Справа № 320/255/25
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 року м.Київ справа №320/255/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Будпостач" до Черкаської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство "Будпостач" з позовом до Черкаської митниці в якому просить суд визнати протиправними та скасувати рішення Черкаської митниці про коригування митної вартості товарів від 25.10.2024 №UA902080/2024/000132/2; від 18.12.2024 № UA902080/2024/000134/1; від 11.12.2024 № UA902080/2024/000133/1.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач протиправно зобов`язав декларанта надати додаткові документи за відсутності підстав, передбачених ч. 3 ст. 53 МК України, в результаті незаконно вчинив наступні дії, спрямовані на коригування митної вартості.

Відповідач у відзиві заперечував проти позовних вимог. Разом з тим, відповідачем не спростовано аргументи позивача. Пояснення у відзиві фактично зводяться до дублювання підстав для рішень Черкаської митниці від 25.10.2024 №UA902080/2024/000132/2; від 18.12.2024 № UA902080/2024/000134/1; від 11.12.2024 № UA902080/2024/000133/1.

Також від відповідача надійшла заява про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Черкаська митниця як підстави для розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін зазначає на важливість справи та бажання надати усні пояснення додаткові пояснення по справі.

Суд відмовляє в задоволення вищевказаної заяви, оскільки відповідачем не вказано обставин, які свідчили б, що справа № 320/255/25 не відноситься до справ незначної складності, а також не вказує перешкод для викладення та надання усних пояснень, які бажає надати, в письмовому вигляді.

Враховуючи вищевикаледене, відповідачем не доведено, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Дослідивши обставини справи судом було встановлено наступне.

Щодо рішення від 25.10.2024 №UA902080/2024/000132/2 про коригування митної вартості товарів.

25.04.2024 між позивачем (далі в т.ч. покупець) та компанією QINGDAO TIANSHUN INDUSTRIAL CO., LTD (Китай) (далі в т.ч. продавець) було укладено контракт №1510 (див. додаток 2). Відповідно контракту продавець виробляє та продає, а покупець купує і оплачує рукавички. Найменування, перелік, кількість, ціна вказується у проформах-інвойсах та інвойсах, що є невід`ємною частиною контракту.

24.02.2020, попередньо для організації перевезення товарів до України позивач уклав з ТОВ «Мерск Україна Лтд» (далі експедитор) договір транспортного експедирування №UA00072711.

14.02.2022, також попередньо, для перевезення товарів до України позивач уклав з компанією Maersk A/S (Данія) (далі перевізник) договір №UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів.

15.08.2024 продавець надав позивачу прайс-лист щодо ціни товарів на умовах поставки FOB порт QINGDAO у Китаї правил Інкотермс 2020, а також комерційний інвойс №TS2441 на товари за ціною 55 627,20 доларів США. Продавець надав знижку за об`єм закупівлі в розмірі 942,30 доларів США, отже ціна товару складає 54 684,90 доларів США. Товари поставлялися на умовах оплати 90 днів кредиту від дати, що вказана в коносаменті, на умовах поставки FOB порт QINGDAO у Китаї правил Інкотермс 2020.

16.08.2024 для вивезення товарів із Китаю до України митними органами Китаю була оформлена митна декларація №0914993.

04.09.2024 продавець надав позивачу сертифікат походження товарів №24C3702Q6390/50008 про те, що країною походження товарів є Китай.

Продавець передав товари перевізнику для доставки у порт Гданська в Польщі та одержав, як підтвердження передачі товарів, коносамент №APU060602.

09.10.2024 для оплати позивачем наданих транспортних та експедиційних послуг, експедитор ТОВ «Мерск Україна Лтд» виписав рахунок фактуру №, а перевізник компанія Maersk A/S (Данія) виписав інвойс №.

16.10.2024 для підтвердження витрат на транспортування товарів експедитор ТОВ «Мерск Україна Лтд» виписав позивачу довідку про транспортні витрати №40, згідно з якою вартість послуг транспортування товарів за межами території України складає 224 261,04 грн. та 1784,80 доларів США.

Відповідно до залізничної накладної УМВС від 14.10.2024 № товари були доставлені з порту у Гданську в Польщі до залізничної станції у м. Тернополі.

На підставі міжнародної товарно-транспортної накладної CMR від 24.10.2024 №1829 товари були доставлені до Черкаської митниці.

24.10.2024 позивач підготував до митниці лист про оплату товарів (див. додаток 13), у якому вказав, що оплата за товари не проводилася з огляду на те, що оплата здійснюється на умовах відстрочки платежу у 90 днів від дати коносаменту.

25.10.2024 позивач підготував до митниці відомості із мережі Інтернет про ціни на ідентичні товари на ринках у Китаї, каталожні дані про технічні характеристики товарів.

25.10.2024, для уникнення простою транспорту, позивачем на підставі комерційного інвойсу були виписані дві специфікації:

Специфікації №1, на товари за ціною 8319,05 долари США; Специфікація №2 на товари за ціною 46 365,85 долари США.

Загальна сума по специфікаціях складає 54 684,90 доларів США, що відповідає ціні, зазначеній в комерційному інвойсі.

25.10.2024 позивач подав відповідачу митну декларацію №24UA60U9 (див. додаток 16) для митного оформлення товарів, що зазначені у специфікації №1, у якій митну вартість товарів визначив за основним методом за ціною договору (контракту), а у графі 22 декларації зазначив загальну суму за рахунком 8319,05 доларів США.

Для підтвердження заявленої митної вартості до митної декларації №24UA60U9 декларант додав передбачені ст. 53 МК України документи, які вказані у графі 44 митної декларації. Доказами надання документів є також відомості у картці відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні №UA902080/2024/000202, виписаної відповідачем, а саме:

- Контракт від 25.04.2023 №1510 з додатками;

- Прайс лист від 15.08.2024 щодо ціни товарів;

- Комерційний інвойс від 15.08.2024 №TS2441 на оплату товарів за ціною 54 684,90 доларів США;

- Митну декларацію країни відправлення від 16.08.2024 №0914993;

- Сертифікат походження від 04.09.2024 № 24C3702Q6390/50008;

- Специфікації №1 до комерційного інвойсу;

- Договір транспортного експедирування від 24.02.2020 №UA00072711 між позивачем та експедитором ТОВ «Мерск Україна ЛТД»;

- Договір від 14.02.2022 №UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів між позивачем і перевізником компанією Maersk A/S (Данія);

- Коносамент від 13.09.2024 № APU060602 про доставку товарів з Китаю до порту Гданськ у Польщі;

- Рахунок-фактура TOB «Мерск Україна Лтд» від 09.10.2024 № для оплати позивачем експедиторських послуг при транспортуванні товарів;

- Інвойс компанії Maersk A/S (Данія) від 09.10.2024 № для оплати послуг з перевезення товарів;

- Довідку ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 16.10.2024 №40;

- Залізничну накладну УМВС від 14.10.2024 №;

- Міжнародну товарно-транспортну накладну CMR від 24.10.2024 №1829;

- Лист позивача від 24.10.2024 про оплату товарів;

- Видаткові накладні позивача;

- Відомості із мережі Інтернет про ціни на ідентичні товари на ринках у Китаї;

- Каталожні дані про технічні характеристики товарів;

- Декларацію митної вартості.

25.10.2024 відповідач направив до декларанта електронне повідомлення №1071013, яким витребував у декларанта додаткові документи, а саме:

1) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

2) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

3) виписку з бухгалтерської документації;

4) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовею продажу оцінюваних товарів;

5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

25.10.2024 у відповідь на електронне повідомлення позивач направив до митного органу листа, у якому заявив, що всі наявні документи надані разом з митною декларацією.

25.10.2024 у відповідь на електронне повідомлення позивач повідомив митний орган, що всі наявні документи надані разом з митною декларацією.

При цьому повідомляю, що рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом) не виставлялися; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту) не виставлялися; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів не укладався.

Щодо витребування відповідачем каталогів, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару, то такі документи були надані митному органу разом з митною декларацією, що підтверджується відомостями у картці відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні №UA902080/2024/000202, виписаної відповідачем.

25.10.2024 Черкаська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA902080/2024/000132/2 (див. додаток 18), яким визначила митну вартість імпортованих позивачем товарів за резервним методом на рівні 4,41 дол. США/кг.

25.10.2024 Черкаська митниця виписала картку відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні товарів №UA902080/2024/000202.

25.10.2024 з врахуванням визначеної відповідачем митної вартості позивач заявив товари за митною декларацією № 24UA64U5 (див. додаток 20, по якій були надмірно сплачені митні платежі: мито на 14 540,07 грн, ПДВ на 39 258,18 грн, разом на 53 798,25 грн.

Щодо рішення від 18.12.2024 №UA902080/2024/000134/1 про коригування митної вартості.

