Справа № 160/8695/25
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2025 року Справа № 160/8695/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-2) про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в особі Комісії про результати розгляду заяви від 30.01.2025 року за № 5 щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в підтвердженні періоду її роботи з 15.04.2004 року по 15.10.2004 року, як пільгового по Списку № 1;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо не зарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до пільгового стажу по Списку № 1 періоду роботи з 15.04.2004 року по 15.10.2004 року включно та щодо не зарахування до пільгового стажу по Списку № 1 та до загального страхового стажу періодів роботи з 01.02.2005 року по 28.02.2005 року включно, з 01.04.2005 по 05.06.2005 року включно, 08.12.2005 року, 01.11.2008 по 08.11.2008 року включно, з 01.12.2008 року по 09.12.2008 року включно;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до пільгового стажу по Списку № 1 період її роботи з 15.04.2004 року по 15.10.2004 року включно; зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до пільгового стажу по Списку № 1 та до загального страхового стажу періоди її роботи з 01.02.2005 року по 28.02.2005 року включно, з 01.04.2005 по 05.06.2005 року включно, 08.12.2005 року, 01.11.2008 по 08.11.2008 року включно, з 01.12.2008 року по 09.12.2008 року включно; повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , від 03.03.2025 року про призначення пенсії за п. а ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року, зі зниженням пенсійного віку, відповідно до вимог ч. 5 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року за № 1058-IV та призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсію за п. а ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року, зі зниженням пенсійного віку, відповідно до вимог ч. 5 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року за № 1058-IV з 20.01.2025 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протиправні рішення пенсійного органу порушують право позивача на пенсійне забезпечення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за правилами ст. 263 КАС України.
Роз`яснено відповідачу про необхідність подати до суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази - у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, дотримуючись, вимог ст. 162 КАС України.
Витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у термін, що встановлений для подачі відзиву на позовну заяву, засвідчені належним чином копії матеріалів відмовної пенсійної справи ОСОБА_1 , у тому числі довідки ОК-5 та ОК-7.
Відповідач-1 надав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував та зазначив, що 03.03.2025 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, надавши пакет документів. За принципом екстериторіальності заяву з документами доданими до заяви про призначення пенсії було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 11.03.2025, оскільки, на дату звернення за призначенням пенсії позивач не набула необхідного, встановленого законодавством пільгового стажу. На момент звернення позивачці виповнилося повних 50 років. Страховий стаж становить: 27 років 04 місяці 08 днів. Пільговий стаж роботи за Списком № 1 становить: 04 роки 03 місяці 27 днів. За результатами розгляду документів до страхового стажу зараховано всі періоди. До пільгового стажу не зараховано період роботи за довідкою від 16.01.2025 №7/01-25-38, з 15.04.2004 по 15.10.2004, оскільки в рішенні комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 30.01.2025 №5, зазначено що для зарахування до пiльгового стажу за Списком №1 період з 15.04.2004 по 15.10.2004 не має підстав. Уточнюючих довідок для підтвердження пільгового характеру роботи, а також наказів про результати атестації робочих місць, позивачем не надано.
Відповідач-2 ухвалу від 27.03.2025 та позовну заяву з додатками отримав засобами підсистеми «Електронний суд» 29.03.2025 та 25.03.2025 (з урахуванням ч. 5 ст. 251 КАС України) відповідно, проте, правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ч. 3, 4 ст. 263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Суд, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Позивач 03.03.2025 звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.
Зокрема, в рішенні зазначено:
«Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 03.03.2025.
Пенсійний вік, визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список №1) становить 50 років.
Вік заявника 50 років.
Необхідний страховий стаж, визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список №1) становить 20 років.
Необхідний пільговий стаж на роботах із особливо важкими і особливо шкідливими умовами праці визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список №1), становить 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацом першим цього пункту відповідного страхового стажу, пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону: жінкам на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
Відповідно до підпункту 5 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі Порядок) до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах додається довідка про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній;
документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 "Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці" (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року).
Страховий стаж особи становить 27 років 4 місяці 8 днів;
в тому числі Список №1 складає 4 роки 3 місяці 27 днів.
