Справа № 280/8295/23
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 р. №280/8295/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (вул. Динамівська, 4,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61023) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), треті особи: Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (61023, м. Харків, вул. Сумська, 77/79, 0), ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 ) про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі

У С Т А Н О В И В:

Військово-юридичний інститут Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд Позивач, Військово-юридичний інститут Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, звернувся до суду із позовом, в якому просить суд:

1) стягнути з відповідача на користь Харківського національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба суму у розмірі 688008,39 грн на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання;

2) стягнути з відповідача на користь Військово-медичного клінічного центру Північного регіону 12881,58 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 повинен відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням під час навчання у Військово-юридичному інституті Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого у розмірі 688008,39 грн на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання та 12881,58 грн на користь Військово-медичного клінічного центру Північного регіону. Такі витрати відповідачем у добровільному порядку не відшкодовані, тому позивач вважає за необхідне вирішити дане питання в судовому порядку. Також, зазначає, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 травня 2019 року № 439 "Про реорганізацію військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого", спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 27 липня 2019 року № Д- 322/1/бдск "Про проведення додаткових організаційних заходів у Збройних Силах України в 2019 році", спільного наказу Міністерства оборони України та Міністерства освіти і науки України від 02.07.2019 № 341/919 "Про заходи щодо реорганізації військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, штату 17/231 дек. Військово-юридичний інститут Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого знаходиться на фінансовому забезпеченні в Харківському національному університеті Повітряних Сил імені Івана Кожедуба.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2023 відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження разом із позовною заявою направлені за адресою місця реєстрації відповідач, однак на адресу суду повернувся конверт із відміткою «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується довідкою про причини повернення/досилання (а.с.178-201).

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовна заява в частині визначення витрат на грошове забезпечення не містить суми різниці між грошовим забезпеченням, отриманим курсантом ОСОБА_1 за період навчання, та витратами на виплату посадового окладу за відповідною посадою військовослужбовця строкової військової служби за цей самий період, розрахунок зроблено за весь період навчання, а не за період навчання, якій відповідає строкової службі, тобто не за 18 місяців, що суперечить п. 6 Порядку № 964, отже позовні вимоги не є обґрунтованими. Зазначив, що навчання курсанта є військовою службою і передбачає виконання під час навчання завдань військової служби, грошове забезпечення військовослужбовця не відноситься до витрат, пов`язаних із утриманням курсанта у навчальному закладі, а є видатками у сфері соціального забезпечення військовослужбовця, виплаченими за період військової служби. Враховуючи ненадання позивачем детального розрахунку суми грошового забезпечення, ним не доведено належними та достовірними доказами, що заявлена до відшкодування сума витрат по грошовому забезпеченню включає тільки грошові витрати, пов`язанні з навчанням курсанту, а не включає грошове забезпечення ОСОБА_1 як військовослужбовця, що свідчить про недоведеність позовних позов.

Позивач подав до суду відповідь на відзив та, у подальшому, додаткові пояснення, в яких підтримав свою позицію, викладену в позовній заяві. Щодо твердження позивача про відсутність підстав для стягнення з відповідача витрат грошового забезпечення позивач зазначив, що відповідно до пункту 3 Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Третя особа, Військово-медичний клінічний центр Північного регіону, подав до суду пояснення, в яких просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 проходив навчання та військову службу у Військово-юридичному інституті Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (далі - інститут) з 29.08.2020 року по 15.09.2023 року на посаді курсанта.

Відповідно до розділу II Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення), затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008р. № 1153/2008, Контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з ОСОБА_1 та набрав чинності з 29.08.2020 року.

15.09.2023 контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника інституту і відповідачем, був достроково розірваний та відповідач був виключений із списків особового складу інституту наказом начальника інституту (по стройовій частині) № 264 від 15.09.2023 року.

Відповідно до п.1 (абз.6) Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, укладеного між Міністерством оборони України, в особі начальника інституту, і відповідачем 29.08.2020 року «відповідач взяв на себе зобов`язання «відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту».

Отже, після розриву контракту у відповідача виникло зобов`язання щодо відшкодування витрат на утримання під час навчання, а у позивача - право звернення до суду для захисту майнових інтересів в судовому порядку.

Отже, Військово-юридичним інститутом Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого відповідно до вимог «Порядку відшкодування витрат...» та «Порядку розрахунку витрат...» були розраховані фактичні витрати, пов`язані з утриманням відповідача в інституті з дня його зарахування до інституту по день відрахування від подальшого навчання через невиконання освітньої програми.

Відповідач 14.09.2023 ознайомився із загальним розрахунком коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в інституті, про що свідчить його власноручний підпис під розрахунком та зобов`язався добровільно відшкодовувати кошти.

Відповідно до загального розрахунку № 8 від 14.09.2023 коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням відповідача, складають: по грошовому забезпеченню 639 809 грн. 64 коп.; по продовольчому забезпеченню 43 966 грн. 80 коп. (з 29.08.2020 року -14.09.2023 року); по речовому забезпеченню - 4 231 грн.95 коп.

Наведений розрахунок витрат відповідачем протягом навчання не оскаржувався.

Так, відповідача було відрахованано від подальшого навчання через невиконання освітньої програми та знято з продовольчого забезпечення, однак відповідачем не відшкодовано витрати на навчання в добровільному порядку, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 № 1934-XII (далі - Закон № 1934-XII), «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII), Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 (далі - Порядок № 964), спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Службою безпеки України «Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534 (далі - Наказ № 419/831/240/605/537/219/534).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 3 Закону № 1934-XII організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Статтею 15 Закону № 1934-XII визначено, що фінансування Збройних Сил України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з пунктом 3 частини першої, частиною третьою статті 24 Закону № 2232-XII початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Частинами першою, третьою, п`ятою та восьмою статті 25 Закону № 2232-XII визначено, що підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів. Зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань. З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Курсантам, які не мали військового звання до зарахування до вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, присвоюється військове звання рядового складу.

Відповідно до частини десятої статті 25 Закону № 2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів до підпунктів "д", "е", "з", "и" пункту 1, підпунктів "д", "е", "ж", "з" пункту 2 та підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Згідно пункту 1 Порядку № 964, цей Порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (далі - заклади вищої освіти) відповідно до підпунктів "д", "е", "з", "и" пункту 1, підпунктів "д", "е", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладі вищої освіти.

Пунктами 3, 4 Порядку № 964 визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

На виконання пункту 3 вищевказаного нормативно-правового акту Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони України, Службою безпеки України видано спільний наказ № 419/831/240/605/537/219/534.

Означеним Наказом затверджено Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку розрахунку витрат, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат, окрім іншого, на грошове забезпечення, продовольче забезпечення, медичне забезпечення та оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Згідно із пунктом 2.1.1 Порядку розрахунку витрат, витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання, яке визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Відповідно до пункту 2.1.2 Порядку розрахунку витрат, витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що законодавством передбачено обов`язок курсантів вищих військових навчальних закладів відшкодувати витрати, пов`язані з їх утриманням, у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання.

При цьому до таких витрат входять, зокрема витрати на грошове, продовольче, речове забезпечення під час навчання.

З матеріалів справи судом встановлено, що контракт із відповідачем як курсантом Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого був розірваний через невиконання освітньої програми.

Разом з тим, укладаючи означений контракт, відповідач взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з його утриманням у ВНЗ у разі дострокового розірвання контракту.

Відповідача 24.09.2023 було ознайомлено з загальним розрахунком коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в інституті, про що свідчить його власноручний підпис під розрахунком.

Отже, відповідач повинен був відшкодувати позивачу витрати, пов`язані з утриманням під час навчання.

Разом з тим, суд зазначає, що питання правомірності визначення суми заборгованості не охоплюється предметом цього позову, оскільки розрахунки фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню відповідачем, згідно з яким відповідні зобов`язання визначено, не є предметом позову у даній справі, а отже суд не має процесуальних повноважень здійснювати їх правовий аналіз.

Суд також зауважує, що у графі "зобов`язуюсь добровільно відшкодувати витрати на моє утримання в ВЮІ НЮУ не пізніше 15-ти днів з дня видання наказу про моє відрахування" також наявний особистий підпис відповідача. Однак, вказаний обов`язок не був виконаний відповідачем. Доказів протилежного відповідачем не доведено, а судом не встановлено.

Також, суд враховує доводи відповідача та третьої особи про те, що Військово-юридичний інститут Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого перебуває на фінансовому забезпеченні в Харківському національному університеті Повітряних Сил імені Івана Кожедуба та військовослужбовці Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (в тому числі курсанти) отримують грошове забезпечення та інші види забезпечення від Міністерства оборони України через рахунки Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, оскільки Військово-юридичний інститут Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого не має власних розрахункових рахунків.

Щодо стягнення з відповідача на користь Військово-медичного клінічного центру Північного регіону 12881,58 грн суд зазначає, що у матеріалах справи міститься лист командира в/ч НОМЕР_1 від 04.10.2023 №553/4282, до якого долучено розрахунок щодо витрат на обстеження та стаціонарне лікування курсанта ОСОБА_1 .

Відповідно до листа командира в/ч НОМЕР_1 розрахунок витрат на обстеження та стаціонарне лікування курсанта ОСОБА_1 склав 12 881 гривень 58 копійок.

Так, розрахунок щодо витрат на обстеження та стаціонарне лікування за період з 08.05.2023 по 17.05.2023 склав 7737,32 грн; за пеоіод з 15.06.2023 по 24.06.2023 2109,47 грн; за період 04.08.2023 по 10.08.2023 1597,73 грн; за період з 22.08.2023 по 29.08.2023 1437,06 грн. Загальна сума становить 12881,58 грн.

Відповідно до Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах витрати на медичне забезпечення курсанта є складовою витрат, повязаних з утриманням у вищому навчальному закладі в якому курсанти проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту.

Отже, вимоги у відповідній частині також підлягають задоволенню.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду не впливають.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба суми відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання в розмірі 700889,97 грн (688008,39 грн + 12881,58 грн).

Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (вул. Динамівська, 4,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61023) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), треті особи: Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (61023, м. Харків, вул. Сумська, 77/79, 0), ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 ) про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Харківського національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба суму у розмірі 688008,39 (шістсот вісімдесят вісім тисяч вісім гривень 39 копійок) на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Військово-медичного клінічного центру Північного регіону 12881,58 (дванадцять тисяч вісімсот вісімдесят одна гривня 58 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.С.Мороко