26.06.2024 між позивачем (далі в т.ч. покупець) та виробником товарів компанією LINYI LANSHAN ZHENCHENG LABOR SUPPLIES PROTECTIVE FACTORY (Китай) (далі в т.ч. продавець) було укладено прямий контракт №1808, відповідно до якого продавець виробляє і продає, а покупець приймає і оплачує товари рукавички.

Найменування (перелік), кількість, ціна за одиницю і загальна вартість товару, умови та строки поставки, вказуються у проформах-інвойсах та інвойсах, які є невід`ємною частиною даного Контракту.

Сторони за цим Контрактом керуються правилами Інкотермс 2020. Строки та умови поставки вказуються в інвойсах.

25.06.2024, попередньо, продавець надав позивачу прайс-лист щодо ціни товарів на умовах поставки FOB порт QINGDAO Китай правил Інкотермс.

24.02.2020, попередньо, для організації перевезення товарів до України позивач уклав з ТОВ «Мерск Україна Лтд» (далі експедитор) договір транспортного експедирування №UA00072711.

14.02.2022 для перевезення товарів до України позивач уклав з компанією Maersk A/S (Данія) (далі перевізник) договір №UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів.

26.06.2024 продавець надав позивачу для оплати проформу інвойс №L20240618-1 за ціною 40 202,64 доларів США, на умовах 100% передоплати та на умовах поставки FOB порт QINGDAO Китай правил Інкотермс 2020.

08.08.2024 позивач на підставі контракту від 26.06.2024 №1808 перерахував продавцю платіжною інструкцією в іноземній валюті №530 (див. додаток 24) грошові кошти в розмірі 6100,00 доларів США.

19.09.2024 позивач на підставі контракту від 26.06.2024 №1808 перерахував продавцю платіжною інструкцією в іноземній валюті №603 грошові кошти в розмірі 34 102,64 доларів США, що в сумі перерахованих коштів складає 40 202,64 доларів СІЛА та відповідає ціні товарів, зазначеній у проформі інвойсі.

30.09.2024 продавець надав позивачу комерційний інвойс №L20240618-1 для відвантаження товарів за ціною 40 202,64 доларів США, що відповідає сумі перерахованих коштів. Згідно з комерційним інвойсом товари поставляються на умовах 100% передоплати, на умовах поставки FOB порт QINGDAO Китай правил Інкотермс 2020. В цей же день продавець виписав пакувальний аркуш до вказаного комерційного інвойсу.

Для вивезення товарів із Китаю до України митними органами Китаю була оформлена митна декларація №01032865 за ціною 40 202,64 доларів США, що відповідає ціні, зазначеній у комерційному інвойсі та сумі перерахованих коштів.

09.10.2024 на товари, що вказані в комерційному інвойсі, був виписаний сертифікат походження №24С3728А1542/50008, згідно з яким країною походження товарів є Китай.

17.10.2024 продавець передав товари перевізнику для доставки у порт Гданськ у Польщі та одержав, як підтвердження передачі товарів, коносамент № APU073538.

26.11.2024 для оплати позивачем наданих транспортних та експедиційних послуг перевізник компанія Maersk A/S (Данія) виписав інвойс № (див. додаток №30), а експедитор ТОВ «Мерск Україна Лтд» виписав рахунок фактуру №.

05.12.2024 для підтвердження витрат на транспортування товарів експедитор ТОВ «Мерск Україна Лтд» виписав позивачу довідку про транспортні витрати №27, згідно з якою вартість послуг транспортування товарів за межами території України складають 99 255,07 грн., а також 1668,66 доларів США.

Відповідно до залізничної накладної УМВС від 06.12.2024 №, товари були доставлені до станції у м. Тернополі. На підставі товарно-транспортної накладної CMR від 17.12.2024 №3045, товари були доставлені до Черкаської митниці.

18.12.2024 позивач підготував до митниці лист про оплату товарів, у якому вказав, що ІІІІ «Будпостач» 100% сплачені товари.

18.12.2024 позивач подав відповідачу митну декларацію №24UA34U6 для митного оформлення товарів. У митній декларації позивач визначив митну вартість товарів за основним методом за ціною договору (контракту), а у графі №22 декларації зазначив загальну суму за рахунком 40 202,64 доларів США.

Для підтвердження заявленої митної вартості до митної декларації №24UA34U6 декларант додав передбачені ст. 53 МК України документи, які вказані у графі 44 митної декларації. Доказами надання документів є також відомості у картці відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні №UA902080/2024/000210, виписаної відповідачем, а саме:

- Контракт від 26.06.2024 №1808 між позивачем та компанією LINYI LANSHAN ZHENCHENG LABOR SUPPLIES PROTECTIVE FACTORY (Китай);

- Прайс-лист про ціни на товари від 25.06.2024 на умовах поставки FOB порт QINGDAO Китай правил Інкотермс 2020;

- Комерційний інвойс від 30.09.2024 №L20240618-1 для відвантаження товарів за ціною 40 202,64 доларів США, на умовах поставки FOB порт QINGDAO Китай правил Інкотермс 2020;

- Платіжну інструкцію в іноземній валюті від 08.08.2024 №530 про передоплату продавцю 6100,00 доларів США;

- Платіжну інструкцію в іноземній валюті від 19.09.2024 №603 про передоплату продавцю 34 102,64 доларів США;

- Сертифікат походження товару від 09.10.2024 №24С3728А1542/50008 про країну походження товарів Китай;

- Митну декларацію Китаю від 06.10.2024 №01032865 за ціною 40 202,64 доларів США;

Договір транспортного експедирування від 24.02.2020 №UA00072711 між позивачем та ТОВ «Мерск Україна ЛТД»;

- Договір від 14.02.2022 №UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів між позивачем і компанією Maersk A/S (Данія);

- Коносамент від 17.10.2024 № APU073538 про перевезення товарів водним транспортом;

- Інвойс компанії перевізника Maersk A/S (Данія) від 26.11.2024 № для оплати позивачем послуг з транспортування товарів водним транспортом;

- Рахунок-фактура експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» від 26.11.2024 № для оплати позивачем експедиторських послуг при транспортуванні товарів;

- Довідку експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 05.12.2024 №27, згідно з якою вартість послуг транспортування товарів за межами території України складають 99 255,07 грн., а також 1668,66 доларів США;

- Залізничну накладну УМВС від 06.12.2024 № про перевезення товарів залізничним транспортом з Польщі до м. Тернополя;

- Товарно-транспортну накладну CMR від 17.12.2024 №3045, згідно з якою товари були доставлені із залізничної станції у м. Тернополі до Черкаської митниці;

- Лист позивача від 18.12.2024 про оплату товарів;

- Відомості із мережі Інтернет про ціни на ідентичні товари на ринках у Китаї;

- Каталожні дані від 18.12.2024 про технічні характеристики товарів;

- Декларацію митної вартості.

42.

18.12.2024 відповідач направив до декларанта електронне повідомлення №1083178 (див. додаток 37), у якому зобов`язав декларанта надати додаткові документи:

«- 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових

18.12.2024 у відповідь на електронне повідомлення №1018487 позивач повідомив відповідача, що всі наявні документи подані разом з митною декларацією.

18.12.2024 Черкаська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA902080/2024/000134/1 (див. додаток 38), у якому у графі 33 зазначила, що митну вартість імпортованих позивачем товарів визначена за резервним методом на рівні 3,75 доларів США/кг.

18.12.2024 Черкаська митниця виписала картку відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні товарів №UA902080/2024/000210.

18.12.2024 з врахуванням визначеної відповідачем митної вартості позивач заявив товари за митною декларацією № 24UA45U0, по якій були надмірно сплачені митні платежі: мито на 12 183,64 грн, ПДВ на 51 171,28 грн, всього на 63 354,92 грн.

Щодо рішення від 11.12.2024 №UA902080/2024/000133/1 про коригування митної вартості.

31.07.2023 між позивачем (далі в т.ч. покупець) та компанією TAIZHOU CITY HANGYU PLASTIC CO.,LTD (Китай) (далі в т.ч. продавець) було укладено контракт №1627 (див. додаток 41), відповідно до якого продавець виробляє та продає, а покупець оплачує і отримує товари в кількості, за ціною і на суму, згідно з проформою-інвойсом чи інвойсом, що є невід`ємною частиною контракту. Сторони за цим Контрактом керуються правилами Інкотермс 2020. Строки та умови поставки вказуються в інвойсах.

24.02.2020 попередньо для організації перевезення товарів до України позивач уклав з ТОВ «Мерск Україна Лтд» (далі експедитор) договір транспортного експедирування №UA00072711.

14.02.2022 також попередньо для перевезення товарів до України позивач уклав з компанією Maersk A/S (Данія) (далі перевізник) договір №UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів.

18.07.2024 продавець надав позивачу прайс-лист щодо ціни товарів на умовах поставки FOB порт NINGBO в Китаї, а також проформу-інвойс № HY240718 на суму 56 200,00 доларів СІЛА, на умовах поставки FOB порт NINGBO в Китаї правил Інкотермс 2020, на умовах оплати товару кредит 180 днів з дати коносаменту.