Результати розгляду документів, доданих до заяви:
за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди; до пільгового стажу не зараховано період роботи за довідкою від 16.01.2025 №7/01-25-38, 3 15.04.2004 по 15.10.2004, оскільки в рішенні комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 30.01.2025 №5, зазначено що для зарахування до пільгового стажу за Списком №1 період з 15.04.2004 по 15.10.2004 не має підстав.
Відмовити в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки заявниця не набула необхідного пільгового стажу.».
Так, Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення про результати розгляду заяви від 30.01.2025 року №5, яким відмовлено позивачу у підтвердженні стажу роботи на пільгових умовах за Списком №1 у з 15.04.2004 по 15.10.2004.
В рішенні зазначено, що в довідці від 16.01.2025 №7/01-25-38 Комунальної установи «Трудовий архів Лозуватської сільської ради» зазначено, що заявниця працювала на дільниці ДСФ Тов «Рудопідготовка»: - з 15.04.2004 (наказ від 15.04.2004 №18) прийнята машиністом конвеєра на дільницю ДСФ; - з 15.10.2004 (наказ від 15.10.2004 № 27/3) звільнена. У розрахункових відомостях із заробітної плати заявниця значиться машиністом конвеєра вказані суми нарахувань та кількість відпрацьованих днів за період роботи з квітня по жовтень 2004 року. В наданих документах відсутня інформація, що заявниця працювала на умовах зазначених в Списку №1 (на дробленні, помелі сортуванні і збагаченні руди чорних металів, нерудних копалин і гірничохімічної сировини, що містить у пилу 2 проценти і більше кристалічного (вільного) двоокису кремнію). За таких обставин комісією прийнято рішення, що підтвердження періодів роботи з 15.04.2004 по 15.10.2004, для зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 немає підстав.
Не погоджуючись з вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом №1058-IV.
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Пунктом 1 частини 1статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.
Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
У відповідності до пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
Щодо досягнення позивачем встановленого законодавством для призначення пенсії за віком на пільгових умовах віку, суд зазначає наступне.
При вирішені спору суд виходить із того, що 03 жовтня 2017 року Верховною Радою України ухвалено Закон № 2148-VIII, що доповнив Закон № 1058-ІV розділом XIV-1, який містить пункт 1 частини другої статті 114 такого змісту:
«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах».
За приписами статті 12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Натомість згідно з пунктом «а» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «а» статті 13 Закону №1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 45 років до 50 років.
Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).
Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Таким чином, Рішенням №1-р/2020 Конституційний Суд України визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно Конституційний Суд України встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.
У зв`язку із цим, на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 45 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).
Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 45 років, тоді як другий - у 50 років.
Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).
Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 як найбільш сприятливий для позивача, а не Закону №1058-ІV.
Такий висновок суду відповідає правовим висновкам, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 листопада 2021 року у справі №360/3611/20.
Відносно абзацу другого пункту 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, відповідно до якого положення Закону №1788-ХІІ застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом № 2148-VІІІ мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії. Це положення свідчить про обмеження сфери застосування Закону №1788-ХІІ відносинами, про які йдеться в цьому пункті. Суд вважає, що якби таким був намір законодавця, то він мав би виключити із Закону № 1788-ХІІ всі інші положення, чого зроблено не було.
З огляду на вказане вище, вік позивача, що становить 50 років, є достатнім для звернення до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1.
Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в особі Комісії про результати розгляду заяви від 30.01.2025 року за № 5, яким позивачу відмовлено в підтвердженні періоду роботи з 15.04.2004 року по 15.10.2004 року, як пільгового по Списку № 1, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок № 637), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
На реалізацію пункту 20 Порядку № 637 постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1 затверджено Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії (надалі - Порядок № 18-1).
Пунктом 1 Порядку № 18-1 передбачено, що цей Порядок визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, зокрема й для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника.
Дія Порядку № 18-1 поширюється на осіб, які працювали: на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України; на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах; на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років; у період до 01 січня 2004 року на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, та якщо в трудовій книжці є записи з виправленням або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи.
Відповідно до Порядку № 18-1 підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії.
Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники профспілок та організацій Спільного представницького органу репрезентативних всеукраїнських об`єднань профспілок на національному рівні та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань.
Основним завданням Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття за результатами їх розгляду рішень про підтвердження (відмову в підтвердженні) стажу роботи (пункт 6 Порядку № 18-1).
Із заявою про підтвердження стажу роботи заявник (його законний представник або представник, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально) може звернутись до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України незалежно від території обслуговування цього органу (пункт 11 Порядку № 18-1).
Згідно з пунктом 10 Порядку № 18-1 рішення про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи приймається більшістю голосів членів Комісії, присутніх на засіданні, підписується головою Комісії або його заступником та набуває чинності з дня його прийняття.
Відповідно до пункту 15 Порядку № 18-1 рішення Комісій можуть бути оскаржені в Пенсійному фонді України або в судовому порядку.
Відтак зі змісту наведених положень Порядку № 18-1 слідує, що такий застосовується щодо підтвердження періодів роботи, які зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, зокрема й у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника. При цьому для підтвердження стажу роботи заявник (уповноважений представник) подає до територіального органу Пенсійного фонду України відповідну заяву, за результатами розгляду якої комісією, що діє при органі Пенсійного фонду, приймається рішення про підтвердження (відмову в підтвердженні) стажу роботи.
Так, з метою підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах позивачем було подано заяву про підтвердження стажу роботи, яку розглядала Комісія при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Спірним рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 30.01.2025 №5 відмовлено в підтвердженні періоду роботи з 15.04.2004 по 15.10.2004, як такого, що дає право на пенсію відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058, оскільки відсутня інформація, що заявниця працювала на умовах зазначених в Списку №1 (на дробленні, помелі сортуванні і збагаченні руди чорних металів, нерудних копалин і гірничохімічної сировини, що містить у пилу 2 проценти і більше кристалічного (вільного) двоокису кремнію).
Так, відповідно до записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 позивач в період з 15.04.2004 по 15.10.2004 працювала машиністом конвеєра в ТОВ «Рудозбагачення».
З архівної довідки Комунальної установи «Трудовий архів Лозуватської сільської ради» від 16.01.2025 № 7/01-25-38, встановлено, що 24.11.1992 на загальних зборах членів колгоспу було прийнято рішення про реорганізацію колгоспу в колективне сільськогосподарське підприємство «Зоря» с. Володіївці Чернівецького району.
Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18 листопада 2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, якщо пільгова робота продовжується після 16 січня 2003 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 03 серпня 2016 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, якщо пільгова робота продовжується після 03 серпня 2016 року (або тільки почалась після цієї дати) - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. № 461.
Суд зазначає, що згідно позиції 2а-3а, пункту «а» розділу ІІ "Підготовка руд, збагачення, окускування (агломерація, брикетування, огрудкування), випалювання руд і нерудних копалин" Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. №36, визначені, зокрема, робітники, зайняті дробленням, помелом, сортуванням та збагаченням руди чорних металів, нерудних копалин і гірничохімічної сировини, що містять у пилу 2 і більше відсотків кристалічного (вільного) двооксиду кремнію: машиністи конвеєрів.
Наказом ТОВ «Рудозбачагення» №16/3 від 03.04.2004 про підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення за результатом атестації робочих місць, затверджено перелік, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 (позиція 2а-3а), зокрема, атестовано «машиніст конвеєра» в ТОВ «Рудозбагачення».
Таким чином, професія позивача за спірний період роботи з 15.04.2004 по 15.10.2004 відноситься до Списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. №36, та є атестованою.
Отже, суд наголошує, що відсутність інформації у наданих документах для призначення пенсії, що заявниця працювала на умовах зазначених в Списку №1 (на дробленні, помелі сортуванні і збагаченні руди чорних металів, нерудних копалин і гірничохімічної сировини, що містить у пилу 2 проценти і більше кристалічного (вільного) двоокису кремнію) не може спростовувати наявність пільгового стажу за Списком № 1 та позбавляти позивача конституційного права на соціальний захист та вирішення питання щодо зарахування страхового стажу до пільгового.
