Справа № 140/10213/24
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Димарчук Т.М.

29 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/10213/24 пров. № А/857/7859/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Територіального управління служби судової охорони у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі № 140/10213/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління служби судової охорони у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

23.09.2024р. ОСОБА_1 звернулася з позовом до Територіального управління служби судової охорони у Волинській області, у якому просила суд:

-визнати протиправною бездіяльність щодо не зарахування до календарної вислуги років у Службі судової охорони часу роботи в державних органах тривалістю 6 років 4 місяці 22 дні, зокрема часу роботи в УМВС України у Волинській області в період з 23.08.1994р. - 19.01.2001р., згідно трудової книжки НОМЕР_1 : 23.08.1994р. - 29.01.1996р. на посаді інспектора канцелярії фінансово-економічного відділу УМВС; 29.01.1996р. - 21.01.1997р. на посаді друкарки секретаріату УМВС; 21.01.1997р. - 01.10.1997р. на посаді друкарки 1 категорії канцелярії Луцького міського управління; 01.10.1997р.-17.12.1999 на посаді друкарки 1 категорії канцелярії Луцького MB; 17.12.1999р. - 19.01.2001р. на посаді начальника канцелярії (службовець) УДЗБЕЗ УМВС;

-зобов`язати перерахувати вислугу років у Службі судової охорони відповідно до п.5 розділу І Положення про проходження Служби співробітниками Служби судової охорони з урахуванням змін, внесених рішенням Вищої ради правосуддя від 18.11.2021р. №2236/0/15-21, та зарахувати до календарної вислуги років для обчислення стажу служби у Службі судової охорони час роботи в державних органах 6 років 4 місяців 22 дні, а саме в УМВС України у Волинській області в період часу: 23.08.1994р.-19.01.2001р., згідно трудової книжки НОМЕР_1 : 23.08.1994р.-29.01.1996р. на посаді інспектора канцелярії фінансово-економічного відділу УМВС; 29.01.1996р. -21.01.1997р. на посаді друкарки секретаріату УМВС; 21.01.1997р.-01.10.1997р. на посаді друкарки 1 категорії канцелярії Луцького міського управління; 01.10.1997р. - 17.12.1999р. на посаді друкарки 1 категорії канцелярії Луцького MB; 17.12.1999р. - 19.01.2001р. на посаді начальника канцелярії (службовець) УДЗБЕЗ УМВС;

-перерахувати виплату та надбавки за вислугу років (за стаж служби) та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в Службі судової охорони з урахуванням перерахованої календарної вислуги років служби у Службі судової охорони (з урахуванням виплачених сум надбавки та одноразової грошової допомоги).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20.01.2025р. позов задоволено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Територіальне управління Служби судової охорони у Волинській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20.01.2025р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 24.02.2020р. - 29.11.2022р. проходила службу в Територіальному управлінні Служби судової охорони у Волинській області, в тому числі з 23.12.2021р. на посаді головного спеціаліста режимно-секретного органу Територіальному управлінні Служби судової охорони у Волинській області.

24.02.2020р. Наказом Служби судової охорони № 66о/с По особовому складу ОСОБА_1 прийнято на посаду провідного спеціаліста режимно-секретної служби Територіального управління Служби судової охорони у Волинській області з 24.02.2020р. та присвоєно звання майор Служби судової охорони.

22.11.2022р. Наказом Служби судової охорони № 494о/с По особовому складу підполковника Служби судової охорони ОСОБА_1 , головного спеціаліста режимно-секретного органу Територіального управління Служби судової охорони у Волинській області, звільнено зі служби в Службі судової охорони за п.п.7 п.2 розділу ХІІ Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони (за власним бажанням) у запас збройних сил України з 29.11.2022р.

Із змісту наказу Служби судової охорони від 22.11.2022р. №494о/с видно, що вислуга років ОСОБА_1 станом на 29.11.2022п. становить: у календарному обчисленні 21 рік 09 місяців 18 днів із зарахуванням періодів служби в органах внутрішніх справ 14 років 09 місяців 17 днів, в Національній поліції України 04 роки 02 місяці 26 днів, в Службі судової охорони - 02 роки 09 місяців 05 днів; для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні - 21 рік 09 місяців 18 днів (з урахуванням періоду попередньої служби). Страховий стаж 32 роки 09 місяців 08 днів.