31.07.2024 позивач відкрив на ім`я продавця в AT Перший український міжнародний банк України акредитив № №КІЕІ330402526 на суму 56 200,00 доларів США, для оплати товарів, вказаних у проформі інвойсі.

28.09.2024 продавець виписав позивачу комерційний інвойс №HY240928 для відвантаження товарів за ціною 55 064,00 доларів США на умовах поставки FOB порт NINGBO в Китаї правил Інкотермс 2020, на умовах оплати акредитив 180 днів.

29.09.2024 на товари, що вказані в комерційному інвойсі, був виписаний сертифікат походження №24С3326А2194/50011 про країну походження товарів Китай.

04.10.2024 для вивезення товарів із Китаю до України митними органами Китаю була оформлена митна декларація №15892306 за ціною 55 064,00 доларів США, що відповідає ціні, зазначеній в комерційному інвойсі.

09.10.2024 продавець передав товари перевізнику для доставки в порт Гданськ у Польщі та одержав, як підтвердження передачі товарів, коносамент №APU082049.

19.11.2024 для оплати позивачем наданих транспортних та експедиційних послуг, експедитор ТОВ «Мерск Україна Лтд» виписав рахунок фактуру №, а перевізник компанія Maersk A/S (Данія) виписав інвойси № та №.

27.11.2024 для підтвердження витрат на транспортування товарів експедитор ТОВ «Мерск Україна Лтд» виписав позивачу довідку про транспортні витрати №25, в якій вказано, що вартість транспортних витрат на перевезення товарів в одному контейнері за територією України становить 78 490,48 грн та 1 673,04 доларів США.

28.11.2024 позивач листом повідомив Державну митну службу про те, що ПП «Будпостач» не здійснювало оплату постачальнику TAIZHOU CITY HANGYU PLASTIC CO.,LTD (Китай) згідно контракту № 1627 від 31.07.2023, за комерційним інвойсом №HY240928 від 29.09.2024 на суму 55 064,00 доларів США, оскільки співпрацює на умовах акредитиву 180 днів з дати коносаменту.

На підставі залізничної накладної УМВС від 29.11.2024 №2151-556423 (див. додаток 54) товари були доставлені від порту Гданськ (Польща) до станції м. Тернопіль, а відповідно до товарно-транспортної накладної CMR від 10.12.2024 №5105 товари були доставлені до Черкаської митниці.

11.12.2024 позивач подав відповідачу митну декларацію №24UA46U1 для митного оформлення товарів, у якій митну вартість товарів визначив за основним методом за ціною договору (контракту), а у графі 22 декларації зазначив загальну суму за рахунком 55 064,00 доларів США.

Для підтвердження заявленої митної вартості до митної декларації №24UA46U1 декларант додав передбачені ст. 53 МК України документи, які вказані у графі 44 митної декларації. Доказами надання документів є також відомості у картці відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні від 11.12.2024 №UA902080/2024/000208, виписаної відповідачем (див. додаток 58), а саме:

- Контракт від 31.07.2023 №1627 між позивачем та компанією TAIZHOU CITY HANGYU PLASTIC CO.,LTD (Китай) з додатками;

- Прайс лист продавця від 18.07.2024 б/н;

- Комерційний інвойс від 28.09.2024 №HY240928;

- Банківський акредитив від 31.07.2024 №КІЕІ330402526 на суму 56 200,00 доларів США;

- Сертифікат походження №24С3326А2194/50011 від 29.09.2024;

- Митну декларацію країни відправлення №15892306 від 04.10.2024;

- Договір транспортного експедирування від 24.02.2020 №UA00072711 між позивачем та експедитором ТОВ «Мерск Україна ЛТД»;

- Договір від 14.02.2022 №UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів між позивачем і перевізником компанією Maersk A/S (Данія);

- Коносамент від 09.10.2024 №APU082049;

- Рахунок-фактура ТОВ «Мерск Україна Лтд» від 19.11.2024 № для оплати позивачем експедиторських послуг при транспортуванні товарів;

- Інвойси компанії Maersk A/S (Данія) від 19.11.2024 № та № для оплати послуг з перевезення товарів;

- Довідку ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 27.11.2024 №25;

- Товарно-транспортну накладну CMR від 10.12.2024 №5105;

- Залізничну накладну УМВС № від 29.11.2024;

- Документація, яка має супроводжувати продукцію при наданні її на ринку відповідно до вимог щодо нехарчової продукції та її обігу на ринку України №327-1-2024 від 05.12.2024;

- Видаткові накладні від 09.04.2024;

- Відомості з мережі Інтернет про ціну ідентичних товарів у Китаї від 10.12.2024;

- Декларацію митної вартості.

11.12.2024 відповідач направив до декларанта електронне повідомлення №1062314, яким витребував у декларанта додаткові документи, а саме:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару;

11.12.2024 Черкаська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UА902080/2024/000133/1, яким визначила митну вартість імпортованих позивачем товарів генератори, за резервним методом.

11.12.2024 Черкаська митниця виписала картку відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні товарів №UА902080/2024/000208.

11.12.2024 з врахуванням визначеної відповідачем митної вартості позивач заявив товари за митною декларацією №24UА59U3, по якій були надмірно сплачені митні платежі: мито 8 828,28 грн., ПДВ 37 079,79 грн, всього на загальну суму 45 907,07 грн.

Правове регулювання суду.

Згідно з частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України.

Згідно статті 1 МК України, правовідносини з питань державної митної справи Документ сформований в системі регулюються Конституцією України, Митним кодексом України, іншими законами України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правовими актами, виданими на основі та на виконання Митного кодексу України та інших законодавчих актів. Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, згідно з приписами ст.ст. 49, 50 МК України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів використовуються серед іншого для нарахування митних платежів. При цьому, митна вартість товарів визначається безпосередньо декларантом відповідно до норм цього Кодексу

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII та главою 8 МК України. Зокрема декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівліпродажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідач діяв всупереч законодавства з огляду на таке.

Відповідач у графі 33 рішення від 25.10.2024 №UА902080/2024/000132/2 зазначив обставини, які не свідчать про правомірність витребування додаткових документів та про наявність сумнівів для коригування митної вартості.

За правилами ч. З ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант на письмову вимогу митного органу зобов`язаний протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

У графі 33 спірного рішення відповідач не навів обґрунтованих підстав для витребування додаткових документів, не вказав належних доказів того, що надані позивачем документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Протиправність витребування додаткових документів без зазначення розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявних ознак підробки та інших підстав, а також в подальшому прийняття спірного рішення підтверджується правовою позицією Верховного Суду, зазначеною у постанові від 27.01.2022 у справі №200/6413/20-а, адміністративне провадження №№ КУ9901/7255/21, а саме:

« 11. Основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору.

12. Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

13. Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

14. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності».

15. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари».

Так, у графі 33 спірного рішення відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, послався на те, що: «Відповідно до зовнішньоекономічного договору від 25.04.2023 № 1510, якість товару, що поставляється за цим контрактом, має підтверджуватись сертифікатами якості (відповідності) заводу-виробника, однак декларантом не надано сертифікатами якості (відповідності) заводу-виробника».

Про протиправність витребування додаткових документів та коригування митної вартості з вказаних підстав свідчать ті обставини, що сертифікат якості (відповідності) не входить до переліку документів, визначеного ст.53 МК України, що підтверджують митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Таку ж правову позицію підтримав Верховний Суд у постанові від 23.10.2023 у справі № 810/690/17, провадження № К/9901/42594/18: « 17. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено».

Також, звертаю увагу, що самі по собі обставини про ненадання сертифікату якості (відповідності) не свідчать про наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів у правильності заявленої митної вартості, тобто про наявність підстав, передбачених ч. З ст. 53 МК України для витребування додаткових документів, а саме що надані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У графі 33 спірного рішення відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, послався на те, що: «В наданих декларантом документах відсутні відомості про числове значення витрат на пакування, пакувальних матеріалів та робіт пов язаних з пакуванням та маркування».

Про протиправність витребування додаткових документів та коригування митної вартості з вказаних підстав свідчать ті обставини, що 15.08.2024 продавець надав позивачу прайс-лист щодо ціни товарів, а також комерційний інвойс №TS2441, згідно з якими товари поставляються на умовах поставки FOB порт QINGDAO у Китаї правил Інкотермс 2020.

Згідно з підпунктом 3.8.1. контракту від 25.04.2024 №1510 продавець зобов`язаний забезпечити належне пакування товару, а у пункті 4.1. контракту сторони домовилися, що товар повинен поставлятися в упаковці, вартість товару включає в себе вартість пакування.

Разом з тим, відповідно до умов поставки FOB правил Інкотермс 2020 поставка «Франко- борт» означає, що продавець здійснює поставку товару покупцю коли товар поставлений на борт судна.

