Справа № 520/21399/24
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

з питання встановлення судового контролю за виконанням рішення суду

29 квітня 2025 р. справа № 520/21399/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши заяву позивача від 07.04.2025р. про встановлення судового контролю в порядку ст. 382 КАС України по адміністративній справі №520/21399/24 за позовом ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник) до Військової частини НОМЕР_1 (далі за текстом - відповідач, суб"єкт владних повонважень) про 1) визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо не встановлення для обчислення індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 базового місяця - січень 2008 року та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 у заниженому розмірі - 4.774,52 грн; 2) зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із встановленням для обчислення індексації грошового забезпечення місяця підвищення (базового місяця) - січень 2008 року,

встановив:

15.04.2025р. до суду надійшла заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням даного судового рішення шляхом встановлення Військовій частині НОМЕР_1 строк для подання звіту до Харківського окружного адміністративного суду про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 у справі №520/21399/24 протягом одного місяця з дня набрання ухвалою суду законної сили.

Аргументуючи ці вимоги заявник зазначив, що станом на даний час рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 у справі №520/21399/24 залишається невиконаним в повному обсязі.

Ухвалою суду від 16.04.2025р. було прийнято до провадження заяву позивача від 07.04.2025р. про встановлення судового контролю про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №520/21399/24. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 протягом 5 днів від дати отримання цієї ухвали подати до Харківського окружного адміністративного суду докази про: отримання копії рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2024р. у справі №520/21399/24; організаційно-правові заходи, спрямовані на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2024р. у справі №520/21399/24.

Відповідач 28.04.2025р. подав до суду заяву, у якій зазначив, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2024р. у справі №520/21399/24 було отримано Військовою частиною НОМЕР_1 через особистий кабінет Електронного суду, докази чого наявні в матеріалах справи. Для виконання вказаного судового рішення Військовою частиною НОМЕР_1 були сформовані необхідні документи та замовлено фінансування задоволених позовних вимог. Рішення суду буде виконано одразу після надходження фінансування за відповідною графою бюджетного фінансування. Станом на день надання відповіді командуванням військової частини НОМЕР_1 здійснено всі необхідні і можливі в межах наданої компетенції заходи для виконання рішення суду. Однак, виділення фінансування на оплату задоволених позовних вимог не залежить від волевиявлення посадових осіб Військової частини НОМЕР_1 та в повній мірі ставиться в залежність від надходження бюджетного фінансування. Таким чином, командування військової частини НОМЕР_1 не має можливості визначити чи повідомити строки виконання рішень судів, за якими задоволені позовні вимоги майнового (грошового) характеру до Військової частини НОМЕР_1 .

Вирішуючи юридичну долю поданого заявником процесуального документа, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини справи полягають у наступному.

У межах даної справи позивач у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо не встановлення для обчислення індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 базового місяця - січень 2008 року та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 у заниженому розмірі - 4774,52 грн; 2) зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із встановленням для обчислення індексації грошового забезпечення місяця підвищення (базового місяця) - січень 2008 року.

Отже, предметом розгляду у справі №520/21399/24 є управлінське волевиявлення органу публічної адміністрації з приводу виплати заявнику індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця для обрахування індексації - січень 2008 рік.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2024р. у справі №520/21399/24 даний позов було задоволено частково. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 з приводу нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення військовослужбовця за період 01.01.2016р.-28.02.2018р. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - грудень 2015 року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення військовослужбовця за період 01.01.2016р.-28.02.2018р. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року з урахуванням раніше виплачених сум. Позов у решті вимог - залишено без задоволення.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень рішення Харківського окружного адміністративного суду набрало законної сили 07.11.2024р., виконавчий лист по даній справі не видавався.

Відповідно до наданих відповідачем на вимогу суду заявки - розрахунку на фінансування для виплати грошового забезпечення та підйомної допомоги військовослужбовцям, виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки" за напрямом грошового забезпечення за квітень 2025р. та розрахунку потреб в коштах для військовослужбовців, звільнених з військової служби (переміщених до інших військових частин), виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки" за напрямом грошового забезпечення за квітень 2025р., дані стосовно виплати грошового забезпечення заявнику були включені до розрахунку (№682) та у графі "Потреби за КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки" за напрямом грошового забезпечення" встановлена сума до виплати заявнику - 98.679,00 грн.

До установлених обставин справи підлягають застосуванню згадані вище норми права.

Виконання постановлених судових актів в адміністративних справах гарантовано ст.55, п.9 ч.1 ст.129, ст.129-1 Конституції України, ст.ст.6, 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних 1950 року, ч.2 ст.13 від 02.06.2016р. №1402-VIII Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ч.2 ст.14, ч.1 ст.370, ч.2 ст.372 КАС України.

Статтею 381-1 КАС України у редакції Закону України від 21.11.2024р. №4094-ІХ визначено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч.1 ст.381-1); суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-3823 і 383 цього Кодексу (ч.2 ст.381-1).

