Справа № 580/7545/24
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції - Руденко А.В.
Суддя-доповідач - Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року Справа № 580/7545/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Черкаській області

про визнання бездіяльності протиправною та

зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі - Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення та грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки за період з 14.06.2021 по 30.07.2024 включно;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 14.06.2021 по 30.07.2024 включно, починаючи з 14.06.2021 по 30.06.2024 в сумі 16 184 грн 09 коп.

2. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року адміністративний позов було задоволено частково, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати суми одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення з 14.06.2021 по 30.07.2024;

- зобов`язано Головне управління Національної поліції в Черкаській області (18036, м. Черкаси, вул. Смілянська, 57, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з несвоєчасною виплатою вказаної одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159, з 14.06.2021 по день фактичної виплати 30.07.2024.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовлено.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що несвоєчасне нарахування належних сум та остаточний розрахунок з Позивачем відбулися у зв`язку з неправомірним нарахуванням такого розрахунку Відповідачем, тобто з його вини, а тому Позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, адже на Відповідача покладений обов`язок проведення повного розрахунку при звільненні з військової служби.

Також суд врахував висновки Верховного Суду, викладені зокрема у постанові у справі 560/8194/20 та зазначив, що невиплата компенсації у вказаний період свідчить про відмову виплатити таку згідно із Законом № 2050-ІІІ і не потребує оформлення відмови окремим рішенням.

Відмовляючи у задоволенні частини позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що обрахунок суми компенсації втрати частини доходів Позивача відноситься до дискреційних повноваження Головного управління Національної поліції в Черкаській області відповідно до норм чинного законодавства.

3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, зазначаючи, що вимоги Закону 2050-ІІІ не поширюються на виплату одноразової грошової допомоги, оскільки така виплата має разовий характер, не виплачується щомісячно і в конкретно визначеному розмірі.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2025 та 19.02.2025 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

5. У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

6. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

7. Обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Черкаській області та відповідно до витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 14.06.2021 № 174о/с був звільнений зі служби в поліції.

Рішенням від 30.01.2024 у справі № 580/11803/23 Черкаський окружний адміністративний суд зобов`язав Головне управління Національної поліції в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.

На виконання зазначеного рішення суду Відповідач 30.07.2024 виплатив Позивачу суму одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення в сумі 10 061,77 грн, що підтверджується довідкою банку /т.1 а. с. 6/.

8. Позивач, вважаючи порушеним своє право на отримання вищевказаної компенсації втрати частини доходів, звернувся до суду з цим позовом.

9. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ від 19.10.2000 (далі - Закон № 2050), Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 (далі - Порядок № 159).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.ст. 1, 2 Закону № 2050 підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до статті 3 Закону №2050-III сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону № 2050 та Порядком № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі індексації). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно з п. 2 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Висновки суду апеляційної інстанції.

10. Отже, основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону № 2050 та Порядком № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів.

При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 522/5664/17, від 31.08.2021 у справі № 264/6796/16-а.

11. Використане у статті 3 Закону №2050-ІІІ формулювання стосовно того, що компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону №2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 22.06.2018 у справі №810/1092/17, від 13.01.2020 у справі №803/203/17, від 29.10.2020 у справі №280/729/19, від 29.04.2021 у справі №240/6583/20.

12. Переглядаючи рішення суду першої інстанції з урахуванням доводів Апелянта, колегія суддів відзначає, що спірним питанням безпосередньо у цій справі є нарахування та виплата компенсації втрати частини доходів внаслідок затримки виплати одноразової грошової допомоги при звільненні в повному обсязі та компенсації за невикористані дні щорічної відпустки.

13. Відповідно до приписів частини першої статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до п.10 Постанови КМУ "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" від 17 липня 1992 р. № 393, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби: які звільняються із служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

14. З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що одноразова грошова допомога є додатковою виплатою поліцейським, яка виплачується при звільненні та залежить від певних умов, зокрема у разі звільнення зі служби за станом здоров`я. Отже, така виплата не є постійною, має одноразовий характер, а не систематичний характер, оскільки нараховується за існування певних особливих умов, а її розмір залежить як від підстав звільнення, так і від вислуги років.

15. Разом з тим, апеляційний суд акцентує увагу на тому, що у відповідності до ст. 2 Закону №2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки виплати доходів, які не мають разового характеру.

16. З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення на користь Позивача компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, а також компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, яка також є одноразовою виплатою.

17. Так, компенсація втрати частини доходів у зв`язку порушенням строків їх виплати та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні мають різну правову природу, підстави застосування, порядок здійснення розрахунків. Позаяк перша спрямована на відновлення прав працівника у зв`язку з порушення загальних строків виплати доходу (який не має разового характеру), а друга стосується саме компенсації за порушення прав працівника при звільненні.

18. Аналізуючи всі доводи апелянта, судова колегія також враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

19. За таких обставин, апеляційний суд зазначає, що Відповідач не допустив протиправної бездіяльності в частині нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів, як на тому помилково наполягає Позивач, а судом першої інстанції допущено порушено норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

20. Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

21. Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Національної поліції в Черкаській області підлягає задоволенню, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року - скасуванню, а позовні вимоги - залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року - скасувати та ухвалити постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судового рішення виготовлено 28 квітня 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І.Мєзєнцев