Згідно з обов`язками продавця «А2 Поставка» Продавець повинен поставити товар шляхом розміщення товару на борту судна, номінованого покупцем у пункті завантаження.

У пункті «А8 Перевірка/пакування/маркування» визначено, що Продавець зобов`язаний за власний рахунок здійснити пакування товару, за винятком випадків, коли в певній галузі торгівлі зазвичай здійснюється перевезення такого виду товару без упаковки. Продавець повинен здійснити пакування й маркування товару у спосіб, прийнятний для йога перевезення.

Таким чином, вартість упаковки, або пакувальних матеріалів та робіт пов`язаних із пакуванням включена у ціну товарів, оскільки згідно з правилами Інкотермс за умов поставки FOB продавець зобов`язаний за власний рахунок здійснити пакування товару.

Верховний Суд у постанові від 19 листопада 2024 року у справі № 420/23588/23, адміністративне провадження № К/990/38865/24 зазначив що «згідно з пунктом 1 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає статі за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає статі, додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Тобто у разі включення до ціни товару вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, їх вартість не додається при розрахунку митної вартості товару.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до умов Контракту вартість тари та упаковки включена у вартість товару.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що за умовами Контракту, пакування не оплачувалося покупцем окремо від ціни товару, з огляду на що посилання відповідача на відсутність у поданих позивачем до митного оформлення документах будь-якої інформації щодо включення/не включення вартості упаковки (пакування) до складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає статі за товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів є безпідставними».

У графі 33 спірного рішення відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, послався на те, що: «Умовами п.5.6 з/е договору від 25.04.2023 № 1510 сторони домовились про можливість надання знижки за передплату або обсяг замовлення, але не більше 10% від вартості усієї поставки. Умовами отати для поставки партії оцінюваного товару є відстрочення платежу у 90 календарних днів від дати коносамента. Водночас в даному рахунку зазначено знижку у 942,30 дол.США., щодо партії оцінюваного товару. Надані митниці прайс лист від 15.08.2024 містять відомості пропозиції вартості певного асортимента товару без зазначення різниці пропозиції такої вартості залежно від обсягів замовленої партії. Зважаючи на вищевикладене, відомості щодо надання знижки суперечать умовам з/е договору».

Про протиправність витребування додаткових документів та коригування митної вартості з вказаних підстав свідчать ті обставини, що відповідач звернув увагу на умови надання знижки за передоплату, проте у контракті також передбачено знижку за обсяг замовлення.

15.08.2024 продавець надав позивачу комерційний інвойс №TS2441 на товари за ціною 55 627,20 доларів США. Продавець надав знижку за об`єм закупівлі в розмірі 942,30 доларів США, отже ціна товару складає 54 684,90 доларів США (див. додаток 4).

Знижка за об`єм закупівлі в розмірі 942,30 доларів США становить 1,69%, що майже у 6 разів менше від обумовленої не більше 10 % від вартості усієї поставки.

У графі 33 спірного рішення відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, послався на те, що: «Митниці заявлено в графі 21 ДМВ до митної декларації - витрати на навантаження, вивантаження, обробку, як окрему складову митної вартості в сумі 376,12 дол. СІЛА.

В рахунку від 09.10.2024 № зазначено числове значення витрат «terminal handling service іп Gdansk» 223,37 дол. СІЛА та «Documentation fee - Destination іп Gdansk» 61,43 дол. СІЛА, що є «обробкою» партії товарів в порту Гданськ.

Зважаючи на викладене, числове значення складової митної вартості «витрати на навантаження, вивантаження, обробку», відомості щодо якої заявлені в гр. 21 ДМВ не відповідають числовому значенню відомостей, які містяться в поданих документах, тим самим заявлені митниці відомості в графі 21 ДМВ та в митній декларації щодо складової митної вартості «витрати на навантаження, вивантаження, обробку» не підтверджені документально та не піддаються обчисленню».

78.

Про протиправність витребування додаткових документів та коригування митної вартості з вказаних підстав свідчать ті обставини, що у довідці експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 16.10.2024 №40 (див. додаток 10) вказано вартість перевезення товарів, зокрема у доларах США:

- Оформлення документації у Гданську, Польща - 61,43 доларів США;

- Операційні послуги терміналу у Гданську, Польща - 223,37 доларів США;

- Залізничне перевезення Гданськ, Польща - пункт пропуску Пшемисль - Мостиська на кордрні Польща/Україна, яка становить 1500,00 доларів США.

Разом у доларах США за територією України - 1784,80 доларів США.

Також, у цій довідці зазначено відомості: «Разом у доларах США за територією України (вага 3361,2 кг) - 376,12 доларів США», що відповідає вказаній відповідачем сумі у графі 21 ДМВ (декларації митної вартості) (див. додаток 60).

Звертаю увагу, що така вага брутто 3361,12 кг зазначена у графі 35 (маса брутто) оформленої відповідачем митної декларації № 24UA64U5 (див. додаток 20), тобто вказані витрати стосуються зазначеної поставки.

Тобто, відомості у графі 21 ДМВ (декларації митної вартості) та у довідці про транспортні витрати, що обраховувалися у доларах США є однаковими та складають 376,12 доларів США.

При цьому повідомляємо, що декларант у графі 21 ДМВ до витрат на навантаження, вивантаження та обробку товару, що обраховані у доларах США, додав вартість залізничних перевезень.

Додавання до послуг вивантаження, навантаження та обробки товарів вартості залізничного перевезення, які обраховані в доларах США, викликані неможливістю внесення у декларацію митної вартості, що формується у митному органі автоматично, два рази послуг з перевезення товарів, а саме вартості перевезення водним транспортом у гривнях та вартості перевезення залізничним транспортом у доларах США.

Декларант у графу 20 ДМВ вказав витрати на перевезення у гривнях, тому записати витрати у доларах США на перевезення товарів залізничним транспортом немає можливості. Вартість залізничного перевезення була додана до вартості витрат з вивантаження, завантаження та оформлення документів, які також обраховані у доларах США.

Відповідачу така ситуація відома, що підтверджується тими доказами, що митний орган у графі 33 спірного рішення не послався на обставини, що декларант не додав до митної вартості послуг з перевезення товарів залізничним транспортом, що заявлені у ДМВ як вартість послуг навантаження/вивантаження товарів.

У графі 33 спірного рішення відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, послався на те, що: «В наданих до митного оформлення рахунках від 09.10.2024 № від імені Мерск Україна ЛТД, та рахунок від 09.10.2024 № від імені MAERSK A/S відсутні відомості про операції навантаження, вивантаження».

Про протиправність витребування додаткових документів та коригування митної вартості з вказаних підстав свідчать ті обставини, що у рахунку від 09.10.2024 № (див. додаток 9) зазначені послуги: - Оформлення документації у Гданську, Польща - 61,43 доларів США;

- Операційні послуги терміналу у Гданську, Польща - 223,37 доларів США;

Такі ж послуги зазначені у довідці експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 16.10.2024 № 40.

Саме до вартості операційних послуг терміналу у Гданськ, Польща в розмірі 223,37 доларів США включені послуги з вивантаження контейнера із судна та завантаження на залізничний транспорт.

Враховуючи, що товари поставлялися на умова поставки FOB правил Інкотермс 2010, то вартість послуг по завантаженню товарів на судно здійснювалося за рахунок продавця.

У графі 33 спірного рішення відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, послався на те, що: «В поданому до митного оформлення транспортному документі, а саме коносамент від 13.09.2024 № APU060602 адреса відправника зазначена як ROOM 3119, BUILDING З, N0.31, LONGCHENG ROAD, SHIBEI DISTRICT, QINGDAO, CHINA. Митниці до митної декларації заявлено ROOM 301, N0.17, XINCHANG ROAD, SHIN AN DISTRICT, QINGDAO, SHANDONG, CHINA.».

Про протиправність витребування додаткових документів та коригування митної вартості з вказаних підстав свідчать ті обставини, що відповідач не навів докази, як різні адреси продавця в коносаменті і митній декларації свідчать про наявність у митного органу обгрунтованих сумнівів у правильності заявленої митної вартості, тобто про наявність підстав, передбачених ч. З ст. 53 МК України для витребування додаткових документів, а саме що надані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Враховуючи, що коносамент виписаний перевізником, на позивача не може бути покладена відповідальність за повноту відомостей у такому документі.

Подібний висновок зроблений Верховним судом у постанові від 10.05.2023 у справі № 815/1780/17, касаційне провадження № К/9901/45694/18, у якій зазначено, що враховуючи що судами попередніх інстанцій встановлено, що страхування, як і митне очищення експорту, здійснювалось контрагентом, судова колегія погоджується з висновками судів, що на позивача не може бути покладена відповідальність за повноту відомостей, які наведені у страхових документах та експортній декларації.

У графі 33 спірного рішення відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, послався на те, що: «До митного оформлення надано експортну декларацію країни відправлення від 16.08.2024 № 00914993 без перекладу в зв`язку з чим відомості зазначені в них не можливо ідентифікувати з задекларованими відомостями».

Про протиправність витребування додаткових документів та коригування митної вартості з вказаних підстав свідчать ті обставини, що згідно з ч. З ст. 53 МК України визначено: У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Отже, обов`язковою умовою для витребування додаткових документів є саме розбіжності у документах, вказаних у частині 2 ст. 53 МК України.

Проте, експортна декларація країни відправлення не входять у перелік документів, визначених ч. 2 ст. 53 МК України, а тому відсутність перекладу експортної декларації не може бути підставою для витребування додаткових документів, а вимога відповідача про надання її перекладу, в межах спірних правовідносин, є необгрунтованою.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, зазначеною у постанові від 04.11.2020 у справі № 815/648/17, адміністративне провадження № КУ9901/18485/18, встановлено, що частиною 2 статті 53 Митного кодексу України встановлений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Декларація країни відправлення не є документом, що підлягає обов`язковому поданню при митному оформленні товарів.

Верховний Суд у постанові від 15.02.2024 у справі № 815/5838/17, касаційне провадження № К/9901/49462/18, зазначив, що перелік основних документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведений у статті 53 Митного кодексу України і в ньому відсутній такий документ, як «експортна декларація країни відправлення». Такий документ може бути поданий для митного оформлення, але лише в якості додаткового, у тому випадку, якщо виникає необхідність в уточненні показників основних документів.

Таким чином, Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що твердження відповідача щодо неможливості перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості товар у зв 'язку з ненаданням перекладу митної декларації країни відправлення, є такими, що не грунтуються на законодавстві та спростовується наданими позивачем документами.

Відповідач у графі 33 рішення від 18.12.2024 №ІІА902080/2024/000134/1 зазначив обставини, які не свідчать про правомірність витребування додаткових документів та про наявність сумнівів для коригування митної вартості.

У графі 33 спірного рішення відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, послався на те, що: «Відповідно п. 2.1. зовнішньоекономічного договору від 26.06.2024 №1808, якість товару, що поставляється за цим контрактом, має підтверджуватись сертифікатами якості (відповідності) заводу-виробника, однак декларантом не надано сертифікатами якості (відповідності) заводу-виробника,».

Про протиправність витребування додаткових документів та коригування митної вартості з вказаних підстав свідчать ті обставини, що сертифікат якості (відповідності) не входить до переліку документів, визначеного ст.53 МК України, що підтверджують митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Таку ж правову позицію підтримав Верховний Суд у постанові від 23.10.2023 у справі № 810/690/17, провадження № К/9901/42594/18: « 17. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено».

Також, звертаю увагу, що самі по собі обставини про ненадання сертифікату якості (відповідності) не свідчать про наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів у правильності заявленої митної вартості, тобто про наявність підстав, передбачених ч. З ст. 53 МК України для витребування додаткових документів, а саме що надані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У графі 33 спірного рішення відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, послався на те, що:

- «Відповідно до п. 4.1 зовнішньоекономічного договору від 26.06.2024 №1808, вартість товару включає в себе вартість пакування. В наданих декларантом документах відсутні відомості про числове значення витрат на пакування, пакувальних матеріалів та робіт пов язаних з пакуванням та маркування;

- Відповідно до наданих документів митного оформлення, а саме рахунку від 26.11.2024 № від імені Мерск Україна ЛТД, та рахунку від 26.11.2024 № від імені MAERSK А/S відсутні відомості про операції завантаження товару на борт судна в порту QINGDAO (Китай) та митниці не заявлені».

Про протиправність витребування додаткових документів та коригування митної вартості з вказаних підстав свідчать ті обставини, що 25.06.2024 продавець надав позивачу прайс-лист щодо ціни товарів на умовах поставки FOB порт QINGDAO Китай правил Інкотермс.

30.09.2024 продавець надав позивачу комерційний інвойс №L20240618-1 для відвантаження товарів на умовах поставки FOB порт QINGDAO Китай правил Інкотермс 2020.

Згідно з підпунктом 3.8.1. контракту від 26.06.2024 № 1808 продавець зобов`язаний забезпечити належне пакування товару, а у пункті 4.1. контракту сторони домовилися, що товар повинен поставлятися в упаковці, вартість товару включає в себе вартість пакування.

Разом з тим, відповідно до умов поставки FOB правил Інкотермс 2020 поставка «Франко- борт» означає, що продавець здійснює поставку товару покупцю коли товар поставлений на борт судна.

Згідно з обов`язками продавця «А2 Поставка» Продавець повинен поставити товар шляхом розміщення товару на борту судна, номінованого покупцем у пункті завантаження.

У пункті «А8 Перевірка/пакування/маркування» визначено, що Продавець зобов`язаний за власний рахунок здійснити пакування товару, за винятком випадків, коли в певній галузі торгівлі зазвичай здійснюється перевезення такого виду товару без упаковки. Продавець повинен здійснити пакування й маркування товару у спосіб, прийнятний для йога перевезення.

Таким чином, вартість упаковки, або пакувальних матеріалів та робіт пов`язаних із пакуванням включена у ціну товарів, оскільки згідно з правилами Інкотермс за умов поставки FOB продавець зобов`язаний за власний рахунок здійснити пакування товару.

Враховуючи, що товари поставлялися на умова поставки FOB правил Інкотермс 2020, то вартість послуг по завантаженню товарів на судно здійснювалося за рахунок продавця.

Верховний Суд у постанові від 19 листопада 2024 року у справі № 420/23588/23, адміністративне провадження № К/990/38865/24 зазначив що «згідно з пунктом 1 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Тобто у разі включення до ціни товару вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, їх вартість не додається при розрахунку митної вартості товару.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до умов Контракту вартість тари та упаковки включена у вартість товару.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що за умовами Контракту, пакування не оплачувалося покупцем окремо від ціни товару, з огляду на що посилання відповідача на відсутність у поданих позивачем до митного оформлення документах будь-якої інформації щодо включення/не включення вартості упаковки (пакування) до складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів є безпідставними».

96.

У графі 33 спірного рішення відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, послався на те, що: «Митниці заявлено в графі 21 ДМВ до митної декларації - витрати на навантаження, вивантаження, обробку, як окрему складову митної вартості в сумі 1668,66 дол. США.

В рахунку від 26.11.2024 № зазначено числове значення витрат «terminal handling service іп Gdansk» 210,71 дол. США та «Documentation fee Destination іп Gdansk» 57,95 дол. США, що є «обробкою» партії товарів в порту Гданськ.

В рахунку від 26.11.2024 № відсутні відомості про числові значення витрат на навантаження/вивантаження. Зважаючи на викладене, числове значення складової митної вартості «витрати на навантаження, вивантаження, обробку», відомості щодо якої заявлені в гр. 21 ДМВ не відповідають числовому значенню відомостей, які містяться в поданих документах, тим самим заявлені митниці відомості в графі 21 ДМВ та в митній декларації щодо складової митної вартості «витрати на навантаження, вивантаження, обробку» не підтверджені документально та не піддаються обчисленню».

Про протиправність витребування додаткових документів та коригування митної вартості з вказаних підстав свідчать ті обставини, що у довідці експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 05.12.2024 №27 (див. додаток 32) вказано вартість перевезення товарів, зокрема у доларах США:

- Оформлення документації у Гданську, Польща - 57,95 доларів США;

- Операційні послуги терміналу у Гданську, Польща - 210,71 доларів США;

- Залізничне перевезення Гданськ, Польща - пункт пропуску Пшемисль - Мостиська на кордоні Польща/Україна, яка становить 1400,00 доларів США.

- Разом у доларах США за територією України - 1668,66 доларів США, що відповідає вказаній відповідачем сумі у графі 21 ДМВ (декларації митної вартості).

Тобто, відомості у графі 21 ДМВ (декларації митної вартості) та у довідці про транспортні витрати, що обраховувалися у доларах США є однаковими та складають 1668,66 доларів США.

При цьому повідомляємо, що декларант у графі 21 ДМВ до витрат на навантаження, вивантаження та обробку товару, що обраховані у доларах США, додав вартість залізничних перевезень.

Додавання до послуг вивантаження, навантаження та обробки товарів вартості залізничного перевезення, які обраховані в доларах США, викликані неможливістю внесення у декларацію митної вартості, що формується у митному органі автоматично, два рази послуг з перевезення товарів, а саме вартості перевезення водним транспортом у гривнях та вартості перевезення залізничним транспортом у доларах США.

Декларант у графу 20 ДМВ вказав витрати на перевезення у гривнях, тому записати витрати у доларах США на перевезення товарів залізничним транспортом немає можливості. Вартість залізничного перевезення була додана до вартості витрат з вивантаження, завантаження та оформлення документів, які також обраховані у доларах США.

Відповідачу така ситуація відома, що підтверджується тими доказами, що митний орган у графі 33 спірного рішення не послався на обставини, що декларант не додав до митної вартості послуг з перевезення товарів залізничним транспортом, що заявлені у ДМВ як вартість послуг навантаження/вивантаження товарів.

