Справа № 500/2379/25
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/2379/25

29 квітня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі судді Баб`юка П.М., розглянувши у письмовому провадженні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОМОЙЛ ЛОДЖІСТІК ЕНД ТРЕЙДІНГ" про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

25.04.2025 до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Томойл Лоджістік Енд Трейдінг" про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій заявник просить:

- зупинити дію розпорядження № 316-л від 14.03.2025 Головного управління ДПС у Тернопільській області про анулювання ліцензії на оптову торгівлю пальним за відсутності місць для оптової торгівлі Товариства з обмеженою відповідальністю "Томойл Лоджістік Енд Трейдінг", реєстраційний номер 00232 терміном дії з 13.05.2022 по 13.05.2027, до набрання законної сили рішенням у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Томойл Лоджістік Енд Трейдінг" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування розпорядження №316-л від 14.03.2025.

Як зазначено у заяві, предметом майбутнього позову є правомірність розпорядження Головного управління ДПС у Тернопільській області від 14.03.2025 за №316-л, яким анульовано ліцензію Товариству з обмеженою відповідальністю "Томойл Лоджістік Енд Трейдінг" на «Оптову торгівлю пальним, за відсутності місць оптової торгівлі» реєстраційний номер 00232 з терміном дії з 13.05.2022 по 13.05.2027.

Зі змісту долученого до заяви про забезпечення позову витягу з розпорядження Головного управління ДПС у Тернопільській області № 316-л від 14.03.2025, вбачається, що ліцензію на оптову торгівлю пальним, за відсутності місць оптової торгівлі, видану Товариству з обмеженою відповідальністю "Томойл Лоджістік Енд Трейдінг", анульовано у зв`язку із встановленням факту відсутності суб`єкта господарювання за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Томойл Лоджістік Енд Трейдінг" зареєстроване 02.05.2022 як юридична особа, основним видом його діяльності є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (КВЕД 46.71).

Місцезнаходження юридичної особи згідно витягу станом на 23.04.2025 зазначено: 46008, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Медова, будинок 18, поверх 2.

Звертаючись до суду із цією заявою про забезпечення позову, заявник вказує на очевидну протиправність оскаржуваного розпорядження та настання негативних наслідків для товариства у вигляді зупинення діяльності, невиплати заробітної плати, звільнення працівників, простою. Також призведе до настання негативних фінансових наслідків, в частині відсутності прибутку, позбавить Товариство можливості виконанню взятих на себе зобов`язань щодо поставки пального згідно укладених договорів.

Також вказано, що відповідно до довідки №236 від 01.04.2025 станом на 01.04.2025 у ТОВ "Томойл Лоджістік Енд Трейдінг" офіційно працевлаштовані 28 працівників.

Заявник також зазначає, що в разі задоволення вказаної заяви про забезпечення позову та зупинення дії розпорядження Головного управління ДПС у Тернопільській області до набрання законної сили рішенням суду, кожній із сторін спору не буде нанесено будь-яких збитків, адже ТОВ "Томойл Лоджістік Енд Трейдінг" й надалі буде здійснювати оптову торгівлю пальним, тобто продовжувати здійснювати свою господарську діяльність, й надалі будуть виконуватись взяті на себе договірні зобов`язання, а також буде продовжено відповідне нарахування та сплата податків, відновлення виплати заробітної плати працівникам та відрахування з таких до бюджету, що з врахуванням введеного воєнного стану в країні є також важливим.

Вирішуючи подану заяву суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150-158 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання рішення адміністративного суду і спрямовані на забезпечення принципу обов`язковості судових рішень.

Відповідно до частини другої статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до вирішення спору по суті, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку прямо передбаченому законом. Підстави для забезпечення позову повинні бути доведені відповідними доказами.

У зв`язку з цим суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є захід забезпечення позову, про який просить позивач, співмірним з позовними вимогами та чи відповідає він меті і завданням правового інституту забезпечення позову.

Частиною першою статті 151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, дотримання дозволеного законодавством способу забезпечення позову.

У контексті співмірності суди також повинні перевіряти не тільки співмірність заходів забезпечення позову із позовними вимогами, а й надавати оцінку порушеному праву позивача, про захист якого він просить.

Щодо розгляду заяви по суті.

Зі змісту долученого до заяви про забезпечення позову витягу з розпорядження Головного управління ДПС у Тернопільській області від 14.03.2025 за №316-л слідує, що ліцензію на оптову торгівлю пальним за відсутності місць оптової торгівлі, видану Товариству з обмеженою відповідальністю "Томойл Лоджістік Енд Трейдінг", анульовано у зв`язку із встановленням факту відсутності ліцензіата за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Томойл Лоджістік Енд Трейдінг" зареєстроване 11.04.2025, як юридична особа, одним із видів діяльності є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (КВЕД 46.71). Місцем знаходження юридичної особи зазначено: 46008, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Медова, будинок 18, поверх 2.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник вказує на настання негативних наслідків для товариства, зокрема, у вигляді неможливості виконання взятих на себе договірних зобов`язань з контрагентами, відвантаження пального та подальшу його реалізацію, розірвання господарських зв`язків і нарахування штрафних санкцій, невиплати заробітної плати, звільнення працівників.

