Справа № 380/25456/24
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

28 квітня 2025 рокусправа № 380/25456/24 м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Мричко Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Лютої В.Р.,

представника позивача Куся Ю.О.,

представника відповідача Паїк М.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження заяву представника позивача про поновлення строку звернення до суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними дій, поновлення на роботі

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач) до Головного управління Національної поліції у Львівській області , місце проживання: 79000, м. Львів, пл. Григоренка, 3 (далі відповідач), в якій позивач просив:

- визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 390 о/с від 10 липня 2024 року в частині переміщення відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 1 та частини 8 статті 65 Закону України "Про Національну поліцію" для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби майора поліції ОСОБА_1 (0078859) на посаду інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону поліції особливого призначення "Корпус оперативно-раптової дії" (стрілецький) ГУНП, звільнивши його з посади слідчого відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУНП, з 13 липня 2024 року, встановивши посадовий оклад у розмірі 2400 гривень та надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі 40 відсотків;

- поновити ОСОБА_1 на посаді слідчого слідчого відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, з 14 липня 2024 року.

Ухвалою від 25.12.2024 суддя залишила позовну заяву без руху.

Ухвалою від 01.01.2025 суддя прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 02.04.2025 суд залишив позовну заяву без руху, встановивши строк для усунення недоліків, шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з цим позовом з наданням відповідних доказів.

На виконання ухвали від 02.04.2025 про залишення позовної заяви без руху представник позивача 09.04.2025 подав до суду через підсистему «Електронний суд» заяву про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та поновлення строку звернення до суду. Заява обґрунтована тим, що позивач безперервно ніс службу за місцем дислокації підрозділу (навчально-тренувальний центр відділу Верещиця ЛьДУВС, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ). Відтак позивач з об`єктивних причин не зміг своєчасно звернутись до суду, позаяк з моменту винесення оскаржуваного наказу і по дату звернення до суду, крім періоду перебування на лікарняному у період з 15 по 23 липня 2025 року, ніс безперервну службу у батальйоні поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП, за місцем дислокації підрозділу. Крім цього, зазначено, що позивач приймав участь в обороні Української держави, її суверенітету, незалежності та територіальної цілісності у зоні бойових дій. Додатково зазначив, що 18.12.2024 року представник позивача - адвокат Кусь Ю.О. отримав від відповідача відповідь на адвокатський запит, до якої долучена копія оскаржуваного наказу і в цей день позивач вперше отримав копію спірного наказу та фактично ознайомився з його змістом. Позовна заява подана через представника 20.12.2024, тобто у короткий строк з моменту отримання копії оскаржуваного наказу.

Таким чином, вважає, що позивач з поважних причин пропустив строк на звернення до суду.

У підготовчому засіданні представник позивача підтримав заяву про поновлення строку звернення до суду. Просив поновити строк звернення до суду.

У підготовчому засіданні представник відповідача заперечила щодо задоволення клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Вирішуючи питання дотримання позивачем строку звернення до суду, суд виходив з такого.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого вказаним Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 зазначеного Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Отже, строк звернення до суду за вирішенням цього публічно-правового спору щодо звільнення з військової служби охоплюється спеціальною нормою частини п`ятої статті 122 КАС України.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Суд при розгляді вказаного питання враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах від 28.03.2018 у справі № 809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі №815/91/18.

Предметом оскарження у цій справі є наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 390 о/с від 10 липня 2024 року в частині переміщення відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 1 та частини 8 статті 65 Закону України "Про Національну поліцію" для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби майора поліції ОСОБА_1 (0078859) на посаду інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону поліції особливого призначення "Корпус оперативно-раптової дії" (стрілецький) ГУНП, звільнивши його з посади слідчого відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУНП, з 13 липня 2024 року.

Як зазначено вище, згідно з оскаржуваним наказом, керівником Головного управління Національної поліції у Львівській області вирішено звільнити ОСОБА_1 з посади слідчого відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУ НП та з 13.07.2024 перемістити на посаду інспектора взводу №2 №3 батальйону поліції особливого призначення "Корпус оперативно-раптової дії" (стрілецький) ГУНП.

Таким чином, позивач з 13.07.2024 повинен був приступити до виконання обов`язків інспектора взводу №2 роти №3 батальйону поліції особливого призначення "Корпус оперативно-раптової дії" (стрілецький) Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Як видно з долучених до матеріалів справи витягів з табелів виходу на службу особового складу роти №3 БПОП "КОРД" (стрілецький) ГУ НП у Львівські області за липень 2024 року, ОСОБА_1 з 15.07.2024 по 23.07.2024 перебував на лікарняному. З 24.07.2024 ОСОБА_1 присутній на службі за місцем дислокації підрозділу (арк. справи 48).