У графі 33 спірного рішення відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, послався на те, що: «В наданих до митного оформлення рахунку від 26.11.2024 № від імені Мерск Україна ЛТД, та рахунку від 26.11.2024 № від імені MAERSK А/S відсутні відомості про операції навантаження, вивантаження».

Про протиправність витребування додаткових документів та коригування митної вартості з вказаних підстав свідчать ті обставини, що у рахунку від 26.11.2024 № (див. додаток 30) зазначені послуги:

- Оформлення документації у Гданську, Польща - 57,95 доларів США;

- Операційні послуги терміналу у Гданську, Польща - 210,71 доларів США;

Такі ж послуги зазначені у довідці експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 05.12.2024 № 27.

Саме до вартості операційних послуг терміналу у Гданськ, Польща в розмірі 210,71 доларів США включені послуги з вивантаження контейнера із судна та завантаження на залізничний транспорт.

Враховуючи, що товари поставлялися на умова поставки FOB правил Інкотермс 2020, то вартість послуг по завантаженню товарів на судно здійснювалося за рахунок продавця.

У графі 33 спірного рішення відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, послався на те, що: «в рахунку від 26.11.2024 № від імені Мерск Україна ЛТД зазначено, що оплата за надані послуги здійснюється протягом 30 днів. В рахунку від 26.11.2024 № від імені MAERSK A/S зазначено, що оплата за надані послуги здійснюється протягом 21 дня. Станом на 18.12.2024 митниці не надано відомості чи здійснено оплату згідно наданих рахунків».

Про протиправність витребування додаткових документів та коригування митної вартості з вказаних підстав свідчать ті обставини, що самі по собі обставини ненадання відомостей про оплату транспортних послуг не свідчить про наявність підстав, визначених ч. З ст. 53 МК України, для витребування додаткових документів: тобто, що документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому, відповідач не навів докази про те, як обставини про ненадання відомостей про оплату послуг перевезення товарів свідчать про наявність сумнівів у правильності заявленої митної вартості.

Також, слід врахувати правову позицію Верховного Суду, що зазначена у постанові від 11.06.20219 у справі №813/1755/17, адміністративне провадження №К/9901/42425/18, «Суд зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару».

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, що зазначена у постанові від 13.02.2018 у справі №803/1112/17, адміністративне провадження № КУ9901/1233/17 «колегія суддів вважає, що ненадання позивачем банківського платіжного доручення не може бути підставою для коригування митної вартості за наявності інших документів (рахунка-фактури, акта приймання-передачі автомобіля), які є достатніми, підтверджують числові значення усіх складових митної вартості імпортованого товару та не містять розбіжностей».

При цьому слід врахувати, що відповідачу були надані документи щодо перевезення товарів та вартості послуг перевезення, які є достатніми, підтверджують числові значення усіх складових митної вартості імпортованого товару та не містять розбіжностей:

- Договір транспортного експедирування від 24.02.2020 №UA00072711 між позивачем та ТОВ «Мерск Україна ЛТД»;

- Договір від 14.02.2022 №UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів між позивачем і компанією Maersk A/S (Данія);

- Коносамент від 17.10.2024 № APU073538 про перевезення товарів водним транспортом;

- Інвойс компанії перевізника Maersk A/S (Данія) від 26.11.2024 № для оплати позивачем послуг з транспортування товарів водним транспортом;

- Рахунок-фактура експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» від 26.11.2024 № для оплати позивачем експедиторських послуг при транспортуванні товарів;

- Залізничну накладну УМВС від 06.12.2024 № про перевезення товарів залізничним транспортом з Польщі до м. Тернополя;

- Товарно-транспортну накладну CMR від 17.12.2024 №3045, згідно з якою товари були доставлені із залізничної станції у м. Тернополі до Черкаської митниці;

- Довідку експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 05.12.2024 №27, згідно з якою вартість послуг транспортування товарів за межами території України складають 99 255,07 грн., а також 1668,66 доларів США.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, зазначеною у постанові від 31.05.2019 у справі №804/16553/14, адміністративне провадження № К/9901/5149/18, якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Наголошуємо, що відповідач не зазначив жодних сумнівів щодо розміру вартості послуг за перевезення товарів у розмірі 99 255,07 грн., а також 1668,66 доларів США, зокрема що вартість таких послуг є неправдивою чи заниженою. А передбачена ст. 363 МК України автоматизована система управління ризиками, що застосовується митними органами та є складовою частиною єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів, під час митного контролю не вказала на необхідність проведення перевірки митної вартості, в тому числі вартості транспортування.

У графі 33 спірного рішення відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, послався на те, що: «До митного оформлення надано експортну декларацію країни відправлення від 06.10.2024 № 01032865 без перекладу в зв`язку з чим відомості зазначені в них не можливо ідентифікувати з задекларованими відомостями».

Про протиправність витребування додаткових документів та коригування митної вартості з вказаних підстав свідчать ті обставини, що згідно з ч. З ст. 53 МК України визначено: У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Отже, обов`язковою умовою для витребування додаткових документів є саме розбіжності у документах, вказаних у частині 2 ст. 53 МК України.

Проте, експортна декларація країни відправлення не входять у перелік документів, визначених ч. 2 ст. 53 МК України, а тому відсутність перекладу експортної декларації не може бути підставою для витребування додаткових документів, а вимога відповідача про надання її перекладу, в межах спірних правовідносин, є необгрунтованою.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, зазначеною у постанові від 04.11.2020 у справі № 815/648/17, встановлено, що частиною 2 статті 53 Митного кодексу України встановлений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Декларація країни відправлення не є документом, що підлягає обов 'язковому поданню при митному оформленні товарів.

Верховний Суд у постанові від 15.02.2024 у справі № 815/5838/17, касаційне провадження № К/9901/49462/18, зазначив, що перелік основних документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведений у статті 53 Митного кодексу України і в ньому відсутній такий документ, як «експортна декларація країни відправлення». Такий документ може бути поданий для митного оформлення, але лише в якості додаткового, у тому випадку, якщо виникає необхідність в уточненні показників основних документів.

Таким чином, Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що твердження відповідача щодо неможливості перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості товар у зв 'язку з ненаданням перекладу митної декларації країни відправлення, є такими, що не ґрунтуються на законодавстві та спростовується наданими позивачем документами.

Відповідач у графі 33 рішення від 11.12.2024 №UА902080/2024/000133/1 зазначив обставини, які не свідчать про правомірність витребування додаткових документів та про наявність сумнівів для коригування митної вартості.

У графі 33 спірного рішення відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, послався на те, що: «Відповідно п. 2.1. зовнішньоекономічного договору від 31.07.2023 № 1627, якість товару, що поставляється за цим контрактом, має підтверджуватись сертифікатами якості (відповідності) заводу-виробника, однак декларантом не надано сертифікатами якості (відповідності) заводу-виробника».

Про протиправність витребування додаткових документів та коригування митної вартості з вказаних підстав свідчать ті обставини, що сертифікат якості (відповідності) не входить до переліку документів, визначеного ст.53 МК України, що підтверджують митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Таку ж правову позицію підтримав Верховний Суд у постанові від 23.10.2023 у справі № 810/690/17, провадження № К/9901/42594/18: « 17. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено».

Також, звертаю увагу, що самі по собі обставини про ненацання сертифікату якості (відповідності) не свідчать про наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів у правильності заявленої митної вартості, тобто про наявність підстав, передбачених ч. З ст. 53 МК України для витребування додаткових документів, а саме що надані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У графі 33 спірного рішення відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, послався на те, що: «

- Відповідно до п. 4.1 зовнішньоекономічного договору від 31.07.2023 № 1627, вартість товару включає в себе вартість пакування. В наданих декларантом документах відсутні відомості про числове значення витрат на пакування, пакувальних матеріалів та робіт пов 'язаних з пакуванням та маркування.

- Відповідно до наданих документів митного оформлення, а саме рахунку від 19.11.2024 № від імені Мерск Україна ЛТД, та рахунках від 19.11.2024 № , від імені MAERSK А/S відсутні відомості про операції завантаження товару на борт судна в порту NINGBO (Китай) та митниці не заявлені».

Про протиправність витребування додаткових документів та коригування митної вартості з вказаних підстав свідчать ті обставини, що 18.07.2024 продавець надав позивачу прайс-лист щодо ціни товарів, а 28.09.2024 надав комерційний інвойс № HY240928, згідно з якими товари поставляються на умовах поставки FOB порт NINGBO у Китаї правил Інкотермс 2020.

Згідно з підпунктом 3.8.1. контракту від 31.07.2023 № 1627 продавець зобов`язаний забезпечити належне пакування товару, а у пункті 4.1. контракту сторони домовилися, що товар повинен поставлятися в упаковці, вартість товару включає в себе вартість пакування.