04.09.2024р. позивач звернулась з запитом №01/09 до Територіального управління Служби судової охорони у Волинській області із проханням зарахувати до стажу служби ОСОБА_1 в Службі судової охорони стаж служби в органах УМВС (в державних органах) в період часу з 23.08.1994р. - 19.01.2001р. та здійснити перерахунок надбавки за вислугу років із врахуванням стажу роботи в органах УМВС в період часу з 23.08.1994р. - 19.01.2001р.

12.09.2024р. Територіальне управління Служби судової охорони у Волинській області листом №34.06-246 повідомив, що посада головного спеціаліста режимно-секретного органу ТУ ССО у Волинській області, яку обіймала ОСОБА_1 до її звільнення зі служби у Службі судової охорони не відноситься до посад зазначених у Переліку посад співробітників Служби судової охорони середнього і вищого складу, на яких в разі переходу на службу до Служби судової охорони до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах, який затверджений наказом Служби судової охорони від 24.10.2022р. №454 та наказом Служби судової охорони від 05.12.2022р. №519 (зі змінами). Тому, відсутні підстави для зарахування часу роботи в державних органах в УМВС з 23.08.1994р. - 19.01.2001р. до стажу служби у Службі судової охорони, відповідно і відсутні підстави для перерахунку надбавки за вислугу років.

ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормативно-правовим актом, який визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, є Закон України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016р. №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII).

ч.1 -ч.7 ст.161 Закону України Про судоустрій і статус суддів, передбачено, що Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах.

Центральний орган управління Служби судової охорони є юридичною особою, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, самостійний баланс та рахунки в органах Державної казначейської служби України.

Територіальні підрозділи Служби судової охорони утворюються як юридичні особи .

Фінансування Служби судової охорони здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

ч.4 ст.163 Закону України Про судоустрій і статус суддів (у редакції Закону України від 12.07.2018р. №2509-VIII, який набув чинності 05.08.2018р.) встановлено, що до стажу служби у Службі судової охорони зараховується стаж служби в поліції, органах внутрішніх справ, військова служба в Збройних Силах України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону.

З метою вдосконалення існуючого порядку зарахування до стажу служби у Службі судової охорони окремих періодів військової служби та служби в правоохоронних й інших державних органах, який дозволяє встановлювати співробітникам надбавки за стаж служби, а також надання їм додаткової оплачуваної відпустки, Верховною Радою України прийнято Закон України від 27.04.2021р. №1417-IX Про внесення змін до Закону України Про судоустрій і статус суддів та деяких законів України щодо врегулювання окремих питань правового статусу працівників Служби судової охорони, яким Закон №1402-VIII доповнено ст.162-1.

ст.162-1 Закону України Про судоустрій і статус суддів:

1. До працівників Служби судової охорони належать особи, яким присвоєно спеціальні звання співробітників Служби судової охорони, державні службовці та особи, які уклали трудовий договір із Службою судової охорони.

2. Порядок проходження служби співробітниками Служби судової охорони регулюється цим Законом та положенням, яке затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Голови Служби судової охорони, погодженим з Державною судовою адміністрацією України.

3. На державних службовців Служби судової охорони поширюється дія Закону України "Про державну службу". Посади державних службовців Служби судової охорони відносяться до відповідних категорій посад державної служби в порядку, встановленому законодавством.

4. Повноваження керівника державної служби у Службі судової охорони здійснюють Голова Служби судової охорони та керівники територіальних підрозділів Служби судової охорони.

5. Трудові відносини працівників, які уклали трудовий договір із Службою судової охорони, регулюються законодавством України про працю.

6. Для захисту своїх прав та законних інтересів працівники Служби судової охорони можуть утворювати професійні об`єднання та професійні спілки відповідно до Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності". Професійним спілкам співробітників Служби судової охорони та їх членам заборонено організовувати страйки або брати в них участь.

ст.163 Закону України Про судоустрій і статус суддів доповнено новою частиною, відповідно до якої на співробітників Служби судової охорони поширюється дія Дисциплінарного статуту Національної поліції України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Порядок проведення службового розслідування стосовно співробітників Служби судової охорони та утворення дисциплінарних комісій, їх повноваження встановлюються Головою Служби судової охорони. Час проходження служби у Службі судової охорони зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах.