Надаючи оцінку таким обставинам, суд виходить з того, що ліцензію на оптову торгівлю пальним, видану Товариству з обмеженою відповідальністю "Томойл Лоджістік Енд Трейдінг", анульовано у зв`язку із встановленням факту відсутності ліцензіата за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності.

Проте, при зверненні із заявою про забезпечення позову від 25.04.2025 ТОВ "Томойл Лоджістік Енд Трейдінг" не надано доказів здійснення господарської діяльності, в тому числі і за зареєстрованим місцезнаходженням. Не надано доказів наявності у товариства права власності/користування будь-якими приміщеннями чи транспортними засобами для здійснення вказаного виду діяльності.

Щодо настання негативних наслідків у вигляді зупинення господарської діяльності підприємства, що тягне за собою втрату прибутку, неможливість виплатити заробітну плату, звільнення працівників, то суд зазначає про таке.

По перше, - судом встановлено, що ТОВ "Томойл Лоджістік Енд Трейдінг" окрім основного виду діяльності: 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, також вказано здійснення інших видів діяльності, а саме: 47.30 Роздрібна торгівля пальним; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів; 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у.; 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами; 45.19 Торгівля іншими автотранспортними засобами; 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 46.33 Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткованням; 49.42 Надання послуг перевезення речей (переїзду); 52.10 Складське господарство; 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у.; 35.12 Передача електроенергії; 35.13 Розподілення електроенергії; 35.14 Торгівля електроенергією; 35.22 Розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи; 35.23 Торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи; 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами.

Заявник не обґрунтував нездійснення ТОВ "Томойл Лоджістік Енд Трейдінг" будь-якого іншого виду діяльності із вище перелічених. Наявність на товаристві працівників не підтверджує виконання ними роботи пов`язаної з оптовою торгівлею твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами. Не надано доказів наявності у власності чи у користуванні товариства транспортних засобів для перевезення палива.

Крім того, відсутні докази наявності господарських зобов`язань ТОВ "Томойл Лоджістік Енд Трейдінг" (зокрема фінансових) перед контрагентами.

Так, заяви про забезпечення позову заявником додано договори поставки (купівлі-продажу) палива.

Разом з тим, сам факт укладення договору не є підтвердженням наявності господарських зобов`язань.

Зокрема, відповідно до умов вказаних договорів асортимент, обсяг, дата, вартість та інші умови поставки палива визначаються учасниками договору на підставі заявок, додаткових угод, видаткових накладних, актів прийому-передачі, і таке інше.

Проте, будь-яких з наведених документів заявником суду не надано

Враховуючи наведене, відсутні підстави вважати, що у разі невжиття заходів забезпечення позову настануть обставини неможливості виконання товариством взятих на себе договірних зобов`язань з контрагентами, відвантаження пального та подальшу його реалізацію, розірвання господарських зв`язків і нарахування штрафних санкцій, оскільки, наявність таких господарських правовідносин заявником не підтверджено належними доказами.

По друге, - підприємницька діяльність передбачає ведення господарської діяльності на власний ризик, який включає в себе можливі втрати інвестицій, виникнення додаткових витрат та інше, а тому можливість настання негативних наслідків має бути передбачуваною для позивача.

Відповідно до статті 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Верховний Суд у постанові від 04.06.2024 у справі №240/27690/23 зазначив, що у разі оскарження відповідного акту суб`єкта владних повноважень, особа має право разом з іншими позовними вимогами заявити вимоги про відшкодування спричиненої таким актом шкоди. Тому, відсутність особливого порядку відшкодування шкоди внаслідок необґрунтованого зупинення дії спеціального дозволу не може бути підставою вжиття заходів забезпечення позову.

Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте Суд звертає увагу, що відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Після вирішення спору у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Томойл Лоджістік Енд Трейдінг", у разі його задоволення, позивач зможе безперешкодно продовжити свою господарську діяльність, а в разі завдання йому шкоди оскарженим розпорядженням відповідача, в тому числі у вигляді упущеної вигоди, та її доведення, просити про відшкодування такої у встановленому законом порядку.

Отож, у цьому конкретному випадку, відсутні підстави вважати, що застосування заходів забезпечення позову у зв`язку з імовірністю завдання Товариству з обмеженою відповідальністю "Томойл Лоджістік Енд Трейдінг" майнової шкоди, інших негативних наслідків, зокрема у вигляді простою, зменшення розміру заробітної плати, є співмірним з предметом спору та предметом доказування у справі.