Разом з тим, відповідно до умов поставки FOB правил Інкотермс 2020 поставка «Франко- борт» означає, що продавець здійснює поставку товару покупцю коли товар поставлений на борт судна.

Згідно з обов`язками продавця «А2 Поставка» Продавець повинен поставити товар шляхом розміщення товару на борту судна, номінованого покупцем у пункті завантаження.

У пункті «А8 Перевірка/пакування/маркування» визначено, що Продавець зобов`язаний за власний рахунок здійснити пакування товару, за винятком випадків, коли в певній галузі торгівлі зазвичай здійснюється перевезення такого виду товару без упаковки. Продавець повинен здійснити пакування й маркування товару у спосіб, прийнятний для йога перевезення.

Таким чином, вартість упаковки, або пакувальних матеріалів та робіт пов`язаних із пакуванням включена у ціну товарів, оскільки згідно з правилами Інкотермс за умов поставки FOB продавець зобов`язаний за власний рахунок здійснити пакування товару.

Враховуючи, що товари поставлялися на умова поставки FOB правил Інкотермс 2010, то вартість послуг по завантаженню товарів на судно здійснювалося за рахунок продавця.

Верховний Суд у постанові від 19 листопада 2024 року у справі № 420/23588/23, адміністративне провадження № К/990/38865/24 зазначив що «згідно з пунктом 1 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Тобто у разі включення до ціни товару вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, їх вартість не додається при розрахунку митної вартості товару.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до умов Контракту вартість тари та упаковки включена у вартість товару.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що за умовами Контракту, пакування не оплачувалося покупцем окремо від ціни товару, з огляду на що посилання відповідача на відсутність у поданих позивачем до митного оформлення документах будь-якої інформації щодо включення/не включення вартості упаковки (пакування) до складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів є безпідставними».

У графі 33 спірного рішення відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, послався на те, що: «Митниці заявлено в графі 21 ДМВ до митної декларації - витрати на навантаження, вивантаження, обробку, як окрему складову митної вартості в сумі 1673,04 дол. США.

В рахунку від 19.11.2024 № зазначено числове значення витрат «terminal handling service in Gdansk» 214,15 дол. СІЛА та «Documentation fee - Destination in Gdansk» 58,89 дол. США, що є «обробкою» партії товарів в порту Гданськ.

В рахунку від 19.11.2024 № відсутні відомості про числові значення витрат на навантаження/вивантаження. Зважаючи на викладене, числове значення складової митної вартості «витрати на навантаження, вивантаження, обробку», відомості щодо якої заявлені в гр. 21 ДМВ не відповідають числовому значенню відомостей, які містяться в поданих документах, тим самим заявлені митниці відомості в графі 21 ДМВ та в митній декларації щодо складової митної вартості «витрати на навантаження, вивантаження, обробку» не підтверджені документально та не піддаються обчисленню».

Про протиправність витребування додаткових документів та коригування митної вартості з вказаних підстав свідчать ті обставини, що у довідці експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 27.11.2024 №25 (див. додаток 52) вказано вартість перевезення товарів, зокрема у доларах США:

- Оформлення документації у Гданську, Польща - 58,89 доларів США;

- Операційні послуги терміналу у Гданську, Польща - 214,15 доларів США;

- Залізничне перевезення Гданськ, Польща - пункт пропуску Пшемисль - Мостиська на кордоні Польща/Україна, яка становить 1400,00 доларів США.

- Разом у доларах США за територією України - 1673,04 доларів США, що відповідає вказаній відповідачем сумі у графі 21 ДМВ (декларації митної вартості) (див. додаток 61).

Тобто, відомості у графі 21 ДМВ (декларації митної вартості) та у довідці про транспортні витрати, що обраховувалися у доларах США є однаковими та складають 1673,04 доларів США. 122.

При цьому повідомляємо, що декларант у графі 21 ДМВ до витрат на навантаження, вивантаження та обробку товару, що обраховані у доларах США, додав вартість залізничних перевезень.

Додавання до послуг вивантаження, навантаження та обробки товарів вартості залізничного перевезення, які обраховані в доларах США, викликані неможливістю внесення у декларацію митної вартості, що формується у митному органі автоматично, два рази послуг з перевезення товарів, а саме вартості перевезення водним транспортом у гривнях та вартості перевезення залізничним транспортом у доларах США.

Декларант у графу 20 ДМВ вказав витрати на перевезення у гривнях, тому записати витрати у доларах США на перевезення товарів залізничним транспортом немає можливості. Вартість залізничного перевезення була додана до вартості витрат з вивантаження, завантаження та оформлення документів, які також обраховані у доларах США.

Відповідачу така ситуація відома, що підтверджується тими доказами, що митний орган у графі 33 спірного рішення не послався на обставини, що декларант не додав до митної вартості послуг з перевезення товарів залізничним транспортом, що заявлені у ДМВ як вартість послуг навантаження/вивантаження товарів.

У графі 33 спірного рішення відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, послався на те, що: «В наданих до митного оформлення рахунку від 19.11.2024 № від імені Мерск Україна ЛТД, та рахунках від 19.11.2024 № , від імені MAERSK А/S; відсутні відомості про операції навантаження, вивантаження».

Про протиправність витребування додаткових документів та коригування митної вартості з вказаних підстав свідчать ті обставини, що у рахунку від 19.11.2024 № (див. додаток 50) зазначені послуги: - Оформлення документації у Гданську, Польща - 58,89 доларів США;

- Операційні послуги терміналу у Гданську, Польща - 214,15 доларів США;

Такі ж послуги зазначені у довідці експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 27.11.2024 № 25 (див. додаток 52).

Саме до вартості операційних послуг терміналу у Гданськ, Польща в розмірі 214,15 доларів США включені послуги з вивантаження контейнера із судна та завантаження на залізничний транспорт.

Враховуючи, що товари поставлялися на умова поставки FOB правил Інкотермс 2010, то вартість послуг по завантаженню товарів на судно здійснювалося за рахунок продавця.

У графі 33 спірного рішення відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, послався на те, що: «в рахунках від 19.11.2024 № , від імені MAERSK A/S зазначено, що оплата за надані послуги здійснюється протягом 21 днів. Станом на 11.12.2024 митниці не надано відомості чи здійснено оплату згідно наданих рахунків. Відповідно ч. 2 статті 53 Митного кодексу України якщо рахунок сплачено, встановлює обов язок декларанта надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару».

Про протиправність витребування додаткових документів та коригування митної вартості з вказаних підстав свідчать ті обставини, що посилання відповідача на частину 2 ст. 53 МК України є протиправним, з огляду на те, що пункт 4 ч. 2 цієї статті стосується оплати саме товарів, а не транспортних послуг, а саме, « 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару».

Наголошуємо, що самі по собі обставини ненадання відомостей про оплату транспортних послуг не свідчить про наявність підстав, визначених ч. З ст. 53 МК України, для витребування додаткових документів: тобто, що документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому, відповідач не навів докази про те, як обставини про ненадання відомостей про оплату послуг перевезення товарів свідчать про наявність сумнівів у правильності заявленої митної вартості.

Також, слід врахувати правову позицію Верховного Суду, що зазначена у постанові від 11.06.20219 у справі №813/1755/17, адміністративне провадження №К/9901/42425/18, «Суд зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару».

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, що зазначена у постанові від 13.02.2018 у справі №803/1112/17, адміністративне провадження № К79901/1233/17 «колегія суддів вважає, що ненадання позивачем банківського платіжного доручення не може бути підставою для коригування митної вартості за наявності інших документів (рахунка-фактури, акта приймання-передачі автомобіля), які є достатніми, підтверджують числові значення усіх складових митної вартості імпортованого товару та не містять розбіжностей».

При цьому слід врахувати, що відповідачу були надані документи щодо перевезення товарів та вартості послуг перевезення, які є достатніми, підтверджують числові значення усіх складових митної вартості імпортованого товару та не містять розбіжностей:

- Договір транспортного експедирування від 24.02.2020 №UA00072711 між позивачем та експедитором ТОВ «Мерск Україна ЛТД»;

- Договір від 14.02.2022 №UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів між позивачем і перевізником компанією Maersk A/S (Данія);

- Коносамент від 09.10.2024 №APU082049;

- Рахунок-фактура ТОВ «Мерск Україна Лтд» від 19.11.2024 № для оплати позивачем експедиторських послуг при транспортуванні товарів;

- Інвойси компанії Maersk A/S (Данія) від 19.11.2024 № та № для оплати послуг з перевезення товарів;

- Товарно-транспортну накладну CMR від 10.12.2024 №5105;

- Залізничну накладну УМВС № від 29.11.2024.

