Справа № 754/966/25
Суддя: Галась І. А.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/101/25
Справа №754/966/25
РІШЕННЯ

Іменем України

29 квітня 2025 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Галась І.А. розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративний позовОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності..

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 25 грудня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 була постановлена Постанова №573 від 25 грудня 2024 року про накладення на позивача штраф у сумі 25500 грн. за те, що він 02 жовтня 2024 року о 09 год.00 хв. не прибув за викликом ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк, зазначений у повістці від 01.10.2024, від отримання якої відмовився, чим порушив вимоги ч.10 ст.1 Закону України « Про військовий обов`язок та військову службу», ч.1 та абз.8 ч.3 ст.33 Закону України « Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» та Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Дана постанова є неправомірною, необґрунтованою та такою, що не відповідає законодавству, оскільки не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутністю належних та допустимих доказів.

Жодних повісток під час перебування на території ІНФОРМАЦІЯ_1 Позивачу не було вручено, від отримання повісток позивач не відмовлявся. При складанні протоколу не було долучено довідку про те, що 02.10.2024 року позивач знаходився на лікуванні. Не враховано тих обставин, що позивач 01.10.2024 року в ТЦК та СП надавав правничу допомогу та не було долучено ордер про надання правничої (правової) допомоги. Також до протоколу не було додано самої повістки, акту від 01.10.2024 року та звернення до Деснянського УП ГУПН у місті Києві, про що позивач зазначив у протоколі. Відсутні фото та відео фіксація вчиненого правопорушення, відсутній наказ про уповноваження осіб на вручення повісток. Зазначені факти можуть бути підтвердженні свідками. Також позивач зазначає, що своїм зверненням ІНФОРМАЦІЯ_1 до Деснянського УП ГУНП у місті Києві обмежив права позивача гарантовані Конституцією України.

Звертає увагу суд, що позивачу не було вручено повістку з викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також зазначає, що 01.10.2024 року позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 для надання правничої допомоги. Біля входу на позивача вже чекав представник поліції та співробітник ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким позивач пред`явив посвідчення адвоката, ордер про надання правничої (правової) допомоги та роздрукований військово-обліковий документ, який містить QR-код. В подальшому позивач пройшов на територію ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з працівниками поліції, працівником ІНФОРМАЦІЯ_1 та підзахисним. Після реєстрації в журналі обліку, вони піднялися на другий поверх. Також позивач зазначив, що наразі прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 для надання правничої допомоги та повідомив, що вчинення в будь-якій формі перешкод для здійснення правомірної діяльності захисника (представника особи) передбачає створення таких умов, які перешкоджають останнім надавати ефективну правову допомогу і реалізовувати надані ним законом права.

З огляду на вище викладене позивач просить суд: Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №573 від 25.12.2024 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 25 500 грн. Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі - 605,60 грн.

Ухвалою суду від 23 січня 2025 року адміністративний позов був залишений без руху та надано строк для усунення недоліків.

На виконання вимог ухвали суду 03 лютого 2025 року позивачем подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04 лютого 2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

20.02.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача Нестеришина Я.С. подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що позивач 02.10.2024 не прибув до відповідача за повісткою, що вручалася позивачу 01.10.2024 (позивач відмовився від отримання, про що 01.10.2024 був складений акт про відмову в отриманні повістки). Своїми діями, вчиненими в особливий період, позивач порушив вимоги ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абз.2 ч. 1 та ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487), відповідальність за які передбачена ч.3 ст.2101 КУпАП.

Оскільки позивач вчинив адміністративне правопорушення, з метою з`ясування усіх обставин правопорушення, в тому числі визначення наявності чи відсутності поважних причин неприбуття за викликом, відповідач мав намір скласти протокол про адміністративне правопорушення. З цією метою на підставі приписів ст. 259 КУпАП відповідач звернувся до органів Національної поліції для доставлення позивача до відповідача.

25.12.2024 позивач самостійно прибув до відповідача та в цей же день стосовно позивача був складений протокол №573.

25.12.2024 начальником відповідача винесена постанова №573 (далі - Постанова), якою позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 25 500 грн.

І протокол №573, і Постанова містять усі необхідні реквізити, в тому числі підписані особами, які їх складали/виносили.

В зв`язку із відмовою позивача від підпису та отримання Постанови, копія Постанови була направлена позивачу поштовим відправленням 063.

Позивачем яка громадянином вимоги законодавства про мобілізацію щодо з`явлення до відповідача за отриманою повісткою (викликом), не дотримані.

На підставі викладеного в задоволенні позову - відмовити повністю. Розгляд справи здійснити без виклику відповідача, за наявними у справі матеріалами.

25.02.2025 року позивачем надано відповідь на відзив, відповідно до якого вважає позицію відповідача протиправною та такою що не може бути прийнята судом. Позовну заяву задовольнити повністю та скасувати постанову, що оскаржується.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зважаючи на те, що у встановлений судом строк ані від позивача, ані від відповідачів до суду не надходило заперечень проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження чи заяви про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступних висновків.

Протоколом б/н про адміністративне правопорушення від 01.10.2024 складеним на те уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 офіцером адміністративного відділення лейтенантом ОСОБА_3 , керуючись ст..235 КУпАП, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, відповідно до якого позивач перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , не мав при собі військово-облікового документу та не пред`явив його на вимогу службової особи ІНФОРМАЦІЯ_1 - начальника відділу документального забезпечення майора ОСОБА_4 , що підтверджується його рапортом від 01.10.2024, чим порушив вимоги ч. 6 ст. ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Від отримання повістки позивач відмовився, що підтверджується актом від 01.10.2024, чим порушив вимоги ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ч. 1 ст. 22 Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затверджених постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

25.12.2024 Постановою № 573 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст.210-1 КУпАП, начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25 500,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Згідно із абз.11 ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022року №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.

У відповідності до абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

У відповідності до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

З пояснень позивача вбачається, що під час перебування на території ІНФОРМАЦІЯ_1 йому не було вручено жодної повістки, також він не відмовлявся від їх отримання. Зазначає, що під час складання протоколу не було долучено довідку про те, що 02.10.2024 року він знаходився на лікуванні. Не враховано тих обставин, що він 01.10.2024 року в ТЦК та СП надавав правничу допомогу та не було долучено ордеру про надання правничої (правової) допомоги.

Факт перебування у стаціонарі ОСОБА_1 підтверджується Випискою №13630 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Київська міська клінічна лікарня №9» від 25.09.2024 року (надходження) по 03.10.2024 року (виписка).

Таким чином, недотримання відповідачем процедурних приписів законодавства України про адміністративні правопорушення, передбачених, зокрема, статтями 278, 279 КУпАП, тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови з огляду на ненадання доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).

Таким чином, відповідач не надав жодних доказів на спростування доводів позивача.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Отже, за таких обставин, оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення є незаконною та в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у зв`язку з чим зазначена постанова підлягає скасуванню.

Згідно ч. 1ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 605,60 грн., про що свідчить квитанція до платіжної інструкції, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,6 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 19, 55 Конституції України, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. ст. 9, 210-1, 235, 251, 254, 256, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 9, 77, 79, 132, 139, 241-246, 286, 293 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, №573 від 25.12.2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за 3 ст.210-1 КУпАП.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 ,) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення судом першої інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя: І.А.Галась