24.07.2024 позивач під особистий підпис ознайомився з посадовою інструкцією інспектора взводу №2 роти №3 батальйону поліції особливого призначення "КОРД" (стрілецький) Головного управління НП у Львівській області, затвердженою командиром батальйону поліції особливого призначення "КОРД" (стрілецький) Головного управління Національної поліції у Львівській області 18.08.2024 (арк. справи 83-85).

Крім цього, з 25.07.2024 ОСОБА_1 проходив інструктаж з питань дотримання заходів безпеки при поводженні зі зброєю під час проведення навчально-тренувальних стрільб особовим складом БПОП "Корд" (стрілецький) ГУ НП у Львівській області, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією з журналу реєстрації інструктажів з питань дотримання заходів безпеки при поводженні зі зброєю під час проведення навчально-тренувальних стрільб особовим складом БПОП "Корд" (стрілецький) ГУ НП у Львівській області (арк. справи 88-90).

З наведеного видно, що 24.07.2024 є датою з якої ОСОБА_1 приступив до виконання завдань та обов`язків за посадою інспектора взводу №2 роти №3 батальйону поліції особливого призначення "КОРД" (стрілецький) Головного управління НП у Львівській області.

З огляду на встановлені обставини суд висновує, що датою ознайомлення позивача із оскаржуваним наказом слід вважати 24.07.2024.

Встановлені обставини спростовують доводи представника позивача в тій частині, що позивач не був ознайомлений із оскаржуваним наказом, а про його існування дізнався з відповіді на адвокатський запит лише 18.12.2024.

До суду з цим позовом позивач звернувся 20.12.2024 (підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції суду).

Отже, позивач пропустив встановлений частиною п`ятою статті 122 КАС України, місячний строк звернення до суду.

Оцінюючи доводи сторони позивача на предмет поважності пропуску строку звернення до суду, суд звертає увагу на таке.

Причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому, поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді.

Вказана позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 31.03.2020 справа № 807/235/16.

В заяві про визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлення строку звернення до суду, представник позивача зазначає, що з моменту переміщення позивача на посаду інспектора взводу №2 роти №3 батальйону поліції особливого призначення "Корпус оперативно-раптової дії" (стрілецький) ГУ НП, такий безперервно ніс службу за місцем дислокації підрозділу (навчально-тренувальний центр відділу Верещиця ЛьДУВС, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ) та приймав участь в обороні Української держави, її суверенітету, незалежності та територіальної цілісності у зоні бойових дій, суд зазначає таке.

З приводу залучення позивача до безперервної служби, суд зазначає таке. Факт переміщення позивача на посаду в батальйон поліції особливого призначення "Корпус оперативно-раптової дії" (стрілецький) ГУ НП у Львівській області не свідчить про те, що у період з дати переміщення на означену посаду до дати звернення до суду з цим позовом, позивач був позбавлений фізичної чи іншої можливості на реалізацію тих чи інших своїх особистих прав та інтересів. Суд бере до уваги витяги з табелів виходу на службу особового складу роти № 3 БПОП "КОРД (стрілецький) ГУ НП у Львівській області, за період з липня 2024 року по лютий 2025 року (арк. справи 48-50), з яких видно, що у зазначений період у ОСОБА_1 були вихідні дні від служби. Таким чином, служба позивача на посаді в батальйоні поліції особливого призначення "Корпус оперативно-раптової дії" (стрілецький) ГУ НП у Львівській області не свідчить про те, що така була безперервною. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Щодо залучення позивача до участі в обороні Української держави, її суверенітету, незалежності та територіальної цілісності у зоні бойових дій, суд зазначає, що позивач не надав суду докази на підтвердження таких обставин.

Суд враховує, що правова природа строку звернення до суду дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого особа може звернутися до суду з позовом, обумовлена передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права.

З викладених вище підстав суд дійшов висновку, що наведене представником позивача обґрунтування не свідчить про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду з цією позовною заявою. Доказів існування об`єктивно непереборних обставин, що позбавили чи істотно ускладнили можливість подати позов у визначений законом строк, позивачем не надано та судом не встановлено.

Відтак заява позивача про поновлення процесуального строку є необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення, а вказані у ній причини є неповажними причинами пропуску строку звернення до суду.

Наслідки пропуску строку звернення визначені у статті 123 КАС України, зокрема, в частині третій вказаної статті передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою, четвертою статті 123 вказаного Кодексу.

У зв`язку з тим, що позивач пропустив строк звернення до суду без поважних причин, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Керуючись статтями 240, 241-243, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними дій, поновлення на роботі - відмовити.

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до суду із позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними дій, поновлення на роботі залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 30.04.2025.

СуддяМричко Н.І.