В ст.164 Закону України Про судоустрій і статус суддів встановлюються спеціальні звання співробітників Служби судової охорони.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019р. №1052/0/15-19 Про затвердження Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони, затверджено Положення, яким визначено порядок проходження служби громадянами України у Службі судової охорони (далі - Положення).

п.5 розділу І Положення (зі змінами, внесеними рішенням Вищої Ради Правосуддя від 18.11.2021р. №2236/0/15-21), визначено, що час проходження служби у Службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах. Стаж служби у Службі дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби у Службі (у календарному обчисленні) зараховуються періоди, визначені Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. №393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей.

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що п. 5 Положення містить бланкетну норму, яка є підставою для звернення до положень Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 09.04.1999р. №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ) та Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. №393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей (далі - Постанова № 393).

В п. и ч.1 ст.17 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб визначено, що особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, з статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро України, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки України або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

Згідно абз.12 п. 1 Постанови №393, для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах б-д, ж і з статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки, Управління державної охорони, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, органи і підрозділи цивільного захисту, державну пожежну охорону, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки або Державну кримінально-виконавчу службу на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затвердженими відповідно Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Міністерством внутрішніх справ, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, виконання кримінальних покарань, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, затвердженим Головою Служби судової охорони.

Аналіз положень п.и ч.1 ст.17 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, абз.12 п.1 Постанови №393, п.5 Положення, дає підстави для висновку, що вказаними нормами визначено право особи, у разі її переходу на службу до Служби судової охорони, на зарахування до стажу в Службі судової охорони, періоду (часу) роботи в державних органах.

Суд апеляційної інстанції наголошує та звертає увагу суб`єкта владних повноважень, що за особою, у разі її переходу на службу до Служби судової охорони, зберігається право на зарахування до її стажу в Службі судової охорони, період (час) роботи в державних органах, що, у свою чергу, свідчить про безпідставність доводів апелянта про те, що перелік, затверджений наказом Служби судової охорони від 24.10.2022р. № 454 (зі змінами), який включає лише керівні посади центрального органу управління Служби судової охорони, може бути підставою для відмови у зарахуванні спірного стажу позивача.

Верховний Суд сформував сталу судову практику щодо вирішення питання не затвердження державним органом списку посад, які зараховуються до стажу для обчислення вислуги років (постанови від 18.11.2019р. у справі № 813/5876/15, від 20.09.2019р. у справі № 813/904/15, від 04.10.2018р. у справі № 819/1695/16). Зокрема, суд касаційної інстанції вказав, що Закон №2262-XII для окремих категорій осіб передбачає гарантії формування вислуги років, необхідної для призначення та нарахування пенсії. Реалізація зазначеної гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами, покладених на них обов`язків, зокрема, щодо створення та затвердження списку посад. Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на встановлену державою гарантію для окремих категорій осіб як складової їхнього правового статусу, будуються на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Крім того, колегія суддів зазначає, що на момент виникнення спірних правовідносин (у період прийняття позивачки на службу до Служби судової охорони) перелік посад співробітників Служби судової охорони середнього та вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах, ще не був затверджений.

В ст.58 Конституції України видно, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

З огляду на принцип дії нормативно-правових актів в часі, та те, що Перелік затверджений наказом Служби судової охорони від 24.10.2022р. №454 не існував на час виникнення спірних правовідносин, відповідно, цей Перелік не має зворотної дії і не поширює свою дію на вищевказані правовідносини що виникли між ОСОБА_1 та ТУ ССО у Волинській області до його прийняття та набрання чинності.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України.

Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст.58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997р. №1-зп, від 09.02.1999р. №1-рп/99, від 05.04.2001р. №З-рп/2001, від 13.03.2012р. №6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовим актами чинності.

ст.164 Закону "Про судоустрій і статус суддів" установлюються спеціальні звання співробітників Служби судової охорони.

Зокрема, спеціальними званнями середнього складу є молодший лейтенант Служби судової охорони; лейтенант Служби судової охорони; старший лейтенант Служби судової охорони; капітан Служби судової охорони; майор Служби судової охорони; підполковник Служби судової охорони; полковник Служби судової охорони (пункт 2 частини 1 статті 164 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Суд апеляційної інстанції наголошує та звертає увагу апелянта на те, що відповідно до наказу Служби судової охорони від 24.02.2020р. №66о/с по особовому складу майор Служби судової охорони ОСОБА_1 з 24.02.2020р. прийнята на посаду провідного спеціаліста режимно-секретної служби територіального управління Служби судової охорони у Волинській області, де вона вже у званні підполковника та на посаді головного спеціаліста режимно-секретної служби працювала до моменту звільнення, що підтверджує факт перебування позивача на посаді у Службі судової охорони, у разі переходу на яку підлягає зарахуванню попередній період роботи у державних органах.