Таким чином, суд з`ясував, що у трудовій книжці позивача, яка повинна братись до уваги в якості первинного джерела інформації про пільговий стаж позивача, наявні відповідні записи, які підтверджують факт його роботи у спірному періоді на посаді, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, як такій, що зазначена у Списках № 1, чинних у відповідні періоди часу.
Вказане зумовлює визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в особі Комісії про результати розгляду заяви від 30.01.2025 року за № 5 щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в підтвердженні періоду її роботи з 15.04.2004 року по 15.10.2004 року, як пільгового по Списку № 1.
Відтак, наявні підстави для зарахування до пільгового стажу позивача періоду її роботи з 15.04.2004 року по 15.10.2004 року.
Щодо незарахування до пільгового стажу по Списку № 1 та до загального страхового стажу періодів роботи з 01.02.2005 року по 28.02.2005 року включно, з 01.04.2005 по 05.06.2005 року включно, 08.12.2005 року, 01.11.2008 по 08.11.2008 року включно, з 01.12.2008 року по 09.12.2008 року включно, суд зазначає наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачем при зверненні до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 подано трудову книжку серії НОМЕР_2 , в якій наявні, зокрема, записи:
Шахта Родіна ВАТ «Кривбасзалізрудком»
27.10.2004 прийнята по переводу машиністом конвеєра 2 розряду;
за результатами планової атестації робочих місць по даній професії підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1;
15.06.2009 переведена шахта «Родіна» дільниця №44 прибиральником службових приміщень.
Суд зазначає, що вказаний період є безперервним та підтверджується також довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №825 від 27.10.2022, виданою АТ «Криворізький залізорудний комбінат», відповідно до якої, позивач працювала повний робочий день в АТ «Криворізький залізорудний комбінат» в Дробильно-сортувальній фабриці шахти "Родіна" і за період роботи з 27.10.2004 по 14.06.2009 машиніст конвеєра повний робочий день зайнятий на дільницях дроблення, подрібнювання, сортування рудних копалин, що містять у пилу 2 проценти і більше кристалічного / вільного/ двоокису кремнію що передбачено: Списком 1, розділ ІІ, пункт "а", позиція 2а-За Постанова КМУ від 16.01.2003 №36, частина 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". "Атестація робочих місць за умовами праці" наказ по підприємству від 08.12.2000 № 332, "Атестація робочих місць за умовами праці" наказ по підприємству від 09.12.2005 № 613, За період: з 27.10.2004 по 14.06.2009 - 4 роки 7 місяців 17 днів.
Суд зазначає, що займана позивачем посада відноситься до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Зважаючи на викладене, матеріалами справи підтверджено, що в трудовій книжці позивача, яка є основним документом, підтверджуючим стаж роботи, є відповідний запис із зазначенням необхідних відомостей, а наявність архівної довідки додатково підтверджує наявність у позивача пільгових періодів роботів.
Тобто, надані документи в повній мірі надають пенсійному органу можливість встановити наявність пільгового стажу роботи позивача саме за Списком №1 і вирішити питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Відповідачем не спростовані відомості, які зазначені у трудовій книжці, а також не надано доказів того, що позивач не працював або його періоди роботи не відповідають дійсності, чи записи у трудовій книжці позивача стосовно стажу роботи зроблені неправильно, неточно або з іншими вадами, які заважають їх зарахуванню до загального стажу роботи, або взагалі відсутні.
Тобто для зарахування спірного періоду до шкідливих робіт за Списком №1 позивачем було надано відповідачу всі необхідні для цього документи, а посада, яка була зайнята позивачем у спірний період передбачає пільгове пенсійне забезпечення Списком діючим в період роботи позивача.
Разом з цим, суд зазначає, що вказані спірні періоди, відповідно до алгоритму розрахунку стажу (форма РС-право), не зараховані відповідачем ані до страхового, ані до пільгового стажу.
З урахуванням всього вищевикладеного, відповідачем протиправно не зараховано періоди роботи з 01.02.2005 року по 28.02.2005 року включно, з 01.04.2005 по 05.06.2005 року включно, 08.12.2005 року, 01.11.2008 по 08.11.2008 року включно, з 01.12.2008 року по 09.12.2008 року включно до страхового та пільгового стажу позивача.
