Справа № 138/207/25
Суддя: Цибульський О. Є.
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 138/207/25
Провадження №:2-а/138/15/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі головуючого судді Цибульського О.Є., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

21.01.2025 ОСОБА_1 звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі. Позовні вимоги мотивовано тим, що 02 грудня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 виніс постанову № 858 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення штрафу, а саме за те, що він 29.11.2024 року, як зазначено у постанові, не пред`явив військово-обліковий документ працівникам ТЦК та СП, як в паперовій, так і в електронній формі, чим порушив вимоги ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, оскільки ним одразу було пред`явлено військово-обліковий документ працівникам ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого його було направлено для проходження ВЛК саме на підставі пред`явленого військово-облікового документа та 29.11.2024 його було визнано придатним до військової служби у частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах), медпідрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони, та відповідні відомості було внесено до військово-облікового документа. 03.12.2024 позивача було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , де він проходить службу.

Вважає, що у оскаржуваній постанові існує недоведеність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а також порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення порушено права позивача на надання пояснень, подання доказів та юридичну допомогу.

З урахуванням викладеного, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову № 858 від 02.12.2024, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за протоколом № 288 від 29.11.2024 - закрити.

Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25.02.2025 відкрито провадження в адміністративній справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для надіслання відзиву на позовну заяву і усіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову, а також витребувано докази.

Позивач, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав. Відповідач, належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавав, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Зважаючи на викладене, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами.

З копії постанови, винесеної ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 № 858 від 02.12.2024 по справі про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210 КУпАП та накладено штраф у сумі 17000 грн. Підставою винесення даної постанови слугували наступні обставини: 29.11.2024 до відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 працівниками поліції доставлений ОСОБА_1 без військово-облікових документів військовозобов`язаного. Отже, на вимогу уповноваженої особи ІНФОРМАЦІЯ_3 пред`явити свій військово-обліковий документ військовозобов`язаний ОСОБА_1 повідомив, що у нього відсутній військово-обліковий документ, як в паперовій так і в електронній формі, тому немає змоги його пред`явити. Згідно з ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та пунктах пропуску через державний кордон України. Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України № 3543-ХІІ громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом. Згідно з ч. 1 ст. 42 Закону № 3543-ХІІ громадяни України винні у порушенні правил військово обліку громадян України, мобілізаційної підготовки та мобілізаційної готовності несуть відповідальність згідно з законом. Таким чином ОСОБА_1 в особливий період порушив законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, чим вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ст. 33 КУпАП, було встановлено характер правопорушень, майновий стан: не працює, місячний заробіток не повідомив. Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність згідно ст.ст. 34, 35 КУпАП немає. Згідно протоколу № 288 від 29.11.2024 розгляд справи про адміністративне правопорушення було призначено на 09 год. 00 хв. 02.12.2024, про що ОСОБА_1 був особисто повідомлений під підпис та не прибув на розгляд справи особисто. На підставі ст. 268 КУпАП у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 було своєчасно повідомлено про місце і час розгляду справи і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, дана адміністративна справа була розглянута за його відсутності.

Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, постановлено накласти на ОСОБА_1 штраф у сумі 17000 грн.

Копія оскаржуваної постанови № 858 від 02.12.2024 була отримана позивачем 08.01.2025 про що свідчить його підпис на копії постанови доданої до позовної заяви, дослідженої судом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За приписами ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Частиною третьою статті 210 КУпАП передбачена відповідальність особи за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 268 КУпАП визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд враховує, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Відповідно до ст. 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Відповідач, в порушення ч. 2 ст. 77 КАС України, не надав суду доказів, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувався відповідно до вказаних вище вимог КУпАП.

Так, із матеріалів даної справи та справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не вбачається, що відповідач вжив всіх передбачених нормами КУпАП заходів щодо повідомлення позивача про день, час та місце розгляду справи та надання позивачу можливості реалізувати його права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі на отримання правової допомоги.

Так, матеріали адміністративної справи відносно позивача, надані суду для дослідження, не містять доказів повідомлення позивача про день, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, в порядку встановленому ст. 277-2 КУпАП.

При цьому суд відхиляє як доказ повідомлення позивача про день, час та місце розгляду справи про адмінправопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, наявний в матеріалах справи протокол № 288 від 29.11.2024, оскільки у ньому відсутнє посилання на частину статті 210 КУпАП, за якою складено протокол про адміністративне правопорушення, а отже, не повністю зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Також відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Оскільки у матеріалах справи відсутня інформація про те, що позивач був поінформований про дату, час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд погоджується із доводами позивача щодо порушення його прав, в тому числі і права на захист, що є самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови № 858 від 02.12.2024.

Крім того, відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а саме факту того, що уповноважена особа ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснила вимогу до позивача пред`явити військово-обліковий документ, а позивач таку вимогу не виконав та не пред`явив військово-обліковий документ у письмовій чи в електронній формі.

Більше того, згідно примітки ст. 210 КУпАП - положення статей 210, 210-1 КУпАП не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідно до ст. 1, 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України. Держателем Реєстру є Міністерство оборони України.

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки - Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони. Діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки координується та спрямовується Міноборони.

Таким чином, відповідач мав можливість отримати з системи Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів АІТС «ОБЕРІГ» персональні дані військовозобов`язаного ОСОБА_1 про те, що останній перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , дані уточнив вчасно а саме 13.07.2024, про що свідчить доданий позивачем до позовної заяви роздрукований з додатку Резерв+ електронний військово-обліковий документ позивача з номером в реєстрі Оберіг 5, який має однакову юридичну силу з паперовим військово-обліковим документом (п. 2, 9 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа, затвердженого Постановою КМУ № 559 від 16.05.2024).

Більше того, в доданих до справи позивачем доказах надано довідку військово-лікарської комісії №201/2286 від 29.11.2024 про проходження ВЛК та придатність до військової служби у частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах), медпідрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони, про що також вказано в роздрукованому військово-обліковому документі з додатку Резерв+. В даній обліковій картці наявні відомості відносно ОСОБА_1 в тому числі і те, що позивач перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 .

03.12.2024 позивача було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , про що свідчить Витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по сторойовій частині) № 354 від 03.12.2024 та довідка Військової частини НОМЕР_1 №809/119/1/59/Д від 16.01.2025 р.

При цьому представником відповідача не надано суду докази неможливості отримання ІНФОРМАЦІЯ_2 персональних даних позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

За таких підстав суд приходить до висновку, що відповідач не довів належними та допустимими доказами підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, в тому числі і відповідно до положень примітки до ст. 210 КУпАП.

Суд наголошує, що згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що в ході розгляду справи відповідачем, на якого у даному випадку покладено обов`язок щодо доказування, не доведено правомірності прийнятого стосовно позивача рішення, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваної постанови та необхідність її скасування із закриттям провадження в справі про адміністративні правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 77, 139 ч. 1, 205, 241-246, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі задовольнити повністю.

Скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_3 № 858 від 02 грудня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Закрити провадження в адміністративній справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце знаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя: О.Є.ЦИБУЛЬСЬКИЙ