Справа № 640/23711/20
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

30 квітня 2025 року Справа № 640/23711/20 ЗП/280/250/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ (04116, вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ; ) про протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі Позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Головного управління ДПС у м. Києві (надалі відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17 червня 2020 року №0-2658.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що ГУ ДПС у м. Києві 17 червня 2020 року прийняло податкове повідомлення-рішення форми "Ф", якими позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як власнику об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, за 2019 рік. Позивач не погоджується з цим рішенням, стверджуючи, що у нього відсутнє жодне нерухоме майно, на яке міг би бути нарахований такий податок. З цих підстав просить суд визнати спірне рішення протиправним та скасувати його. Позовну заяву просить задовольнити.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

14 грудня 2020 року від представника відповідача на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов відзив на позов, у якому просить у задоволенні позову відмовити, оскільки з урахуванням наявної у податкового органу інформації позивачу на праві власності належала квартира площею 78,1 кв..м., розташована за адресою: АДРЕСА_2 , є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як об`єкт житлової нерухомості. Тож контролюючий орган обчислив суму податку з цього об`єкта житлової нерухомості виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "а" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України, та відповідної ставки податку, про що виніс спірне податкове повідомлення-рішення. Доводячи його правомірність, представник відповідача просив суд у задоволенні позову відмовити.

23 грудня 2020 року від позивача на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла відповідь на відзив, у якій останній вказує, що із наданого до суду витягу не вбачається, що саме позивач є власником вищезазначеної квартири. У задоволенні позову просить відмовити.

Законом України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду (далі - Закон № 2825-IX) ліквідовано вказаний адміністративний суд. Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

На виконання положень пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2825-ІХ Окружним адміністративним судом міста Києва справу надіслано до Київського окружного адміністративного суду.

На виконання Закону України Про внесення зміни до пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року №399, Київським окружним адміністративним судом передано справу до Запорізькому окружному адміністративному суду.

Справа надійшла до Запорізького окружного адміністративного суду 24 лютого 2025 року.

Відповідно до вимог статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України та за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, адміністративну справу передано на розгляд судді Запорізького окружного адміністративного суду Татаринову Д.В.

Ухвалою суду від 03 березня 2025 року адміністративну справу № 640/23711/20 прийнято до провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

31 березня 2025 року від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов, який містить заперечення проти задоволення позову з підстав, раніше викладених у відзиві на позов, який направлявся на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва.

Також, 31 березня 2025 року від представника Головного управління ДПС у місті Києві на адресу суду надійшов відзив на позов, у якому зокрема, міститься клопотання про заміну відповідача по справі правонаступником - ГУ ДПС у м. Києві з .

Ухвалою суду від 01 квітня 2025 року допущено заміну відповідача у справі № 640/23711/20 з Головного управління ДПС у м. Києві на правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

Відповідно до інформації з бази даних контролюючого органу, даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Головним управлінням ДПС у м. Києві встановлено, що за позивачем рахується наступний об`єкт майна:

- квартира, загальною площею 78.1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі підпункту 266.3.2 пункту 266.3 ст. 266 Кодексу, яким визначено базу оподаткування для об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Головним управлінням у м. Києві сформоване податкове повідомлення - рішення від 17 червня 2020 року 0-2658 на суму 849,73 грн. за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік», яку направлено на адресу позивача засобами поштового зв`язку та отримано 26 червня 2020 року.

Не погоджуючись з цим рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що порядок адміністрування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, унормований статтею 266 Податкового кодексу України (надалі - ПК України в редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

У підпункті 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України наведений перелік об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, які не є об`єктом оподаткування.

Відповідно до підпункту 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Підпунктом 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України передбачено, що база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

У пункті 266.4 статті 266 ПК України наведені пільги із сплати податку:

266.4.1. База оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

У підпункті 266.7 пункту 266 ПК України наведений такий порядок обчислення суми податку:

266.7.1. Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

266.7.2. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Щодо наявності у позивача права власності на квартиру площею 78,1 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка на думку відповідача є об`єктом оподаткування, суд зазначає наступне.

Суд встановив, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 16 червня 2020 року № 212722686 , на яку відповідач посилається як на підставу винесення оскаржуваного в даній справі повідомлення-рішення, квартира загальною 78.1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 була предметом згідно договору іпотеки №РМ-SМЕ(майнова порука), серія та номер 2003, виданий 13 травня 2008 року, складений приватним нотаріусом Єгоровим М.Є.

Суд акцентує увагу відповідача на тому, що позивач за вищезазначеною інформацією є «боржником», який з урахуванням положень статті 1 Закону України «Про іпотеку» від 05 червня 2003 року № 898-IV є не власником квартири, а майновим поручителем (особою, відповідальною перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання за договором іпотеки).

З огляду на вказане, відповідач дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_1 є власником квартири загальною 78.1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , та безпідставно застосовано до нього положення статті 266 ПК України.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що контролюючий орган не правомірно виніс у відношенні позивача податкове-повідомлення рішення від 17 червня 2020 року №0-2658, а відтак, вказане податкове повідомлення рішення підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідачем доведено правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

З врахування вимог частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення від 17 червня 2020 року №0-2658, прийняте Головним управлінням ДПС у м. Києві.

Стягнути з Головного управління ДПС у м.Києві на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 30 квітня 2025 року.

Суддя Д.В. Татаринов