Щодо доводів позивача про можливість застосування зменшення пенсійного віку позивача, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058, працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
З урахуванням спірних періодів роботи позивача, пільговий стаж більше 4 років.
Суд зазначає, що позивач на час звернення із заявою від 03.03.2025 про призначення пенсії досягнув віку 50 років, мала більше 27 років страхового стажу та, як встановлено судом, 4 повних років пільгового стажу на посадах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, які передбачені Списком №1.
Суд наголошує, що пільговий стаж позивача дійсно становить більше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, визначеного абзацом 1 пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно, позивач має право на зменшення пенсійного віку на 5 років 4 місяці, а отже, позивач мала би право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом 1 частини 1 статті 26 цього Закону, на 1 рік 4 місяці за кожен рік пільгового стажу, якби на час звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії досягнула 54 років 8 місяців. При цьому, у спірному рішенні, відповідачем не надано оцінки щодо права позивача на призначення пільгової пенсії зі зниженням віку.
Разом з тим, станом на час розгляду справи, зважаючи на недосягнення позивачем віку 54 років 8 місяців, позивач не має права на призначення пенсії на пільгових умовах зі зниженням віку.
Щодо вимог зобов`язального характеру, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
Так, питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Крім того, щодо дискреційних повноважень, Верховний Суд зазначав, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом подібних повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова може.
Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний і законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Наведені висновки викладені у постанові Верховного Суду, зокрема, від 11.04.2018 у справі № 806/2208/17.
Згідно ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області як структурний підрозділ органу, що розглянув заяву позивача про призначення пенсії за віком, визначено засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2. Порядку №22-1, рішення якого про відмову в призначенні пенсії оскаржив позивач.
Викладене свідчить, що у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідно до приписів Порядку №22-1, відсутні повноваження щодо вирішення питання стосовно призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, а відтак вимоги до нього не підлягають задоволенню.
Таким чином, з урахуванням вищенаведених висновків та з метою ефективності захисту прав позивача, суд вважає за необхідне: - визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в особі Комісії про результати розгляду заяви від 30.01.2025 року за № 5 щодо відмови ОСОБА_1 в підтвердженні періоду її роботи з 15.04.2004 року по 15.10.2004 року, як пільгового по Списку № 1;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо незарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу по Списку № 1 періоду роботи з 15.04.2004 року по 15.10.2004 року включно, з 08.12.2005 року по 08.12.2005 року та щодо незарахування до пільгового стажу по Списку № 1 та до загального страхового стажу періодів роботи з 01.02.2005 року по 28.02.2005 року включно, з 01.04.2005 по 05.06.2005 року включно, 01.11.2008 по 08.11.2008 року включно, з 01.12.2008 року по 09.12.2008 року включно;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу по Списку № 1 період її роботи з 15.04.2004 року по 15.10.2004 року включно, з 08.12.2005 року по 08.12.2005 року; до пільгового стажу по Списку № 1 та до загального страхового стажу періоди роботи з 01.02.2005 року по 28.02.2005 року включно, з 01.04.2005 по 05.06.2005 року включно, 01.11.2008 по 08.11.2008 року включно, з 01.12.2008 року по 09.12.2008 року включно та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.03.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 03.03.2025, а також надані до неї документи.
Частиною 2 ст. 2 КАС України, передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для часткового задоволення позову.
Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 139 КАС України.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в особі Комісії про результати розгляду заяви від 30.01.2025 року за № 5 щодо відмови ОСОБА_1 в підтвердженні періоду її роботи з 15.04.2004 року по 15.10.2004 року, як пільгового по Списку № 1.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо незарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу по Списку № 1 періоду роботи з 15.04.2004 року по 15.10.2004 року включно, з 08.12.2005 року по 08.12.2005 року та щодо незарахування до пільгового стажу по Списку № 1 та до загального страхового стажу періодів роботи з 01.02.2005 року по 28.02.2005 року включно, з 01.04.2005 по 05.06.2005 року включно, 01.11.2008 по 08.11.2008 року включно, з 01.12.2008 року по 09.12.2008 року включно.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 29 квітня 2025 року.

Суддя Н.Є. Калугіна