, стягує з ГУ ПФУ в Чернівецькій області до Державного бюджету України витрати на сплату судового збору в сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд

у х в а л и в:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 11.09.2024 №66.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 22.10.2022 до 04.09.2024 на відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» до пільгового стажу (за Списком 1), що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

4. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області до бюджету (рахунок: UA4013951, отримувач: ГУК Львів/Залізничний р-н/22030101, код класифікації доходів бюджету: 22030101, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), код отримувача (ЄДРПОУ): 38008294, найменування коду класифікації доходів бюджету: Судовий збір (стягувач - Державна судова адміністрація України, 050), відомча ознака: « 84» Окружні адміністративні суди) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (місцезнаходження: пл. Центральна, буд. 3, м. Чернівці, 58002; ).

СуддяАндрусів Уляна Богданівна