Справа № 480/2112/25
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
29 квітня 2025 року Справа № 480/2112/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді - Шаповала М.М., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:
18 березня 2025 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просив суд:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Сумській області щодо обмеження виплати його пенсії максимальним розміром з 01.03.2025;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області здійснити перерахунок та виплату йому пенсії з 01.03.2025 із врахуванням додаткових пенсій і доплат у визначених законодавством розмірах без застосування обмеження пенсійних виплат максимальним розміром та без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" з урахуванням раніше проведених виплат.
Ухвалою суду від 24.03.2025 відкрито провадження по даній справі.
10.04.2025 від представника відповідача до суду надійшло клопотання ГУ ПФУ в Сумській області про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду на підставі зловживання процесуальними правами позивачем оскільки в провадженні Сумського окружного адміністративного суду перебуває з 03.02.2025 справа № 480/762/25 (суддя - Павлічек В.О.) за позовом ОСОБА_1 до одного й того самого відповідача - ГУ ПФУ в Сумській області, з тим самим предметом та з тих самих підстав, що й у справі № 480/2112/25.
Прохальна частина позовної заяви ОСОБА_1 у справі № 480/762/25 містить вимоги:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Сумській області в Сумській області щодо відмови поновити виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі, який було встановлено при перерахунку пенсії на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09 травня 2024 року по справі № 480/2736/24 без застосування обмеження максимальним розміром;
Представник ГУ ПФУ в Сумській області наголошує, що предметом розгляду даної справи, зокрема, також є правомірність/протиправність застосування ГУ ПФУ в Сумській області приписів ст. 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 січня 2025 р. № 1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" при обчислення розміру пенсії позивача з 01.01.2025.
Відтак, позивачем подано до суду дві ідентичні позовні заяви, з однаковим змістом позовних вимог, але відмінним їх формулюванням.
14.04.2025 позивачем надано пояснення щодо клопотання відповідача по справі, в яких зазначає, що за матеріалами справи № 480/762/25 є очевидним, що в даному випадку заявлені позовні вимоги стосуються перерахунку його пенсії, який було здійснено відповідачем з 01 січня 2025 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", тоді як за матеріалами справи № 480/2112/25 позовні вимоги стосуються перерахунку його пенсії який було здійснено відповідачем з 01 березня 2025 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 року №209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році".
Наведене достовірно підтверджує, що дати 01 січня та 01 березня 2025 року, як і підстави, що слугували проведенню відповідних перерахунків пенсії (постанова № 1 та постанова № 209 не є ідентичними).
Щодо однакового змісту позовних заяв зазначає, що це пов`язано не з зловживанням ним процесуальними правами, а у зв`язку з черговими протиправними діями відповідача, який з огляду на те, що чинної норми, яка б визначала розмір максимального обмеження пенсії, закон не містить, оскільки положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7- рп/2016 визнані такими, що не відповідають Конституції України, внаслідок чого втратили чинність з дати ухвалення відповідного Рішення Конституційного Суду України, проте, здійснивши перерахунок пенсії з 01 січня та 01 березня 2025 року кожного разу застосував обмеження пенсії максимальним розміром. Тому вказані співпадіння у формулюванні стосуються саме моментів обмеження пенсії максимальним розміром як в першому так і в другому випадку, і аж ніяк не стосується самих позовних вимог.
Таким чином, просить заяву відповідача про визнання подання ОСОБА_1 кількох ідентичних позовів до Головного управління Пенсійного фонду України з тим самим предметом та з тих самих підстав зловживанням процесуальними правами позивача в зв`язку з чим позовну заяву по справі № 480/2112/25 залишити без розгляду вважає безпідставною та надуманою особисто.
Розглянувши матеріали справи, що стосуються заявленого представником відповідача клопотання про залишення позовної заяви без розгляду суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частинами 1-2 статті 44 КАС України передбачено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Частиною третьою статті 2 КАС України визначено неприпустимість зловживання процесуальними правами як одну з основних засад (принципів) адміністративного судочинства.
Частиною 2 статті 44 КАС України передбачено, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема:
1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;
2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;
3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;
4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;
5) узгодження умов примирення, спрямованих на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.
Відповідно до ч. 3 ст. 45 КАС України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
Частиною 2 статті 44 КАС України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.
Таким чином, зловживанням процесуальними правами визначаються дії чи бездіяльність, що складається з противоправного та неналежного використання особою, яка бере участь у справі (її представником), належних їй процесуальних прав, здійснення чого завдає шкоду інтересам осіб, які приймають участь у справі.
Характерними ознаками зловживання процесуальними правами є: формальне, непропорційне використання процесуального права всупереч легітимній меті, з якою це право встановлено нормами адміністративного процесуального права, недобросовісність дій, умисний характер, завідома несумлінність.
Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчинюються з видимістю реалізації законних прав особи.
З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою взагалі перешкоджання розгляду справи.
Водночас, зловживання процесуальними правами є можливим, якщо внаслідок реалізації права створюється перешкода у вирішенні завдань адміністративного судочинства.
Частиною 1 статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Таким чином, основною ознакою зловживання процесуальними правами є відсутність наміру вирішити реально існуючий спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законним діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій.
Водночас, суд зазначає, що за матеріалами справи № 480/762/25 позивачем заявлено позовні вимоги щодо перерахунку його пенсії, який було здійснено відповідачем з 01 січня 2025 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", тоді як за матеріалами справи № 480/2112/25 позовні вимоги стосуються перерахунку пенсії, який було здійснено відповідачем з 01 березня 2025 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 року № 209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році". Тобто, позовні вимоги не є ідентичними.
Суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача, що вказані обставини є зловживанням процесуальними правами, оскільки дії, що явно суперечать справедливому, неупередженому та своєчасному вирішенню судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень та якимось чином обмежують чи перешкоджають відповідачу скористатись своїми процесуальними правами чи завдати шкоди його інтересам в будь-який спосіб відсутні.
У зв`язку з чим вважає за необхідне у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви відмовити.
Щодо клопотання позивача про постановлення окремої ухвали в порядку ст. 249 КАС України, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини четвертої статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, відповідач має право визнати позов повністю або частково, подати відзив на позовну заяву.
Відповідно до частин 1 - 7 статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.
В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.
Окрему ухвалу може бути винесено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій.
Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується. Окрема ухвала Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Із аналізу зазначеної норми встановлено, що постановлення окремої ухвали є правом суду, яке здійснюється за ініціативою суду у визначених Кодексом адміністративного судочинства України випадках і лише відносно суб`єкта владних повноважень, а позивач є фізичною особою, яка звертається до суду за захистом своїх прав.
Наслідки подання особою, що не є суб`єктом владних повноважень іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав, передбачені пунктом 1 частини 1 статті 240 КАС України.
Законодавцем в ст. 249 КАС визначено мету вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону з боку суб`єкта владних повноважень.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 240, 248, 249, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду по справі № 480/2112/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали у справі відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Шаповал