Справа № 334/3327/25
Суддя: Козлова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 28.04.2025
Справа № 334/3327/25
Провадження № 2-аз/334/1/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Козлової Н.Ю.

за участю секретаря Александрової А.С.

розглянувши заяву адвоката Зеленої Руслани Вячеславівни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову (до пред`явлення позову),

ВСТАНОВИВ:

25.04.2025 року адвокат Зелена Р.В., яка представляє інтереси ОСОБА_1 звернулася до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом зупинення примусового стягнення боргу з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області 13.09.1996; АДРЕСА_1 ) у межах виконавчого провадження №77858313, відкритого на підставі постанови № 1543 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26 березня 2025 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) підполковником ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви зазначає, що 21 квітня 2025 року ОСОБА_1 за допомогою застосунку "Дія" стало відомо, що стосовно нього як боржника головним державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дорошенко Анастасією Олександрівною відкрито виконавче провадження № 77858313 (постанова про відкриття виконавчого провадження від 21 квітня 2025 року).

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 21 квітня 2025 року виконавчим документом, що став підставою для відкриття виконавчого провадження, є постанова № 1543 від 26 березня 2025 року, винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_2 34 000 грн. 00 коп.

Відповідно до постанови № 1543 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26 березня 2025 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. 00 коп.

Оскільки вищевказана постанова № 1543 від 26 березня 2025 року пред`явлена до примусового виконання, то сума боргу до стягнення з ОСОБА_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_2 становить 34 000 грн.

Крім того, державним виконавцем 21 квітня 2025 року винесено ще три постанови: про визначення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору та про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження на загальну суму 3 900 грн. 00 коп., з урахуванням чого загальна сума до стягнення в межах вищевказаного виконавчого провадження складає - 37 900 грн. 00 коп.

21 квітня 2025 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

ОСОБА_1 не був обізнаний про те, що стосовно нього ІНФОРМАЦІЯ_3 винесено постанову № 1543 від 26 березня 2025 року та накладено штраф у розмірі 17 000 грн. 00 коп., оскільки під час розгляду справи про адміністративне правопорушення присутнім не був та не міг бути: з 19 березня 2025 року ОСОБА_1 є мобілізованим на військову службу, призваний до Збройних Сил України, що безпосередньо вбачається з відповідних відміток належного йому військового квитка серії НОМЕР_4 , а саме пункту 9, розділів V та VI військового квитка. Загальновідомим фактом є те, що в Україні з 24 лютого 2022 року по сьогоднішній день діє правовий режим воєнного стану та триває загальна мобілізація.

ОСОБА_1 вважає постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 протиправною та такою, що підлягає скасуванню, з урахуванням чого має намір звернутися до суду із відповідним позовом.

Застосування вказаного заходу забезпечення позову не призведе до спричинення негативних наслідків для відповідача як стягувача, оскільки у разі відмови у задоволенні позовних вимог примусове виконання продовжиться у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Разом з тим невжиття такого заходу забезпечення позову, як зупинення дії індивідуального акту в разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, може ускладнити ефективний захист та поновлення прав ОСОБА_1 , оскільки вимагатиме від нього вжиття відповідних заходів щодо повернення стягнутих грошових коштів в рамках примусового виконання оскаржуваної постанови, зокрема шляхом звернення до суду з відповідним позовом або подальшого подання заяв про збільшення позовних вимог.

Вжиття заходу забезпечення позову не призведе до понесення відповідачем додаткових витрат унаслідок його застосування та не впливатиме негативно на його матеріальний стан.

Сторони в судове засідання для розгляду заяви про забезпечення позову не викликалися.

У відповідності до положень ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ознайомившись з поданою заявою та долученими до неї матеріалами, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 21 квітня 2025 року ОСОБА_1 за допомогою застосунку "Дія" стало відомо, що стосовно нього як боржника головним державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дорошенко Анастасією Олександрівною відкрито виконавче провадження № 77858313 (постанова про відкриття виконавчого провадження від 21 квітня 2025 року).

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 21 квітня 2025 року виконавчим документом, що став підставою для відкриття виконавчого провадження, є постанова № 1543 від 26 березня 2025 року, винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_2 34 000 грн. 00 коп.

Відповідно до постанови № 1543 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26 березня 2025 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. 00 коп.

Як слідує з матеріалів справи заявник особисто вказану постанову не отримував та має намір оскаржувати постанову до суду, оскільки вважає її неправомірною.

Відповідно до частини 1 статті 307 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП) штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 150 Кодексу адміністративного України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

За змістом частин першої та другої статті 151 Кодексу адміністративного України (в редакції на час вирішення судом першої інстанції питання щодо забезпечення позову), позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акту або нормативно-правового акту; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмету спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Заявник просить забезпечити позов шляхом зупинення примусового стягнення боргу з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області 13.09.1996; АДРЕСА_1 ) у межах виконавчого провадження №77858313, відкритого на підставі постанови № 1543 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26 березня 2025 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) підполковником ОСОБА_2 , оскільки вимагатиме від ОСОБА_1 вжиття відповідних заходів щодо повернення стягнутих грошових коштів в рамках примусового виконання оскаржуваної постанови.

Суд зазначає, що застосування вказаного заходу забезпечення позову є доцільним, воно не призведе до спричинення негативних наслідків для відповідача як стягувача, оскільки у разі відмови у задоволенні позовних вимог примусове виконання постанови про адміністративне правопорушення відновиться.

Разом з тим невжиття такого заходу забезпечення позову, як зупинення дії індивідуального акту в разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, може ускладнити ефективний захист та поновлення прав ОСОБА_1 , оскільки вимагатиме від нього вжиття відповідних заходів щодо повернення стягнутих грошових коштів в рамках примусового виконання оскаржуваної постанови.

За таких обставин заява позивача про забезпечення позову підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.150-154, 243, 248 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Зеленої Руслани Вячеславівни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову (до пред`явлення позову) задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом зупинення примусового стягнення боргу з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області 13.09.1996; АДРЕСА_1 ) у межах виконавчого провадження №77858313, відкритого на підставі постанови № 1543 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26 березня 2025 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) підполковником ОСОБА_2 .

Ухвала суду підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд міста Запоріжжя протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: Козлова Н. Ю.