- Довідку ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 27.11.2024 №25, в якій вказано, що вартість транспортних витрат на перевезення товарів в одному контейнері за територією України становить 78 490,48 грн та 1 673,04 доларів США.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, зазначеною у постанові від 31.05.2019 у справі №804/16553/14, адміністративне провадження № К/9901/5149/18, якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Наголошуємо, що відповідач не зазначив жодних сумнівів щодо розміру вартості послуг за перевезення товарів у розмірі 78 490,48 грн та 1 673,04 доларів США, зокрема що вартість таких послуг є неправдивою чи заниженою. А передбачена ст. 363 МК України автоматизована система управління ризиками, що застосовується митними органами та є складовою частиною єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів, під час митного контролю не вказала на необхідність проведення перевірки митної вартості, в тому числі вартості транспортування.

У графі 33 спірного рішення відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, послався на те, що: «До митного оформлення надано експортну декларацію країни відправлення від 04.10.2024 № 15892306 без перекладу в зв`язку з чим відомості зазначені в них не можливо ідентифікувати з задекларованими відомостями».

Про протиправність витребування додаткових документів та коригування митної вартості з вказаних підстав свідчать ті обставини, що згідно з ч. З ст. 53 МК України визначено: У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ніш особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Отже, обов`язковою умовою для витребування додаткових документів є саме розбіжності у документах, вказаних у частині 2 ст. 53 МК України.

Проте, експортна декларація країни відправлення не входять у перелік документів, визначених ч. 2 ст. 53 МК України, а тому відсутність перекладу експортної декларації не може бути підставою для витребування додаткових документів, а вимога відповідача про надання її перекладу, в межах спірних правовідносин, є необгрунтованою.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, зазначеною у постанові від 04.11.2020 у справі № 815/648/17, адміністративне провадження № К/9901/18485/18, встановлено, що частиною 2 статті 53 Митного кодексу України встановлений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Декларація країни відправлення не є документом, що підлягає обов 'язковому поданню при митному оформленні товарів.

Верховний Суд у постанові від 15.02.2024 у справі № 815/5838/17, касаційне провадження № К/9901/49462/18, зазначив, що перелік основних документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведений у статті 53 Митного кодексу України і в ньому відсутній такий документ, як «експортна декларація країни відправлення». Такий документ може бути поданий для митного оформлення, але лише в якості додаткового, у тому випадку, якщо виникає необхідність в уточненні показників основних документів.

Таким чином, Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що твердження відповідача щодо неможливості перевірки митнгш органом числового значення заявленої митної вартості товар у зв 'язку з ненаданням перекладу митної декларації країни відправлення, є такими, що не грунтуються на законодавстві та спростовується наданими позивачем документами.

Відповідач у графі 33 спірних рішень про коригування митної вартості не вказав обсяг партії, умови поставки, комерційні умови товарів, взятих за основу при визначенні митної вартості

Згідно з відомостями у графі 33 рішення від 25.10.2024 №UА902080/2024/000132/2 відповідач визначив митну вартість за резервним методом на рівні 4.41 доларів США/кг, джерело інформації митна декларація № UА500500/2024/5127 від 15.02.2024.

Згідно з відомостями у графі 33 рішення від 18.12.24 №UА902080/2024/000134/1 відповідач визначив митну вартість за резервним методом на рівні 3,75 доларів США/кг, джерело інформації митна декларація № 24UА82U4 від 23.08.2024.

Згідно з відомостями у графі 33 рішення від 11.12.2024 № UА902080/2024/000133/1 відповідач визначив митну вартість за резервним методом на рівні 2,81 доларів США/кг, джерело інформації митна декларація № 24UА7U3 від 03.09.2024.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини 2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за№ 883/21195, визначено, що у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу до того ж зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

141.

Верховний Суд у постанові від 04 вересня 2018 року у справі №818/1186/17, адміністративне провадження №К/9901/51204/18, вказав, що відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обгрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів від 25.07.2017№UА805180/2017/000171/2, у ньому зазначено лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обгрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Верховний суд у постанові від 10.05.2023 у справі №815/1780/17, касаційне провадження №К/9901/45694/18, зазначив, що колегія суддів погоджується з судами попередніх інстанцій, що митниця, приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за резервним методом, не вказала, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навела порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем частини другої статті 55 Митного кодексу України щодо обгрунтованості прийнятого рішення.

Відповідно до правової позиції Верховного суду, зазначеною у постанові від 25.02.2020 у справі №260/718/19, адміністративне провадження №К/9901/1809/20 визначено, що як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів, у ньому зазначено лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України.

Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 08 лютого 2019року у справі №825/648/17, яка не врахована судом апеляційної інстанції при розгляді цієї справи.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, зазначеною у постанові від 19.06.2018 у справі №826/6346/16, провадження №К/9901/36092/18, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Згідно з правовою позицією, наведеною Верховним Судом у постанові від 23.10.2020 у справі № 820/3231/16, провадження № К/9901/45484/18, у рішенні про коригування заявленої митної вартості митний орган повинен навести обґрунтований математичний розрахунок ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), визначеної митницею в оскаржуваному рішенні.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний суд у постанові від 21.02.2020 у справі №813/1229/16, адміністративне провадження №К/9901/10823/18 - митниця, приймаючи спірні рішення про коригування митної вартості за резервним методом, не вказала, яким чином митна вартість товарів визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навела порівняння характеристик оцінюваних товарів та характеристик товарів, ціна яких взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем частини другої статті 55 МК України щодо обґрунтованості прийнятих рішень.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, зазначеною у постанові від 29.09.2020 у справі №160/9473/19, адміністративне провадження № К/9901/22323/20встановлено: Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, зазначеної у постанові від 12.10.2021 у справі № 300/3386/20, касаційне провадження № К/9901/33581/21, визначено, що «дотримання умов прийняття рішення про визначення митної вартості в поєднанні з належним обґрунтуванням необхідності їх застосування є підтвердженням правомірності рішенням. Поряд з цим, порушення будь якої умови, під час прийняття рішення, є підставою для визнання такого рішення протиправним та скасування».

Верховний Суд у постанові від 10.06.2020 у справі №1.380.2019.004752, адміністративне провадження №К/9901/10914/20, звернув увагу, що Верховний Суд у справі №815/1670/17 зазначив, що в силу частини другої статті 55 МК України та вимог наказу Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» - рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованоїмитним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Зазначення в рішенні лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить наведеним вимогам законодавства.

Крім того, Верховний Суд у справі №815/1670/17 зазначив, що у спірних рішеннях не наведено обгрунтувань розрахунку скоригованої митної вартості, що є самостійною підставою для їх скасування.

Слід врахувати, що по рішенню від 25.10.2024 №UA902080/2024/000132/2 товари були переміщені на підставі комерційного інвойсу від 15.08.2024 №TS2441 за ціною 55 627,20 доларів США на умовах поставки FOB порт QINGDAO у Китаї правил Інкотермс 2020.

По рішенню від 18.12.24 №UA902080/2024/000134/l товари були переміщені на підставі комерційного інвойсу від 30.09.2024 №L20240618-1 за ціною 40 202,64 доларів США на умовах поставки FOB порт QINGDAO Китай правил Інкотермс 2020.

По рішенню від 11.12.2024 № UA902080/2024/000133/1 товари були переміщені на підставі комерційного інвойсу від 28.09.2024 № HY240928 за ціною 55 064,00 доларів США на умовах поставки FOB порт NINGBO в Китаї правил Інкотермс 2020.

Умови поставки FOB порт Китай правил Інкотермс 2020 свідчать про те, що підприємство самостійно організовувало доставку товару з порту в Китаї до України, що вплинуло на ціну товару, оскільки вартість транспортування не включена у ціну, що імпортовані в Україну на умовах передоплати.

Отже, зазначення у графі 33 оскаржуваних рішень лише дати та номера митної декларації, на підставі яких здійснено коригування митної вартості, не дає підстав вважати такі рішення обґрунтованими та мотивованими у контексті положень ч.2 ст.55 МК України.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, відповідач у спірних рішеннях не навів обгрунтування числового значення визначеної митної вартості товарів та фактів, які вплинули на таке коригування, чим не виконав вимоги ст. 55 МК України. Крім цього, не вказав у спірному рішенні пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних товарів, умов поставки, комерційних умов чим не виконав вимоги Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів. Також, не навів порівняння характеристик товарів, не вказав обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), тощо.

Ненаведення в рішенні митного органу будь-якого розрахунку для обґрунтування визначеної вартості товару не дає можливості встановити правильність такої вартості.

Враховуючи вищевикладене, суд не приймає твердження відповідача зазначені у відзиві та задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України до судових витрат належить судовий збір. Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 9084,00 грн, що підтверджується відповідною квитанцією.

Статтею 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Черкаської митниці про коригування митної вартості товарів від 25.10.2024 №UA902080/2024/000132/2; від 18.12.2024 № UA902080/2024/000134/1; від 11.12.2024 № UA902080/2024/000133/1.

3. Стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 9084 (дев`ять тисяч вісімдесят чотири) гривень за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Черкаської митниці на користь ПП «Будпостач», код ЄДРПОУ , IВАN: НОМЕР_1 у АТ "Сенс Банк" у м. Києві, МФО 300346.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Терлецька О.О.