Верховний Суд у постанові від 04.06.2024 у справі №240/27690/23 також зазначив, що колегія суддів не заперечує того, що забезпечення позову шляхом зупинення дії спірного розпорядження може убезпечити товариство від понесення ним збитків, настання майнових втрат, нанесення шкоди у вигляді недоотримання прибутку тощо. Проте варто врахувати, що такі обставини в будь-якому випадку не визначені нормами статті 150 КАС України як безумовні підстави для забезпечення позову, а отже не вказують і не можуть вказувати на очевидну протиправність адміністративного акта, який у спірних відносинах виданий у формі розпорядження. Це повністю узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постановах від 20.03.2019 у справі №826/14951/18, від 30.09.2021 у справі №160/7358/21, від 11.03.2021 у справі № 640/23179/19, від 13.10.2020 у справі № 460/549/20, від 11.12.2019 у справі №826/16216/18, за змістом яких підприємницька діяльність передбачає ведення господарської діяльності на власний ризик, який включає в себе можливі втрати інвестицій, виникнення додаткових витрат та інше й у разі оскарження відповідного акта суб`єкта владних повноважень особа має право разом з іншими позовними вимогами заявити вимоги про відшкодування спричиненої таким актом шкоди.

У вищезгаданих справах Верховний Суд відхилив доводи стосовно можливого нанесення суб`єкту господарювання майнової шкоди як підстави для забезпечення позову і обставини, які ускладнюють чи унеможливлюють ефективний захист чи поновлення порушених прав та інтересів, зазначивши, що безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 05.02.2024 у справі №140/5638/23, якою суд касаційної інстанції скасував судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалив нове судове рішення, яким відмовив у задоволенні заяви суб`єкта господарювання про забезпечення позову шляхом зупинення дії розпоряджень компетентного органу про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним, раніше виданих цьому суб`єкту.

Сам по собі факт прийняття відповідачем розпорядження, яке стосується прав та інтересів позивача, не може автоматично свідчити про те, що таке розпорядження є очевидно протиправним і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

У постанові Верховного Суду від 04.06.2021 у справі №160/8226/20 колегія суддів зауважувала, що вказані заявником ознаки протиправності оскаржуваних дій та рішень відповідача та порушення ними своїх прав обґрунтовані посиланням на конкретні обставини справи та докази, а отже, за позицією Суду, вони підлягають доведенню у встановленому законом порядку на підставі належних та допустимих доказів і не є очевидними.

Окрім цього Верховний Суд у постанові від 17.04.2019 у справі №705/4587/17 сформулював правову позицію, згідно з якою, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Для забезпечення позову суд повинен на підставі доказів та з огляду на обставини справи й поведінку учасників переконатися, що загроза правам, свободам та інтересам особи має реальний характер. Загроза повинна бути прямо пов`язана з об`єктом спору та мають бути обґрунтовані підстави вважати, що внаслідок невжиття заходів забезпечення позову настануть обставини, встановлені в пункту 1 частини другої статті 150 КАС України.

Беручи до уваги приписи статей 150, 151 КАС України та вищевикладені висновки Верховного Суду щодо їх застосування, суд приходить до висновку, що заявником не доведено і не підтверджено належними та допустимими доказами наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову. Також, Товариством з обмеженою відповідальністю "Томойл Лоджістік Енд Трейдінг" не доведено, яким чином невжиття заходів забезпечення позову в цьому конкретному випадку може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

При цьому, суд відзначає, що скасування судом індивідуального акта є самостійним і вичерпним способом захисту порушених прав особи в адміністративному судочинстві, практична реалізація якого відбувається одночасно з набранням законної сили судовим рішенням, і не вимагає від суб`єкта, що видав скасований акт, чи інших осіб, здійснення будь-яких дій.

Повертаючись до мотивів заяви про забезпечення позову у цій справі, суд зазначає, що з доводів Товариства з обмеженою відповідальністю "Томойл Лоджістік Енд Трейдінг" не вбачається наявності виняткового, виключного випадку, який би зумовлював існування передбачених процесуальним законом підстав для забезпечення позову й вимагав невідкладного вжиття таких заходів з тією метою, яка закладена законодавцем у інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві. Необхідності вжиття таких заходів у цьому конкретному випадку не доведено заявником, як і не надано належних і достатніх доказів на підставі яких судом може бути надано оцінку наявності небезпеки завдання шкоди правам та інтересам заявника до ухвалення рішення по суті спору.

Зокрема, додані до заяви господарські договори визначають лише загальні умови здійснення господарської діяльності. Натомість, відповідно до умов цих договорів, зобов`язання по поставці чи оплаті товарів визначаються учасниками договору на підставі заявок, додаткових угод, видаткових накладних, актів прийому-передачі, і таке інше. Вказаних документів заявником не надано, а тому не доведено факт наявності невиконаних зобов`язань перед контрагентами, а відтак, і наявність небезпеки завдання шкоди правам та інтересам заявника до ухвалення рішення по суті спору.

Також не надано інших доказів про які уже зазначалось судом.

Що стосується наведених заявником висновків Верховного суду, то слід зазначити, що вони стосуються наявності небезпеки завдання шкоди правам та інтересам заявника до ухвалення рішення по суті спору, що підтверджується належними і достатніми доказами.

В даному випадку таких доказів заявником суду не надано.

Підсумовуючи наведене, здійснивши оцінку доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, суд доходить висновку, що подана заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з огляду на її необґрунтованість та безпідставність.

На підставі викладеного, керуючись статтями 150, 153, 154, 156, 243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Томойл Лоджістік Енд Трейдінг" від 25.04.2025 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено та підписано 29 квітня 2025 року.

Головуючий суддя Баб`юк П.М.