Суд відмічає, що запроваджена законодавцем у ч.3 ст.3833 КАС України у редакції Закону України від 21.11.2024р. №4094-ІХ міра юридичної відповідальності у вигляді стягнення штрафу з керівника відповідача - суб"єкта владних повноважень за невиконання рішення суду (у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) за правовою природою, характером, спрямованістю, призначенням та підставою застосування є цілком ідентичною до аналогічної міри юридичної відповідальності, запровадженої законодавцем для суб"єкта владних повноважень - боржника у виконавчому провадженні із правовим статусом юридичної особи публічного права у приписах ч.2 ст.63, ч.3 ст.63, ч.1 ст.75, ч.2 ст.75 Закону України від 02.06.2016р. №1404-VIII "Про виконавче провадження" (штраф у сумі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Суд зауважує, що у силу застереження ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Суд вважає, що до окресленого у ст.3821 КАС України випадку підлягають застосуванню стандарти правил доказування за ч.1 ст.77 КАС України, позаяк у силу правових висновків постанови Верховного Суду від 06.06.2024р. у справі №400/1217/23: 1) Обов`язок позивача доводити обставини, на які він посилається на обґрунтування своїх доводів, є ключовим аспектом принципу змагальності та рівності в судовому процесі; 2) Позивач не може будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, допоки інша сторона не надасть доказів на її спростування (концепція негативного доказу), оскільки такий підхід нівелює саму сутність принципу змагальності.

Отже, саме позивач обтяжений процесуальним законом обовязком довести адміністративному суду існування очевидного ризику або явної небезпеки невиконання конкретного судового акту за рахунок реалізації наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

У межах спірних правовідносин судом не виявлено існування згаданих вище підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю як обтяження субєкта владних повноважень обовязком подати звіт у порядку ст.3821 КАС України рішення суду залишиться невиконаним з боку відповідача суб`єкта владних повноважень або для виконання рішення суду доведеться докласти значних зусиль понад обсяг дій згідно із Законом України від 02.06.2016р. №1404-VIII "Про виконавче провадження".

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для звернення позивача до суду є невиконання відповідачем рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 року.

Разом з тим суд наголошує, що судове рішення, яке набрало законної сили підлягає безумовному виконанню.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження.

В той же час, суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься заявка - розрахунок на фінансування для виплати грошового забезпечення та підйомної допомоги військовослужбовцям, виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки" за напрямом грошового забезпечення за квітень 2025р. та розрахунок потреб в коштах для військовослужбовців, звільнених з військової служби (переміщених до інших військових частин), виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки" за напрямом грошового забезпечення за квітень 2025р., відповідно до якого дані стосовно виплати грошового забезпечення заявнику були включені до наданого розрахунку (№682) та у графі "Потреби за КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки" за напрямом грошового забезпечення" встановлена сума до виплати заявнику - 98.679,00 грн.

Отже, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 в частині нарахування заявнику індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 відповідачем виконано.

З наведеного слідує, що вказана заявка розрахунок для виділення бюджетних асигнувань явно та очевидно не свідчить про ухилення відповідача від виконання рішення суду або його невиконання.

Навпаки, суд вважає, що згадані діяння доводять факт вчинення відповідачем заходів, спрямованих на виконання рішення суду по дані справі у межах реально існуючих фізичних можливостей.

Згідно з ст.43 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» фінансове забезпечення заходів, пов`язаних з організацією військової служби і виконанням військового обов`язку, здійснюється за рахунок і в межах коштів Державного бюджету України. Додаткове фінансування цих заходів може відбуватися за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством.

При цьому, ані рішення суду у справі №520/21399/24, ані обставини спірних правовідносин не дають жодних підстав для висновку про те, що рішення у справі №520/21399/24 підлягає виконанню суб"єктом владних повноважень першочергово відносно решти рішень судів в аналогічних чи подібних категоріях спорів, котрі набрали законної сили раніше від рішення суду у справі №520/21399/24.

Тому суд відмічає, що нездійснення суб"єктом владних повноважень у даному конкретному випадку виплати боргу за рішенням суду у справі №520/21399/24 не є доказом умисного та свідомого невиконання судового рішення, оскільки відсутність фізичної змоги провести грошовий платіж через неотримання відповідних цільових асигнувань та через відсутність вільного обсягу фінансових ресурсів не може бути кваліфіковано у якості невиконання судового рішення без поважних причин. В той же час, як зазначалося вище, відповідачем вжито всіх можливих заходів для виконання рішення суду.

За таких обставин, суд вважає недоведеними підстави для кваліфікації стану виконання управлінської функції центром комплектування як виключного випадку для застосування процедури судового контролю за ст.3821 КАС України.

Тому з урахуванням ч. 1 ст. 77 КАС України суд зазначає, що у даному конкретному випадку позивачем не доведено факту існування у відповідача наміру умисно та свідомо ухилитись від виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2024р. по справі №520/21399/24.

За таких обставин, суд вважає недоведеними підстави для кваліфікації стану виконання управлінської функції відповідача у межах спірних правовідносин як виключного випадку для застосування процедури судового контролю за ст.3821 КАС України.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії); вичерпно реалізував усі існуючі правові механізми зясування обєктивної істини; надав оцінку усім юридично значимим факторам, доводам і обставинам справи; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; інших джерел здобуття обєктивних даних про обставини спірних правовідносин не знайшов.

Розгорнуті і детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті судового акту.

Решта доводів сторін окремій оцінці у тексті судового акту не підлягає, позаяк не впливає на правильність розв`язання спору по суті.

Тому подану у порядку ст.382 КАС України заяву позивача належить залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 248, 255, 295, 370, 3811, 382-3821 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Заяву позивача від 07.04.2025р. про встановлення судового контролю за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2024р. - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що рішення набирає законної сили з моменту підписання/прийняття; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дати прийняття.

Суддя А.В. Сліденко