Справа № 462/2635/25
Суддя: Ліуш А. І.
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/2635/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2025 року Залізничний районний суд міста Львова

у складі:

головуючого- судді Ліуша А.І.,

з участю секретаря Поляниці А.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови та закриття провадження по справі,-

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови, посилаючись на те, що 04 квітня 2025 року, оператор групи обліку запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 солдат ОСОБА_2 , склав протокол №441 про адміністративне правопорушення відносно позивача за ст. 210-1 КупАП. Так, згідно вказаного протоколу, 04 квітня 2025 року об 11 год. 00 хв. Гр. ОСОБА_1 , прибув у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Як з`ясувалось, він був оповіщений про виклик для уточнення даних на 13.03.2025 року о 14 год 00 хв. Проте, він на вказані у повістці дату та час не прибув у ІНФОРМАЦІЯ_3 , про причини неявки не повідомив, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КупАП». В той же час, позивач зазначає, що жодних повісток засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» ОСОБА_1 на своє ім`я не отримував, належно оповіщеним про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 не був, а отже обов`язку з`явитись до ТЦК та СП не мав. Крім того, позивач оформляв відстрочки від мобілізації на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію за допомогою застосунку «Резерв+», отже у відповідача були всі персональні дані ОСОБА_1 , які отримувались з державних реєстрів та баз даних. Відтак, притягувати до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відповідач не мав права з огляду на положення примітки до ст. 210 КуПАП, оскільки персональні дані могли бути отримані ІНФОРМАЦІЯ_3 з державних баз даних. Враховуючи вищевикладене, просив суд скасувати постанову №441 від 04.04.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КупАП відносно нього, а провадження по справі закрити.

Представник позивача подав до суду заяву про здійснення розгляду без його участі та без участі позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили такі задовільнити.

23 квітня 2025 року, відповідач подав до суду відзив. Відповідно до ч.3 ст.162 КАС України копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Так, як вбачається з наданого суду відзиву, такий не містить підтвердження направлення його примірника позивачу. Суду було надано квитанцію «Укрпошти» про направлення листа на адресу ОСОБА_3 . Однак, опису вкладення з підтвердженням вмісту направлених документів, матеріали справи не містять. З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що відповідачем не надано суду доказів надіслання відзиву позивачу, суд позбавлений можливості досліджувати його зміст.

У відповідності до ст. 205 КАС України суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів.

За неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, згідно ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно протоколу від 04 квітня 2025 року, оператор групи обліку запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 солдат ОСОБА_2 , склав протокол №441 про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , за ст. 210-1 КупАП. Так, як вбачається з вказаного протоколу, 04 квітня 2025 року об 11 год. 00 хв. Гр. ОСОБА_1 прибув у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Як з`ясувалось, він був оповіщений про виклик для уточнення даних на 13 березня 2025 року о 14 год 00 хв. Проте, на вказані у повістці дату та час не прибув у ІНФОРМАЦІЯ_3 , про причини неявки не повідомив, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КупАП. У самому протоколі №441 вказано також, що місце роботи і посада позивача аспірант.

Постановою №441 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, від 04 квітня 2025 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення та накладено штраф в розмірі 17 000 грн.

Згідно військово-облікового документу сформованого у застосунку «Резерв» від, 09 квітня 2025 року, позивач отримав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на строк до 08 травня 2025 року: «здобувачі професійної (професійнотехнічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури». Крім того, вказано, що дані ОСОБА_1 , оновлені вчасно.

Вказане також стверджується довідкою здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти.

Так, за приписами примітки до статті 210 КУпАП визначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Отже, відповідальність за статтями 210 та 210-1 КУпАП не застосовується у випадку коли дані для Реєстру можуть бути отримані шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими базами/системами/реєстрами.

У відповідності до положень частини першої статі 5 Закону № 1951-VIII держателем

Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.

Згідно частини п`ятої статті 5 Закону № 1951-VIII органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Відповідно до частин восьмої та дев`ятої статті 5 Закону № 1951-VIII органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

За приписами частини третьої статті 14 Закону № 1951-VIII визначено, що актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Даною частиною статті 14 Закону № 1951-VIII передбачено перелік органів, від яких органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді інформацію через електронну інформаційну взаємодію. Електронна інформаційна взаємодія, у тому числі надання відповідних відомостей, між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, здійснюється відповідно до законів України "Про публічні електронні реєстри", "Про розвідку" та в порядку, визначеному Держателем Реєстру спільно з відповідним державним органом.

З аналізу приведених вище положень Закону № 1951-VIII вбачається, що персональні дані військовозобов`язаного можуть бути отримані органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, до яких відносить і територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими державними органами.

В той же час, відповідачем не надано доказів вчинення ним дій щодо отримання персональних даних позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьою статтею 14 Закону № 1951-VIII. Окрім того, матеріали справи не містять жодних доказів неможливості отримання персональних даних позивача у наведений спосіб.

Відповідно до ч. 8 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлюватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на одну з відстрочок.

Таким чином, судом встановлено, що позивач оформив відстрочку від мобілізації на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію за допомогою застосунку «Резерв», отже у відповідача були всі персональні дані ОСОБА_1 , які отримувались з державних реєстрів та баз даних.

Відтак, відсутні підстави притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з огляду на положення примітки до ст. 210 КуПАП, оскільки персональні дані могли бути отримані ІНФОРМАЦІЯ_3 з державних баз даних.

Додатково суд звертає увагу на те, що у самому протоколі №441 вказано також, що місце роботи і посада позивача аспірант, а тому, про нього містяться відповідні дані у електронних базах Міністерства освіти України, які відповідач міг самостійно встановити.

Також, суд звертає увагу на те, що оскільки у позивача наявна відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації строком до 08 травня 2025 року, це свідчить про те, що ОСОБА_1 подавав документи до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджують таке право. А відтак, у вказаних документах містяться всі необхідні персональні дані позивача, тож невстановлено які саме персональні дані необхідно було уточнити позивачу, та чому відповідач не вказував на таку необхідність під час розгляду заяв ОСОБА_1 про отримання відстрочки від призову на військову службу.

Крім того, суд критично оцінює твердження відповідача про неявку позивача на виклик 13 березня 2025 року о 14:00, оскільки воно суперечить іншим встановленим обставинам справи зокрема факту, того, що 04 квітня 2025 року позивач самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 про що зазначено в самому протоколі про вчинення адміністративного правопорушення №441. Така поведінка, на переконання суду свідчить про добросовісне ставлення позивача до виконання обов`язку щодо явки. Більше того, матеріали справи не містять жодного підтвердження того, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про необхідність явки саме 13 березня 2025 року. Відтак, посилання відповідача на нібито неявку позивача на конкретну дату без належного підтвердження такого виклику є безпідставними, суперечливими та не можуть братися до уваги як доказ недобросовісної поведінки позивача.

Згідно зі статтями 19, 55 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Отже, встановлені під час розгляду справи обставини вказують на відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення (умисної протиправної бездіяльності), що є підставою для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження.

Керуючись ст.ст. 7-12, 71, 86, 100, 102, 159-163, 167 КАС України, -

У Х В А Л И В :

позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову №441 від 04 квітня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КупАП відносно ОСОБА_1 , складену оператором групи обліку офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_4 солдатом ОСОБА_2 .

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210-1 КупАП.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А.І. Ліуш