З огляду на викладене, незарахування відповідачем періодів роботи в державних органах, а саме, часу роботи в УМВС України у Волинській області з 23.08.1994р. - 19.01.2001р. до стажу служби ОСОБА_1 у Службі судової охорони суперечить приписам закону. Покликання апелянта на відсутність у затвердженому Переліку посад співробітників Служби судової охорони середнього та вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах №454 від 24.10.2022р. посади головного спеціаліста режимно-секретного органу Територіального управління Служби судової охорони у Волинській області (яку обіймала ОСОБА_1 до її звільнення зі служби у Службі судової охорони), як на підставу для відмови позивачу у зарахуванні спірних періодів роботи в державних органах до стажу служби у Службі судової охорони, є безпідставним, як і покликання відповідача на вказаний наказ в цілому.

Отже, відповідач протиправно відмовив ОСОБА_1 у зарахування до календарної вислуги років у Службі судової охорони часу її роботи в державних органах, зокрема в УМВС України у Волинській області з 23.08.1994р. - 19.01.2001р., з огляду на що для відновлення порушених прав суд першої інстанції обґрунтовано зобов`язав відповідача зарахувати відповідні періоди роботи у державних органах до служби у Службі судової охорони та, як наслідок, здійснити перерахунок та виплату надбавки за вислугу років (за стаж служби) і одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в Службі судової охорони з урахуванням перерахованої календарної вислуги років служби у Службі судової охорони (з урахуванням виплачених сум).

Механізм виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони визначено Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, який затверджений наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020р. №384 (далі - Порядок №384).

В п.3 розділу І Порядку №384, видно, що грошове забезпечення співробітникам Служби визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби, інтенсивності та умов служби, почесного звання, спортивного звання.

пп.3 п.5 розділу І Порядку № 384 встановлено, що до щомісячних основних видів грошового забезпечення працівників Служби судової охорони, серед іншого, належить надбавка за стаж служби.

В п.8, п.9 розділу І Порядку №384 визначено, що грошове забезпечення виплачується співробітникам, які призначені на штатні посади, серед іншого, в територіальних органах Служби судової охорони. Підставою для виплати грошового забезпечення є наказ Служби або територіального управління Служби про призначення на посаду співробітника в Службі, територіальному управлінні Служби та встановлення розмірів посадового окладу, надбавок, доплат.

Згідно п.17, п.18, п.19 розділу II Порядку №384, надбавка за стаж служби співробітникам виплачується у відсотках до посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням у розмірах згідно з додатком 5 до Постанови №289.

Обчислення вислуги років для виплати надбавки за стаж служби співробітникам проводиться підрозділами кадрового забезпечення за матеріалами особової справи співробітника та оголошується відповідним наказом Служби або територіального управління Служби в разі призначення (переміщення) на посаду та щороку станом на 1 січня.

До вислуги років для виплати співробітникам надбавки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Постановою №393.

п.5 розділу I Положення №1052/0/15-19, визначено, що час проходження служби у Службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах.

Стаж служби у Службі дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Постановою Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони від 03.04.2019р. №289 затверджено, зокрема, Розміри надбавки за стаж служби співробітників Служби судової охорони згідно з додатком 5.

В п.15 розділу I Порядку №384, видно, що грошове забезпечення, що належить до виплати співробітнику і своєчасно не виплачене або виплачене в меншому ніж належало розмірі, виплачується за весь період, протягом якого співробітник мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.

п.23 розділу I Порядку №384, передбачено, що у разі підтвердження раніше невідомих та неврахованих в особових справах співробітників періодів служби, здійснюється перерахунок їх грошового забезпечення. Виплата співробітнику грошового забезпечення у розмірах, визначених за результатами такого перерахунку, здійснюється в порядку, визначеному пунктом 15 розділу І цього Положення, на підставі наказу Служби або територіального управління Служби.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Територіального управління Служби судової охорони у Волинській області діяв не у спосіб визначений законами та Конституцією України.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також, п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Територіального управління служби судової охорони у Волинській області залишити без задоволення, а Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі № 140/10213/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель